ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.06.16р. Справа № 904/4592/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора:

- представник ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" ОСОБА_1 за довіреністю №154/1001 від 01.04.2016р.

- представник ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" ОСОБА_3 за довіреністю №629/15 від 06.11.2015р.

від боржника: представник ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" ОСОБА_4 за довіреністю №Б3/юр-3/159 від 10.06.2015р.

розглянувши справу

за заявою ОСОБА_5 "Індустріальна Спілка Донбасу", м. Київ

до боржника ОСОБА_6 акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро

про визнання грошових вимог

СУТЬ СПРАВИ:

Розглядаються спірні грошові вимоги ОСОБА_5 "Індустріальна Спілка Донбасу".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 11.06.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" (далі - боржник) за заявою за ПАТ "Радикал Банк", введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7

Ухвалою суду від 03.12.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів, у тому числі, вимоги ОСОБА_5 "Індустріальна спілка Донбасу" у розмірі 1 218 грн. 00 коп. (1 черга), 468283грн. 39коп. (4 черга).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р. ухвалу суду від 03.12.2015р. скасовано в частині відмови у визнанні грошових вимог ОСОБА_5 "Індустріальна спілка Донбасу" у розмірі 939 184 грн. 02 коп.; прийнято нове судове рішення, яким визнано грошові вимоги зазначеного кредитора на загальну суму 1 408 685 грн. 40 коп., з яких 1 218 грн. 00 коп. (1 черга) і 1 407 467 грн. 40 коп. (4 черга); в інших частинах ухвалу від 03.12.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2015р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р. та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015р. в частині розгляду грошових вимог ОСОБА_5 "Індустріальна спілка Донбасу" до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" у розмірі 1 397 335 929 грн. 08 коп. (за Договором №241/5 від 05.05.2003 року) та у розмірі 245 073 324 грн. 42 коп. (за Договором №24-12/2013 від 13.12.2013 року) скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд суду першої інстанції. Зазначену постанову обґрунтовано не вжиттям судами першої та апеляційної інстанцій вичерпних заходів щодо витребування доказів достатніх для надання належної правової оцінки доводам ОСОБА_5 "Індустріальна спілка Донбасу", наведеним у заяві про визнання грошових вимог, поясненнях, зокрема щодо неможливості надання оригіналів, витребуваних місцевим господарським судом, договорів та поданим, у підтвердження заявлених грошових вимог, документам.

Ухвалою суду від 10.05.2016р. грошові вимоги ОСОБА_5 "Індустріальна спілка Донбасу" прийнято до розгляду суддею Полєвим Д.М.

Вивченням матеріалів справи та грошових вимог встановлено наступне.

Згідно зі ст.4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

За визначенням ст. 1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Статтею 23 Закону визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

17.07.2015р. до суду надійшла заява ОСОБА_5 "Індустріальна Спілка Донбасу" (далі - кредитора) до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" з грошовими вимога в розмірі ,91грн., в тому числі основний борг в розмірі 921971242,34грн., пені в розмірі 45731,95грн., 3% річних в розмірі 48492498,52грн., інфляційні витрати в розмірі 673307248,10грн., а саме:

- за договором №241/5 від 05.05.2003р. - ,08грн., в тому числі 774308523,77грн. основного боргу, 41953684,88грн. 3% річних, 59073720,43грн. інфляційних втрат;

- за договором №24-12/2013 від 13.12.2013р. - 245073324,42грн., в тому числі 146956723,25грн. основного боргу, 4464604,38грн. 3% річних, 93651996,79грн. інфляційних втрат;

- за договором №2009-029 пст від 01.08.2009р. - 939184,02грн., в тому числі 449862,90грн. основного боргу, 45731,95грн. пені, 56980,25грн. 3% річних, 386608,92грн. інфляційних втрат;

- за договором №2011-025 усл від 09.06.2011р. - 468283,39грн., в тому числі 256132,42грн. основного боргу, 17229,01грн. 3% річних, 194921,96грн. інфляційних втрат.

