РІШЕННЯ

"23" грудня 2016 р.Справа № 921/657/16-г/13
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрія Шумськ", вул. Українська, 39, м. Шумськ, Шумський район Тернопільська область, 47101 (адреса для листування: вул. Мазепи, 10, каб. 210, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача - Приватного підприємства "Укрвіта", с. Кордишів, Шумський район, Тернопільська область, 47131

про 1) визнання за ТОВ "Аграрія Шумськ" права власності на матеріали, обладнання, складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон (відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введеного в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0), в тому числі на: зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф, які знаходяться в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області;

2) витребування на користь ТОВ "Аграрія Шумськ" з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Укрвіта" матеріали, обладнання, складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон (відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введеного в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0), в тому числі: зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф.

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 22.09.2016р.

Відповідача: ОСОБА_2, директор

Учасникам судового процесу розяснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Технічна фіксація судового процесу не здійснювалася за відсутності відповідного клопотання.

В судовому засіданні 23.12.2016р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: 18.10.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрія Шумськ", вул. Українська, 39, м. Шумськ, Шумський район Тернопільська область, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Укрвіта", с. Кордишів, Шумський район, Тернопільська область, про: 1) визнання права власності на зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф; 2) витребування на користь ТОВ "Аграрія Шумськ" з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Укрвіта" зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф.

Ухвалою суду від 19.10.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено судове засідання на 28.10.2016р.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 11.11.2016р. для надання можливості відповідачу подати письмові заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 11.11.2016р. судом задоволено клопотання позивача про витребування додаткових доказів та зобовязано Слідче управління ГУНП в Тернопільській області надати суду належним чином засвідчені копії документів, оригінали яких знаходяться в матеріалах кримінальних проваджень; у звязку з цим розгляд справи відкладено на 25.11.2016р.

Крім того, судом оголошувались перерви до 05.12.2016р. (оскільки витребувані судом документи станом на 25.11.2016р. не надійшли) та за клопотанням представника позивача до 12.12.2016р.

24.11.2016р. від представника позивача надійшло клопотання (вх.№20358 від 24.11.2016р.) про призначення у даній справі судової експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

- Чи знаходиться в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області (на території ПП "Укрвіта") на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1853 об'єкт - Комплекс для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон, споруджений відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введений в експлуатацію згідно з декларацією про початок будівельних робіт №ТП 7 та декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0?

- Якщо так, то: з яких матеріалів та/або обладнання складається (споруджено) об'єкт - Комплекс для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області (на території ПП "Укрвіта") на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1853?

- Чи входять до складу Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон в с. Кордишів Шумського району Тернопільської області (на території ПП "Укрвіта") на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1853 наступні об'єкти: зерноочисна машина Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норія загрузна НПЗ-50 (14 мм), норія проміжна НПЗ-50 (8 м.), пульт, зерносушарка 2134, силос FВS-1280/10, вага автомобільна ТВА-60-20-18(8) Пф або чи знаходяться дані об'єкти (на території ПП "Укрвіта") на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1853 в с. Кордишів Шумського району Тернопільської області?

Проведення експертизи представник позивача просив доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, при цьому також зазначив, що оплату такої експертизи товариство гарантує.

В судовому засіданні 05.12.2016р. судом розглянуто клопотання представника позивача (вх.№20358 від 24.11.2016р.) про призначення експертизи та відмовлено у його задоволенні як необгрунтованому. При цьому, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з ч.1 ст.41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

При цьому, як розяснено в п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В даному випадку, на думку суду, проведення такої експертизи не сприятиме встановленню обставин, які мають значення для розгляду даної справи, а саме - підтвердженню знаходження у відповідача перелічених в позовній заяві обєктів (тобто саме тих, які придбані позивачем) за відсутності їх ідентифікуючих ознак.

В судовому засіданні 12.12.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Також, 12.12.2016р. судом задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 23.12.2016р. для надання останньому можливості взяти участь в судовому засіданні; строк розгляду справи в порядку ч.3 ст.69 ГПК України продовжено на 15 днів.

21.12.2016р. від представника позивача надійшла заява №16/12-16/09 від 16.12.2016р. (вх.№22104 від 21.12.2016р.) про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд:

1) визнати за ТОВ "Аграрія Шумськ" право власності на матеріали, обладнання, складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон (відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введеного в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0), в тому числі на: зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф, які знаходяться в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області;

2) витребувати на користь ТОВ "Аграрія Шумськ" з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Укрвіта" матеріали, обладнання, складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон (відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введеного в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0), в тому числі: зерноочисну машину Р893К-50, комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, зерносушарку 2134, силос FBS-1280/10 та вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф.

