ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.12.2016 року справа № 913/658/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від апелянта ТОВ "Метали і полімери": від апелянта ПАТ "Альфа-Банк": від інших кредиторів: ліквідатор: розглянувши апеляційні скарги та ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 24.05.2016 року; ОСОБА_5 за довіреністю № 002946/16 від 15.09.2016 року; не з'явилися; не з'явився; 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", м. Лисичанськ Луганської області; 2.Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ
на ухвалу господарського суду Луганської області
від11 жовтня 2016 року
у справі№ 913/658/16 (суддя Палей О.С.)
за заявоюОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", м. Лисичанськ Луганської області
розпорядник майна проОСОБА_7 банкрутство В С Т А Н О В И В:
Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.10.2016 року у справі №913/658/16 визнано конкурсні грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" частково в сумі 100071489,81 грн., в тому числі 819,42 грн. пені - шоста черга та 100070670, 39 грн. основного боргу четверта черга.

Зобовязано розпорядника майном боржника ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" - ОСОБА_7 внести до реєстру вимог кредиторів конкурсні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Банк".

Зобовязано розпорядника майном боржника ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" ОСОБА_7 внести до реєстру вимог кредиторів окремо вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" за Договором про відкриття кредитної лінії №72/13 20.06.2013 року в розмірі 424257866,23 грн., як вимоги забезпеченого кредитора. Решту вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" відхилено.

Зобовязано розпорядника майна ОСОБА_7 надати суду реєстр вимог кредиторів на затвердження.

В провадженні Донецького апеляційного господарського суду знаходяться дві апеляційні скарги, а саме:

- ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", в якій апелянт-1 просить суд скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 11.10.2016 року у справі №913/658/16 та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" в сумі 524255286,62 грн. такими, що забезпечені заставою майна боржника вартістю 836958995,18 грн., внести грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" в сумі 524255286,62 грн. до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" окремо як такі, що забезпечені заставою майна боржника вартістю 836958995,18 грн. (відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

- Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якій апелянт-2 просить суд скасувати частково ухвалу господарського суду Луганської області від 11.10.2016 року у справі №913/658/16 та прийняти нове рішення, яким в повному обсязі визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" в сумі ,23 грн, з яких 171208950,00 грн. вимоги, забезпечені заставою належних активів Боржника.

Розгляд апеляційних скарг судом неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 21.12.2016 року оголошувалась перерва до 26.12.2016 року о 14 год. 00 хв.

26.12.2016 року у судовому засіданні апеляційної інстанції були присутні представники ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" та Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", які підтримали доводи своїх апеляційних скарг в повному обсязі.

Представники інших кредиторів та розпорядник майна у судове засідання призначене на 26.12.2016 року не з'явилися, явка представників не визнавалася судом обовязковою. Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено судові процедури, які застосовуються щодо боржника. Зокрема, згідно з ч. 1 цього Закону, щодо боржника застосовуються процедура розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Зокону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Таким чином, на стадії розпорядження майном господарським судом встановлюється розмір грошових зобов'язань конкурсних кредиторів, їх склад та розмір, розглядаються та досліджуються докази, надані кредиторами на підтвердження таких зобов'язань, оцінюються підстави наявності чи відсутності грошових зобов'язань боржника. Зазначене є необхідним для складання реєстру вимог кредиторів, подальшого руху справи про банкрутство, обгрутованості переходу до призначення інших процедур, а також для повного або часткового погашення кредиторських вимог.

Положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить заборони або обмежень у призначенні судової експертизи під час розгляду судом кредиторських вимог, в разі необхідності встановлення дійсного розміру таких вимог.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються в тому числі із застосуванням висновків експертів.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року за №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Виходячи із доводів та вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не були визнані заявлені Банком кредиторські вимоги по управлінню кредитною лінією "Ф" у сумі 2700,00 грн. і комісії "К" у сумі 510566380,19 грн. за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року.

Зокрема, Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" посилається на неправомірність відхилення цих вимог судом першої інстанції з тих підстав, що заборгованість по кредиту була вже стягнута за рішенням суду, та Банк припинив здійснювати управління кредитною лінією, заборгованість по кредиту обліковується як проблемна, у зв'язку з чим відсутні підстави для подальшого нарахування та заявлення як кредиторських вимог сум комісій за управління кредитом.

При цьому, апелянт-2 категорично заперечує проти таких висновків суду першої інстанції, просить визнати та включити заявлений розмір комісії "К" та "Ф" до реєстру вимог кредиторів боржника, посилаючись на ті обставини, що частина комісії "К" була стягнута за рішенням господарського суду Харківської області від 17.09.2015 року у справі №913/1437/14 за попередній період, в якій була проведена судова економічна експертиза, за результатами якої підтверджено відповідність розрахунків методиці та формулі визначення розміру комісії "К" та "Ф" умовам договору, та стягнуто комісію "К" у розмірі 119023255,73 грн.