Розпорядником майна боржника грошові вимоги кредитора визнано та включено до реєстру вимог кредиторів в розмірі 1218, 00грн. - 1 черга задоволення; 1 643770988,96грн. - 4 черга задоволення; 45 731, 95грн. - 6 черга задоволення.

23.09.2015р. до суду надійшло заперечення ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" б/н від 23.09.2015р. щодо визнання грошових вимог ОСОБА_5 "ІСД" в частині нарахованих інфляційних втрат в розмірі 673307248,10грн., 3% річних в розмірі 48492498,52грн., оскільки останні не повинні нараховуватись в порядку ст. 19 Закону через введення мораторію.

Кредитор у поясненнях №337/28-с від 05.10.2015р. зазначає, що 3% річних та інфляційні втрати нараховано до порушення провадження у справі та в порядку ст. 1 Закону входять до складу грошових вимог.

21.10.2015р. до суду надійшло заперечення ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" №140-0-0-00/8/3519 від 20.10.2015р. щодо задоволення грошових вимог кредитора ОСОБА_5 "ІСД" згідно з яким банку посилається на відсутність в матеріалах справи доказів отримання боржником товару (послуг), а саме відповідної первинної документації.

Кредитором подано 21.10.2015р. до суду клопотання №337/30-с від 20.10.2015р. про витребування первинної документації щодо постачання продукції у боржника.

та пояснено, що 03.05.2014р. будівля офісу ОСОБА_5 "ІСД", яка розташована у м. Донецьку, вул. Щорса, 48 захоплено нестановленими озброєними особами та за зазначеним фактом постановою прокурора Ворошилівського району м. Донецька 04.05.2014р. порушено кримінальне провадження №0001284.

05.11.2015р. до суду надійшло пояснення кредитора №337/32-с від 04.11.2015р. на заперечення ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" згідно з яким кредитор посилається на відсутність пропущення строку позовної давності через укладення відповідних додаткових угод про продовження зазначеного строку на три роки.

Також кредитор зазначає, що первинні документи, що підтверджують продаж продукції в розмірі 411810942,62грн. за період з 28.03.2008р. по 08.06.2010р. за договором №241/5 від 05.05.2003р. не збереглись у зв"язку з перевищенням трирічного терміну їх зберігання.

Стосовно первинної документації по договору №24-12/2013 від 13.12.2013р. кредитор зазначає, що в підтвердження здійсненої постави ним надано відповідні специфікації до договору, акти-приймання передачі та залізничні накладні.

24.11.2015р. до суду надійшло додаткове пояснення кредитора за №337/35-с від 176.11.2015р., яким повідомлено про надання 05.11.2015р. первинної документації, яка підтверджує здійснену поставку за договорами №241/5 від 05.05.2003р., №24-12/2013 від 13.12.2013р.

26.11.2016р. до суду надійшло пояснення кредитора за №337/39-с від 25.11.2015р., №337/38-с від 26.11.2015р. про неможливість надання оригіналів документів, а саме договору купівлі-продажу №241/5 від 05.05.2003р., договору №24-12/2013 від 13.12.2013р., договору №2009-029пст від 01.08.2009р., договору №2011-025усл від 09.06.2011р. через перебування останніх на території м. Донецька, яка віднесено до території, на якій здійснюється антитерористична операція. Також повідомлено, що зобов'язання боржника сплатити кредитору заборгованість за договором №241/5 в розмірі 411810942,62грн. підтверджується додатковими угодами від 24.03.2011р., 01.10.2013р. та зобов"язання за договором №2009-029пст в розмірі 449862,90грн. підтверджується додатковою угодою від 04.09.2012р.

26.11.2015р. до суду надійшла заява ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про застосування загального строку позовної давності до грошових вимог кредитора заявлених на підставі договору №241/5 від 05.05.2003р., договору №2009-029пст від 01.08.2009р.