Розглянувши подану заяву, та враховуючи, що ГПК України, зокрема ст.22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "уточнення" позовних вимог, проте, в даному випадку, позивачем шляхом подання такої заяви лише конкретизовано позовні вимоги і така заява не свідчить про зміну предмета позову чи збільшення позовних вимог, суд приймає її до розгляду, у звязку з чим спір вирішується з урахуванням поданих уточнень.

Також, представником позивача подано через канцелярію суду клопотання №16/12-21/01 від 21.12.2016р. (вх.№22105 від 21.12.2016р.), у якому останній повторно просить суд призначити у даній справі судову експертизу, на вирішення якої поставити ті ж питання, що зазначались в попередньому клопотанні. При цьому, в обгрунтування необхідності призначення судової експертизи, в клопотанні вказується на те, що приймаючи рішення у справі про визнання права власності на матеріали та обладнання згідно з ч.1 ст.331 ЦК України, суду слід встановити які матеріали та обладнання використано особою, яка здійснювала відповідне будівництво чи з яких матеріалів, обладнання тощо складається відповідний обєкт.

В судовому засіданні 23.12.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням заяви (вх.№22104 від 21.12.2016р.) про уточнення позовних вимог. Крім того, підтримав подане ним клопотання про призначення у даній справі судової експертизи.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача (вх.№22105 від 21.12.2016р.) про призначення у даній справі судової експертизи, його відхилив з тих же підстав, що вже зазначались вище, оскільки на думку суду, проведення експертизи не сприятиме підтвердженню фактичних обставин, які мають значення для розгляду даної справи, а саме - знаходження у відповідача перелічених в позовній заяві обєктів (тобто саме тих, які придбані позивачем) за відсутності їх ідентифікуючих ознак.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених ним також письмово у поданих запереченнях (вх.№19405 від 10.11.2016р.). Зокрема, вказує на те, що: - в наданих позивачем документах не зазначено жодних ідентифікаційних ознак майна, яке би могло належати ТОВ "Аграрія Шумськ" і на даний час розташоване на території ПП "УкрВіта"; - всупереч вимог ст.36 ГПК України позивачем не надано оригіналів накладних №8 від 03.10.2011р. та №5 від 03.10.2011р., а їх копії зроблені не з оригіналу, оскільки мають ознаки не ксерокопіювання, а масштабного друкування; - перелік майна, на який позивач має намір визнати право власності, не відповідає тому майну, що зазначено у робочому проекті та декларації про готовність обєкта до експлуатації №ТП 0; - позивач не надав будь-яких документів які б свідчили, що дане майно було поставлено на баланс ТОВ "Аграрія Шумськ" чи в подальшому було використане в складі будівництва обєкта належного ПП "УкрВіта" на праві власності; - суду не надано копії договору оренди земельної ділянки під будівництво обєкта, не вказано кадастрового номеру земельної ділянки, також не визначено чіткої будівельної адреси обєкта для можливості його ідентифікації. При цьому, просить суд також врахувати, що на все майно, яке знаходиться на території відповідача ПП "УкрВіта" є вся необхідна документація, і таке знаходиться на балансі підприємства.

Додатково відповідачем долучено до матеріалів справи лист Відділу Держгеокадастру у Шумському районі Тернопільської області №19-1918-99.61-1611/2-16 від 23.11.2016р. про те, що відомості у Державному земельному кадастрі щодо укладання договорів оренди між Шумською райдержадміністрацією та ПП "Аграрія" на земельні ділянки площею 12,5643 га та 0,1277 га для іншого сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населених пунктів Кордишівської сільської ради Шумського району, за номером 2028 від 17.10.2008р. відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи представників сторін, господарський суд встановив:

Як стверджує позивач:

- згідно з накладною №5 від 03.10.2011р. ПП "Аграрія" придбано у СПД-ФО ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) комплект решет на пшеницю, норію загрузну НПЗ-50 (14 мм), норію проміжну НПЗ-50 (8 м), пульт, всього вартістю 127000 грн.