Свою позицію Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" обгрунтовує тими обставинами, що після виненсення рішення суду та стягнення суми заборгованості з кредиту та процентів, Банк продовжує у відповідності до умов договору про відкриття кредитної лінії нараховувати відсотки на суму кредиту, обліковувати заборгованість по кредитам, тобто здійснювати управління кредитною лінією, що підтверджує право Банку та не позбавляє його як кредитора права на отримання нарахованих сум комісії "Ф" і "К" у справі про банкрутсво.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до складу заявлених кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (з урахуванням уточнення) входять грошові вимоги в сумі:,23 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом в розмірі 318947400,00 грн;

- заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 85918092,76 грн.;

- заборгованість по пені 369175,74 грн.;

- заборгованість по сплаті комісії 629583804,23 грн.;

- судовий збір 73993,50 грн.;

- заборгованість за послуги з розрахункового обслуговування 170,00 грн.

Зазначена заборгованість заявлена на підставі Договору про відкриття кредитної лінії №72/13 від 20.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк", відповідно до якого банк відкритив позичальнику невідновлювану кредитну лінію строком дії до 12.04.2019 року з лімітом кредитної лінії 244500000,00 грн. під 10% річних.

Частково заявлена сума грошових вимог підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 17.09.2015 року у справі №913/1437/14, яким стягнуто станом на 28.05.2014 року заборгованість за кредитом 244500000,00 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 254547,95 грн., проценти за користування кредитом 10773561,64 грн., пеню за прострочення сплати процентів в розмірі 113804,38 грн., фіксовану комісію "Ф" в розмірі 400,00 грн., розрахункову комісію "К" в розмірі 119023255,73 грн., судові витрати в розмірі 73080,00 грн.

Також Банком заявлена решта суми заборгованості за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року, а саме по нарахованим процентам 49607931,69 грн., заборгованість по розрахунковій комісії "К" в розмірі 510566380,19 грн., пеня за прострочення сплати процентів 113804,38 грн., заборгованість по сплаті фіксованої комісії "Ф" 2700,00 грн.

Сума процентів в розмірі 49607931,69 грн. нарахованих за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року не оспорюється та визнається боржником.

Кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" щодо розміру комісії "К" в сумі 510566380,19 грн. грунтуються на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли в період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року на підставі п.7.2.1. Договору про відкриття кредитної лінії. Зазначену суму апелянт-2 підтверджує розрахунком здійсненим за формулою Договору про відкриття кредитної лінії. Проте, розрахунок Банку не є первинним документом обліку, що підтверджує зазначену фінансово-господарську операцію, який має відповідну юридичну силу та може підтверджувати зазначену заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що нараховану суму процентів в розмірі 49607931,69 грн. заявлену кредитором, боржник не оспорює, проте заперечує проти нарахування суми комісії взагалі, в тому числи, й на цю суму процентів.

Порядок, строки та механізм сплати комісій за управління кредитною лінією визначений розділом 7 кредитного договору.

Зокрема, згідно п. 7.1 Договору про відкриття кредитної лінії, за домовленістю сторін, позичальник зобов'язується сплатити/сплачувати банку комісію за управлінням кредитною лінією, розмір якої розраховується за наступною формулою: комісія за управління кредитною лінією = Ф+К, де Ф - фіксована комісія, К - розрахункова частина.

Пунктом 7.1.1. Договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що розмір частини Ф становить 100 гривень на місяць (без ПДВ);

Пунктом 7.1.2. Договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що розмір частини К визначається за наступною формулою:

Частина комісії К = ((%+Т)/ОРІ1)* СРІ2-(%+Т) гривень (без ПДВ), де

% - сума процентів, що сплачуються за траншем у відповідному період;

Т - розмір траншу/частини траншу, що фактично сплачується (коли сплачуються тільки проценти за користування траншем, Т=0);

GFI1 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USD/UАН, встановлений банком на дату укладення відповідної додаткової угоди про надання відповідного траншу та визначається cторонами в кожній такій додатковій угоді;

GFI2 - курс продажу безготівкової іноземної валюти USD/UАН встановлений банком на робочий день, що передує даті здійснення відповідного погашення траншу/частини траншу/сплати процентів за користування траншем, крім випадків передбачених цим договором.

У відповідності до п. 7.2 Договору про відкриття кредитної лінії, частина комісії Ф нараховується щомісяця та підлягає сплаті щомісячно з 1-го по 5-те число місяця, наступного за місяцем, в якому Ф була нарахована, крім випадків передбачених наступними абзацами цього пункту Договору.

Частина комісії "Ф", нарахована за грудень та/або/ квітень, підлягає сплаті позичальником у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) місяця, наступного за тим, в якому вона нарахована.

Згідно п.п. 7.2.1 Договору про відкриття кредитної лінії, частина комісії "К" нараховується відповідно до формули, зазначеної у п.п. 7.1.2 цього договору та підлягає сплаті щоразу в дату здійснення кожного повернення траншу/частини траншу/кредиту/процентів за користування кредитом/траншем, крім випадків передбачених наступним абзацом цього договору.