01.12.2015р. ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" подано до суду клопотання б/н б/д про витребування у кредитора оригіналів, доданих до заяви договорів та додаткових угод до них та заперечення б/н б/д на пояснення кредитора від 25.11.2015р.

01.12.2015р., 03.12.2015р. до суду надійшли пояснення кредитора №337/42-с від 26.11.2015р., №337/49-с від 03.12.2015р. згідно з яким повідомлено, що до матеріалів справи надано копії договорів, виготовлених із сканованих оригіналів договорів, здійснених на підставі наказу генерального директора кредитора від 16.06.2014р. №29 "Про формування електронного каталогу сканований копій договорів" та зазначено, що наявність договірних відносин між сторонами також підтверджено під час розгляду адміністративної справи №804/1750/14.

Розглянувши грошові вимоги кредитора, суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, з огляду на наступне.

09.06.11 р. між боржником та кредитором укладено договір № 2011-025 усл, відповідно до умов якого замовник (боржник) бере на себе зобовязання прийняти надані послуги від виконавця (кредитора) згідно акту здачі-приймання наданих послуг та оплатити їх вартість на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору замовник зобовязується сплатити за надані послуги повну ціну договору, протягом періоду, зазначеному в розділі 5 договору та на умовах цього договору.

Оплата здійснюється замовником 12 окремими платежами з розстрочкою оплати згідно з графіком та згідно виставлених рахунків (п.п. 5.1., 5.2 договору).

Так, кредитором надано послуги та виставлено рахунки № 337/054561 від 28.09.12 р. на суму 67923,85 грн., № 337/062763 від 20.12.12 р. на суму 62736,19 грн., № 337/075139 від 25.04.13 р. на суму 62736,19 грн., № 337/079573 від 27.09.13 р. на суму 62736,19 грн., всього на загальну суму 256132,42грн.

Доказів оплати наданих послуг боржником не надано.

Оригінали договору та додатків до нього надавались суду при першому розгляді справи, про що зазначено в ухвалі суду від 03.12.2015р. та постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р.

Кредитором на зазначену суму заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних 17229,01 грн. та інфляційні витрати 194921,96 грн.

Правомірність зазначених грошових вимог за договором №2011-025 усл від 09.06.2011р. встановлено ухвалою суду від 03.12.2015р., постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р., постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2016р. та не є предметом нового розгляду.

01.08.2009р. між сторонами укладено договір №2009-029, відповідно до умов якого постачальник (кредитор) постачає, а покупець (боржник) приймає і оплачує за умовами, викладеними в договорі товар по цінам, вказаним в специфікаціях.

23.08.2009р. кредитором поставлено боржнику металопродукцію на загальну суму 1522128,97грн., яку боржником частково сплачено в розмірі 1072266,07грн.

Додатковою угодою від 04.09.2012р. до договору №2009-029 сторони дійшли згоди про збільшення на три роки строку позовної давності.

Оригінали договору та додатків до нього надавались суду при першому розгляді справи, про що зазначено в ухвалі суду від 03.12.2015р. та постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р.

грошові вимоги кредитора за договором №2009-029 від 01.08.2009р. в розмірі 939184,02грн. визнано та спростовано посилання ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" на пропуск строків позовної давності через подання такої заяви не стороною спірних правовідносин.

Правомірність зазначених грошових вимог за договором №2000-029пст від 01.08.2009р. встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2016р., постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2016р. та не є предметом нового розгляду.

Вивченням грошових вимог в частині правовідносин, які виникли під час виконання умов договорів №241/5 від 05.05.2003р. та №24-12/2013 від 13.12.2013р. встановлено наступне.

Договір купівлі-продажу №241/5 укладено між кредитором та боржником 05.05.2003р. Умовами зазначеного договору встановлено обов"язок кредитора поставити боржнику продукцію та встановлено порядок та граничні терміни виконання постачання погодженої продукції.