Наявні у справі копії вказаної накладної (представлені позивачем і надані на запит суду слідчим відділенням) містять ознаки масштабного друкування, поряд з цим, до матеріалів справи долучено лист №1 від 20.04.2016р. СПД-ФО ОСОБА_3, у якому на запит старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області підприємець підтверджує здійснення поставки товару в жовтні 2011 року за накладною №5 від 03.10.2011 року та здійснення ПП "Аграрія" оплати за поставлений товар (факт придбання таких матеріалів не оспорюється).

- згідно з накладною №8 від 03.10.2011р. ПП "Аграрія" придбано у ПП ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) зерноочисну машину Р893К-50 (з монтажем) вартістю 200 000 грн.

Наявні у справі копії вказаної накладної (представлені позивачем і надані на запит суду слідчим відділенням) також містять ознаки масштабного друкування, поряд з цим факт такого придбання також не оспорюється.

- згідно з видатковою накладною №РН-0000849 від 06.07.2011р. ПП "Аграрія" придбано в TOB НВП "Техноваги" (код 32126739) вагу автомобільну ТВА-60-20-18(8) Пф вартістю 176 000 грн.

До матеріалів справи долучено лист TOB НВП "Техноваги" №614 від 14.06.2016р., у якому останнім на запит старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області підтверджено реалізацію та поставку ПП "Аграрія" ваги автомобільної ТВА-60-20-18(8) Пф за видатковою накладною №РН-0000849 від 06.07.2011р.

- згідно з видатковою накладною №2007/01 від 21.07.2011р. ПП "Аграрія" придбано в TOB "Інтек Групп" (код 37247865) зерносушарку 2134 в розібраному вигляді, силос FBS-1280/10 в розібраному вигляді, всього на суму 1 697 278,80 грн.

- за Актом приймання-передачі товару в експлуатацію до Договору №01/03-11 від 02.03.2011р., складеного між ТОВ "Інтек Групп" та ПП "Аграрія", підтверджено передачу товару зерносушарки 2134, вартістю 1 372 516,40 грн.

- з метою здійснення будівництва комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тисяч тон в с.Кордишів Шумського району, ПП "Аграрія" замовлено у Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "Тернопільагропроект" робочий проект будівництва.

Як вбачається із витягу з Робочого проекту Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тисяч тон в с.Кордишів Шумського району (експлікація будинків і споруд), до складу комплексу увійшли, серед іншого, силос для зберігання зерна на 4000 тон, зерносушарка 2134, буферний силос F1, склад, очищувач зерна, приймальна яма і ін.

- відповідно до договору на виконання робіт по монтажу, наладці і технічному обслуговуванні обладнання організацій і підприємств №53 від 19.09.2011р., укладеного між ПП "Аграрія" та ПП "Інвестбуд", останнім виконано роботи з монтажу технологічного обладнання зерносушки, проведення пусконалагоджувальних робіт, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за листопад, грудень 2011р.

- 04 жовтня 2011р. ПП "Аграрія" зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області декларацію про початок будівельних робіт №ТП 7 "Комплекс для сушіння, очищення та зберігання зерна на 24 тис. тон в с.Кордишів Шумського району" та в грудні 2011 р. ПП "Аграрія" зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ТП 0.

- Шумським управлінням з експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" в 2011 році виготовлено технічні умови №4748 на газопостачання зерносушарки та згідно з актами про прийняття закінченого будівництва об'єкту системи газопостачання від 18.10.2011р. прийнято Замовником (ПП "Аграрія") виконані роботи з газопостачання зерносушарки 2134. Дані акти складено за участю представників Шумського управління з експлуатації газового господарства та, як вбачається зі змісту актів, роботи з газопостачання зерносушарки відповідають робочому проекту будівництва, вимогам ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання", інших нормативних документів.

- відповідно до акту від 20.11.2011, зерносушарку 2134 передано в експлуатацію ПП "Аграрія".

У зв'язку із наведеним, позивач вказує на те, що в грудні 2011 року з вищезазначених конструктивних елементів ПП "Аграрія" було здійснено будівництво комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області, і зазначений об'єкт (комплекс) введено в експлуатацію у встановленому законом порядку, однак правовстановлюючих документів на комплекс підприємством не виготовлено. Вищезазначене майно, яке придбано ПП "Аграрія" у 2011 році, протягом наступних років використовувалось підприємством для здійснення господарської діяльності на орендованих територіях за адресою: Тернопільська область, Шумський район, с.Кордишів.

