ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Справа № 923/1183/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Генічеськ Херсонської області

до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

про скасування санкцій

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача уповноважена особа ОСОБА_2 дов.№07/005-16 від 21.12.2015 р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (відповідач) про скасування санкцій, що застосовані у вигляді нарахування вартості спожитої енергії внаслідок порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28.

Позивач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, - суд

в с т а н о в и в:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, споживач) та Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (відповідач, постачальник) 22.04.2008 року укладено договір №4619 на поставку електричної енергії (далі - договір).

Відповідно до умов договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії.

Позивач у позові зазначає, що 21.09.2016 року керівником Генічеського РЕЗ і ЕМ проведено перевірку та складено акт про порушення позивачем ОСОБА_3 користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. №28 без облікове використання електричної енергії шляхом підключення електрогенератора, здійснюючого відключення від лічильника. 23.09.2016 року відповідачем проведено засідання комісії по розгляду актів про порушення ОСОБА_3 користування електроенергією за актом №130681 в сумі 41009,11 грн., оформлене протоколом та видано рахунок для сплати. Позивач наголошує, що не згоден з розрахунком відповідача, оскільки вважає, що п.2.5. Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ОСОБА_3 користування електричною енергією, не повинен застосовуватись в розрахунках. Позивач визнає, що ним було розміщено генератор у приміщенні магазину, зазначає, що не чинив перешкод при проведенні перевірки та просить скасувати оперативно-господарські санкції, застосовані відповідачем.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Пунктом 6.40. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі Методика). Згідно пп.3 п. 2.1. Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та у разі виявлення дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо). У акті про порушення №130681 від 21.09.2016р. зазначено, що порушення полягає у встановленні споживачем частотного генератора який вимикає електролічильник, що призводить до не облікованого споживання електроенергії. Представники ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" під час складання акта про порушення ПКЕЕ повідомили споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. Споживач акт про порушення ПКЕЕ підписав та зазначив, що з актом не згодний. Пояснень не надав. У позовній заяві Позивач стверджує, що Відповідачем при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ застосовано невірний коефіцієнт використання електрообладнання (далі Кв). Застосовано Кв =0.75, а на думку Позивача мав бути 0.5. Відповідно п. 2.5 Методики коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв = 0,5 за умови згоди сторін. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв = 0,75. Із акта про порушення ПКЕЕ вбачається, що Споживач не надав можливості для складення переліку струмоприймачів, які мали бути відображені у 5 п. акта про порушення ПКЕЕ. Враховуючи вищезазначене та у звязку із недосягненням згоди щодо використання Кв=0.5, суд погоджується з думкою відповідача, що застосування Кв=0.75 відповідає Методиці.

Методикою, а саме п. 2.5 встановлено якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, Дпор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об'єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.

Пунктом 1.2. ПКЕЕ закріплено, що для цілей цих ОСОБА_3 наведені нижче терміни та визначення вживаються в такому значенні:

- контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку;

- технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "ОСОБА_3 устройства злектроустановок" та іншим нормативно-технічним документам.

Суд погоджується з позицією відповідача стосовно того, що частотний генератор був встановлений у прихованому місці магазина, то відповідно і не було можливості виявити його під час контрольного огляду засобу обліку.

Остання технічна перевірка згідно акта №162238 проводилась 07.12.2015 року, що підтверджується підписом представника споживача даного акта та отримання одного примірника акту для вручення керівнику.

Судом встановлено, що розрахунок по акту порушення ПКЕЕ проведено з 07.12.2015 року по 21.09.2016 року, що відповідає Методиці.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на неявку представника позивача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі незявлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обовязком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено про дату складання повного рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Повне рішення складено 30.12.2016.

Суддя В.В.Литвинова