24.03.2011р. й 01.10.2013р. сторонами укладено додаткові договори до основного договору №241/5 від 05.05.2003р.

Так, додатковою угодою від 24.03.2011р. продовжено на три роки передбачений ЦК України строк позовної давності за продукцію, яку поставлено за період часу з 23.03.2008р. по 08.06.2010р.

Додатковою угодою 01.10.2013р. погоджено новий кінцевий строк оплати за поставлену продукцію - 01.03.2014р. та розмір оплати за останню - 411810942,62грн.

На виконання умов зазначеного договору із додатками до нього кредитором в період часу з 28.03.2008р. до 11.06.2015р. здійснено поставку замовленої продукції на загальну суму 775610887,47грн.

Боржником оплату за отриману продукцію здійснено частково в розмірі 1302363,70грн.

На час розгляду справи заборгованість боржника перед кредитором за отриману продукцію, згідно з розрахунком кредитора, складає 774308523,77грн., яка складається із заборгованості в розмірі 411810942,62грн. за продукцію поставлено за період часу з 28.03.2008р. по 08.06.2010р. та у розмірі 362497581,15грн. за період часу з 27.03.2012р. по 14.12.2013р.

Також через відсутність оплати з боку боржника за отриману продукцію та у зв"язку з простроченням термінів такої оплати кредитором нараховано 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов"язання в розмірах 41953684,88грн. та 59073720,43грн. відповідно.

Зазначені вище обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються доданим до заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника копіями наступних документів: договору №241/5 від 05.05.2003р., додатковими угодами від 24.03.2011р., 01.10.2013р., специфікаціями №1-01/12 від 10.01.2012р., №2-01/12 від 16.01.2012р., №3-01/12 від 20.01.2012р., №4-02/12 від 02.02.2012р., №5-02/12 від 07.02.2012р., №6-03/12 від 27.02.2012р., №7-03/12 від 27.02.2012р., №8-03/12 від 06.03.2012р., №9-03/12 від 16.03.2012р., №10-03/12 від 16.03.2012р., №11-04/12 від 30.03.2012р., №12-04/12 від 04.04.2012р., №13-04/12 від 11.04.2012р., №14-04/12 від 19.04.2012р., №15-05/12 від 28.05.2012р., №16/06-12 від 06.06.2012р., №17-06/12 від 07.06.2012р., №18-06/12 від 15.06.2012р., №19-07/12 від 11.07.2012р., №20-07/12 від 11.07.2012р., №21-09/12 від 30.08.2012р. до договору №241/5 від 05.05.2003р., рахунками-фактурами, залізничними накладними та актами прийому-передачі.

Договір купівлі-продажу №24-12/2013 укладено між кредитором та боржником 13.12.2013р. Умовами зазначеного договору встановлено обов"язок кредитора поставити боржнику продукцію та погоджено порядок поставки та розрахунків за поставку погодженої продукції.

На виконання умов зазначеного договору кредитором поставлено продукцію на суму 146956723,25грн., яку отримано боржником, проте всупереч умовам договору останнім залишено без оплати.

Через відсутність оплати з боку боржника за поставлену продукцію та у зв"язку з простроченням термінів такої оплати кредитором нараховано 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов"язання в розмірах 4464604,38грн. та 93651996,79грн. відповідно.

Зазначені вище обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються доданим до заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника копіями наступних документів: договору №24-12/2013 від 13.12.2013р., специфікацій №8 від 04.04.2014р., №9 від 25.04.2014р., №10 від 14.05.2014р., №11 від 16.05.2014р., №12 від 26.05.2014р. до договору №24-12/2013 від 13.12.2013р., залізничних накладних, рахунків-фактур та актами прийому-передачі.