Так, ПП "Аграрія" було укладено з ПП "Укрвіта" Договір оренди складського приміщення від 23.09.2013р., за умовами якого (п.п.1.1, 2.1) передбачено, що ПП "Укрвіта" передає ПП "Аграрія" в строкове платне користування на умовах оренди складське приміщення площею 621,1 кв.м. за адресою: Тернопільська область, Шумський р-н, с.Кордишів, для зберігання зернових культур.

Також, 23.09.2013р. ПП "Аграрія" було укладено з ПП "Укрвіта" Договір оренди приміщення громадського значення, за умовами якого (п.п.1.1, 2.1) ПП "Укрвіта" передбачено, що ПП "Укрвіта" передає ПП "Аграрія" в строкове платне користування на умовах оренди офісне приміщення площею 31,3 кв.м. за адресою: Тернопільська область, Шумський р-н, с.Кордишів на першому поверсі нежитлової будівлі.

Вищевказані договори укладені терміном на 360 днів з можливістю пролонгації (п.4.1, п.4.2 вищевказаних Договорів). І, як вказує позивач, у спосіб, передбачений п.4.4, п.4.5, вказані договори не розривались.

- 26 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи TOB "Аграрія Шумськ" (), яка створена в результаті перетворення ПП "Аграрія" та є правонаступником усіх прав та обов'язків ПП "Аграрія" (що підтверджується витягами з ЄДР, Статуту, протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ "Аграрія Шумськ" від 08.08.2016р.).

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем у справі право власності на перелічене у позовній заяві майно не визнається, між сторонами відсутні зобовязальні відносини щодо такого майна, і останнє знаходиться у фактичному володінні відповідача. Починаючи з осені 2014 року, ПП "Укрвіта" чиниться активна протидія щодо допущення працівників позивача до належного йому майна, яке входить до складу збудованого позивачем комплексу, та іншого належного ПП "Аграрія" майна, а саме: зерноочисної машини Р893К-50, комплекту решет на пшеницю, норії загрузної НПЗ-50 (14 мм.), норії проміжної НПЗ-50 (8 м.), пульту, зерносушарки 2134, силосу FBS-1280/10 та ваги автомобільної ТВА-60-20-18(8) Пф, які знаходяться в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області, по вул. Українська, 2; представники відповідача перешкоджають вивезенню такого майна з орендованих територій, що позбавляє позивача можливості ним володіти, користуватися і розпоряджатися. У звязку із наведеним, та посилаючись на положення частин 2, 3 ст.331, ст.ст.334, 392, 387 ЦК України, а також судову практику застосування статей 387, 388 ЦК України, позивач просить суд визнати за ПП "Аграрія Шумськ" (як правонаступником ПП "Аграрія") право власності на перелічене у позовній заяві майно (матеріали) як на складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон (відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008 та введеного в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0), і витребувати його з чужого незаконного володіння ПП "Укрвіта".

Суд, на підставі ст.43 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази та наведені обгрунтування в підтвердження заявлених вимог та заперечень, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

1) Щодо вимоги про визнання права власності на майно, то суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Предметами права власності може бути майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 ЦК України).

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вказаної статті, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права через наявність таких сумнівів чи втрати правовстановлюючих документів.

Проте, позивачем не доведено існування спору щодо вказаного у позовній заяві майна - матеріалів, обладнання, складових частин (ст.392 ЦК України), оскільки таке право відповідачем не оспорюється, останній лише заперечує наявність в нього саме того (індивідуально визначеного) майна, яке було придбане позивачем. Крім того, суд враховує, що після введення закінченого обєкта в експлуатацію позивач вправі зареєструвати у встановленому порядку право власності на комплекс вцілому, та отримати відповідні правовстановлюючі документи (доказів в підтвердження неможливості такої реєстрації суду не представлено).

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461 (в редакції чинній станом на 19.12.2011р.), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

В даному випадку, наявні у справі матеріали свідчать про те, що позивачем в с.Кордишів Шумського району Тернопільської області в грудні 2011р. було збудовано та введено в експлуатацію Комплекс для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон відповідно до Робочого проекту будівництва комплексу, виготовленого ДКПВІ "Тернопільагропроект" на замовлення ПП "Аграрія" 17002-2008.