У випадку звернення Банком за захистом своїх прав до суду, частина комісії "К" нараховується та підлягає сплаті в дату підписання позовної заяви представником банку, виходячи з фактичної заборгованості позичальника по даному договору на дату такого підписання, при цьому для розрахунку розміру частини комісії К прийметься курс продажу безготівкової іноземної валюти, значення якого є найбільшим із двох курсів - курс продажу безготівкової валюти, встановлений банком, а дату закінчення строку дії кредитної лінії або курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату закінчення строку кредитної лінії або курс продажу безготівкової іноземної валюти, встановлений банком на дату підписання позовної заяви представником банку.

Враховуючи зазначені умови договору, а також ті обставини, що банком нараховані проценти за користування кредитом після винесеного рішення за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року в сумі 49607931,69 грн., які не заперечуються боржником, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розрахувати розмір комісії "К", виходячи із суми нарахованої заборгованості з процентів за користування кредитом за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року шляхом призначення судової економічної експертизи з метою визначення її розміру на підставі визначеної договором формули.

Із заявлених Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" вимог вбачається, що ті обставини на які він посилається, не можуть бути доведені сторонами за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних, та належать до кола питань, що вирішуються економічною експертизою, яка включає в себе дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій, встановлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів та інше.

Вирішуючи питання про необхідність призначення експертизи, суд виходить з того, чи мають значення для справи обставини, встановлення яких можна здійснити судовою експертизою, та чи може сторона іншими засобами доказування підтвердити ці обставини.

З огляду на те, що обставини, на які посилається Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" в обґрунтування своїх вимог, мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, а саме, необхідність розрахунку розміру комісії "К" за управління кредитною лінією, яка має бути сплачена апелянтом-1 - ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", суд приходить до висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у ст. 31 цього Кодексу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції предстваники апелянтів заперечували проти призначення судової економічної експертизи. Будь-яких пропозицій щодо експертних установ, щодо кола питань, які необхідно поставити судовому експерту до Донецького апеляційного господарського суду сторіни не надали.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Апелянт-1 ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" знаходиться у Луганській області, яка відповідно до переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, належить до обслуговування Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз.

Апелянт-2 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" знаходиться у м. Києві, яке відповідно до переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, належить до обслуговування Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Враховуючи, що у справі №913/1437/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" про стягнення 374411025,74 грн. господарським судом Харківської області призначалася судова економічна експертиза, яка проводилася судовими експертами-економістами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), та за результатами якої було виненсено рішення, яке не оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку, заперечень щодо зроблених судовими експертами висновків та порядку розрахування спірної заборгованості сторонами не висловлено. Відводів судовим експертам цієї експертної установи сторонами не заявлялося.

Конкретних пропозицій від сторін стосовно експертної установи також не надійшло в даному провадженні.

У зв'зку з цим, з метою економії часу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне проведення експертизи доручити судовим експертам-економістам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин.

Згідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в даній ухвалі.

Будь-яких пропозицій стосовно питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи не надійшло.

Також Донецький апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до положень п. 11 Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 року експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно. У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення ч. 4 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу.

Витрати щодо попередньої оплати за проведення судової економічної експертизи суд вважає за необхідне покласти на апелянта-2 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", оскільки експертиза призначається саме за для перевірки та встановлення заборгованості щодо розрахункової частини комісії "К" з управління кредитом за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року, виходячи із нарахованої суми процентів за цей період. Тобто судова економічна експертиза призначається з метою підтвердження чи непідтвердження частини заборгованості, яка заявлена за кредиторськими вимогами Публічним акціонерним товариством "Альва-Банк".

Крім того, призначення судової експертизи щодо розміру частини кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" жодним чином не перешкоджає здійсненню процедури розпорядження майном та розгляду справи про банкрутство, в тому числі з розгляду кредиторських вимог інших кредиторів, скарг, клопотань тощо, та не стосується подальшого перебігу провадження у справі про банкрутство, оскільки не зупиняє його.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41, 42, 86 Господарського процесуального кодексу України, Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", Донецький апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Призначити у справі №913/658/16 судову економічну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам-економістам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2.На вирішення судової економічної експертизи поставити питання:

Встановити розмір заборгованості ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" в частині нарахування розрахункової частини комісії "К" згидно пункту 7.1.2. Кредитного договору №72/13 від 20.06.2013 року за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року виходячи з фактичної заборгованості Позичальника перед Банком по нарахованим процентам за користування кредитом за період з 28.05.2014 року по 06.06.2016 року в сумі 49607931,69 грн.

3.Повідомити учасників, що сторони мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у ч. 5, ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

4.Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, ст. 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

5.Повідомити, що судовий експерт має право відмовитись від дачі висновку, якщо наданих йому матеріалів недостатньо або якщо він не має необхідних знань для виконання покладеного на нього обов'язку.

6.Матеріали справи №913/658/16 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

7.Витрати на попередню оплату за проведення судової економічної експертизи покласти на апеллянта-2 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк". В разі відсутності оплати судової експертизи - повідомити суд.

8.Висновок експертизи надати Донецькому апеляційному господарському суду та сторонам.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Н.В. Будко

ОСОБА_3