Разом з тим, позивач просить визнати право власності на вказані в позовній заяві матеріали, обладнання, складові частини, стверджуючи, що саме такі були використані ним в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тисяч тон, і вказуючи при цьому, що такий комплекс був введений в експлуатацію згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації №ТП 0, тим самим підтверджує, що такий обєкт був закінчений будівництвом. Про це зазначено і в самій Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 19.12.2011р. за №ТП 0.

Приписами статей 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права власності на підставі ч.ч.2, 3 ст. 331 та 392 ЦК України на матеріали, обладнання, складові частини, які були використані в процесі будівництва Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тис. тон після завершення будівництва.

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

2) Щодо вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, то така до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до закріпленого у вказаній статті загального правила, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

В даному випадку, позивач вказує на те, що між ним та відповідачем відсутні договірні відносини з приводу переліченого у позовній заяві майна, належного йому на праві власності, однак таке знаходиться на орендованій ним території у відповідача та було використане як складові частини в будівництві Комплексу для сушіння, очищення і зберігання зерна на 24 тисяч тон, що не підтверджує можливого вибуття такого майна поза волею позивача.

Поряд з цим, слід зазначити, що підставою віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке наявне у незаконному володінні відповідача та існує в натурі на момент подання позову (вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 11.12.2007р. у справі №17/255-15/389).

Отже, у порядку ст.387 Цивільного кодексу України може бути витребувано лише індивідуально-визначені речі, оскільки призначенням такого позову є повернення лише того майна, яке було у власності особи (що неможливо у разі вибуття з володіння власника речей, визначених родовими ознаками).

Згідно ч.1 ст.184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Водночас, ні позовна заява, ні інші матеріали справи не містять вказівок на ідентифікуючі ознаки речей, щодо витребування яких з незаконного володіння заявлено позов, та за допомогою яких таке майно можна виокремити з-поміж іншого (номер, серія, тощо). А відповідність речі певному ДСТУ не свідчить про його індивідуалізуючі ознаки.

Наведене також підтверджується і протоколом обшуку (копію якого долучено до матеріалів справи), проведеного 01.03.2016р. по вул. Українська в с.Кордишів Шумського району слідчим СУ ГУ НП в Тернопільській області на підставі ухвали слідчого судді №607/1772/16-к від 22.02.2016р., у якому, зокрема, зазначено, що на вказаній території було виявлено зерноочисну машину, комплект решет на пшеницю, норії загрузочної, норії проміжної, пульт зерносушарки, силосну бочку висотою близько 15 м та шириною близько 8м, на відстані близько 5 м від силосної бочки знаходиться зерносушарка шириною близько 15 м та висотою близько 10 м, на які з лівої сторони вмонтовані чотири мотори; пульт для включання та виключання даної машини. При цьому, на жодних оглянутих елементах не виявлено ідентифікуючих ознак. Крім того, зазначено, що коло адмінбудівлі знаходиться автовага синього кольору довжиною близько 20 м, шириною близько 4 м, на якій розпізнавальних знаків не виявлено. Дана вага знаходиться під №2і площею 108,9 кв.м.

Також, необхідною умовою для застосування ст.387 ЦК України є доведеність позивачем насамперед того факту, що він є власником майна (або інше субєктивне право титульного володільця) і таке право має бути беззаперечним, підтверджуватись правовстановлюючими документами (повинно існувати на момент звернення з позовом до суду, а не виникати на підставі судового рішення).

Однією з особливостей віндикаційного позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі, у зв'язку з чим суд визнає неправильним заявлення в одному позові вимоги щодо визнання права власності (через оспорення, невизнання такого права) та вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, звертаючись з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) позивач повинен підтвердити своє право власності (або інше субєктивне право титульного володільця) на витребовуване (індивідуально визначене) майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Отже, умовами задоволення позову про вилучення майна у відповідача в даному випадку є наявність у позивача доказів на підтвердження факту приналежності йому спірного майна на праві власності, наявність цього майна у незаконному володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном (відповідно правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011р. у справі №5002-18/3226).

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість, позивачем не представлено суду жодного належного доказу того, що майно, вказане у переліку наведеному в позовній заяві (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№22104 від 21.12.2016р.)) є індивідуально визначеним, та що таке знаходиться у незаконному володінні відповідача, що виключає підстави для задоволення такого позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається в обгрунтування заявлених вимог, у звязку з чим позов до задоволення не підлягає з вищенаведених підстав.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано "04" січня 2017 року.

Суддя С.Г. Стопник