З метою всебічного та повного дослідження обставин справи та прийняття обґрунтованого й законного рішення господарським судом з врахуванням обставин, які викладено в постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2016р., та які стали підставою для скасування попередніх рішень у даній справі, судом вжито додаткових заходів щодо витребування належних доказів.

Так, враховуючи відсутність в матеріалах справи оригіналів спірних договорів №241/5 від 05.05.2003р. із додатковими угодами до нього та №24-12/2013 від 12.12.2013р. та первинних документів, що підтверджують виконання умов договору, а також з огляду на оспорювання іншим учасником провадження у справі - ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" факту тотожності наявних в матеріалах справи копій договорів та додаткових угод до них їх оригіналам, з посиланням на відсутність останніх в матеріалах справи через їх неподання кредитором всупереч положенням 32 ГПК України щодо покладеного на нього обов"язку доведення своїх вимог шляхом представлення належних доказів (про що зазначено в мотивувальній частині цієї ухвали), судом неодноразово витребувано оригінали зазначених угод.

Крім того, судом розглянуто клопотання боржника про призначення судової економічної експертизи для з"ясування обставин, які підтверджують факт існування та виконання договорів №241/5 від 05.05.2003р. із додатковими угодами до нього та №24-12/2013 від 12.12.2013р. та відзив кредитора на це клопотання.

Вимоги суду про надання оригіналів договорів №241/5 від 05.05.2003р. із додатковими угодами до нього та №24-12/2013 від 12.12.2013р. та наявної первинної документації, яка стосується виконання умов цих угод сторонами не виконано. При цьому причиною їх ненадання кредитором згідно пояснень останнього є відсутність доступу до свого офісного приміщення, яке розташовано за адресою м. Донецьк, вул. Щорса, 48 через його захоплення та утримання до цього часу невстановленими озброєними особами. Зазначений факт кредитор підтверджує відповідною постановою прокурора Ворошилівського району м. Донецька 04.05.2014р. про порушення кримінального провадження №0001284.

Інших шляхів отримання, зазначених доказів безпосередньо судом не вбачається.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Зважаючи на приписи ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала.

З огляду на викладене, через недоведеність кредитором в супереч положенням ст. 32 ГПК України своїх вимог, а саме неподанням належних доказів в їх обґрунтування, зокрема оригіналів угод з додатками на підставі яких вони виникли, та як наслідок їх відсутність в матеріалах справи, позбавляє суд можливості встановлення факту відповідності змісту оригіналів договорів з додатковими угодами їх копіям, наявним в матеріалах справи, та відповідно з"ясувати фактичні данні настання права кредитора щодо вимоги про стягнення з боржника грошових коштів за поставлену йому продукцію та визначити розмір та черговість грошових вимог.

Зазначений висновок кореспондується з тотожною позицією Верховного Суду України, яку викладено в постанові від 08.06.04р. у справі за заявою корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" про банкрутство ВАТ "Донецький завод високовольтних опор", копія якої знаходиться в матеріалах справи та правовою позицією Вищого господарського суду України, яку викладено у п.2.2. постанови його Пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції щодо обов"язку господарського суду в разі якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, витребувати такі оригінали для огляду безпосередньо у особи, яка їх подала.

Крім того, судом розглянуто клопотання боржника про призначення судової економічної експертизи для з"ясування обставин, які підтверджують факт існування та виконання договорів №241/5 від 05.05.2003р. із додатковими угодами до нього та №24-12/2013 від 12.12.2013р. та відзив кредитора на це клопотання, у задоволенні яких відмовлено ухвалою від 21.06.2016р.

Враховуючи наведене, господарський суд відмовляє у задоволенні грошових вимог кредитора до боржника, які виникли на підставі договорів №241/5 від 05.05.2003р. із додатковими угодами від 24.03.2011р. й 01.10.2013р. та №24-12/2013 від 13.12.2013р. - відмовити.

Одночасно суд вважає за можливе зазначити, з огляду на визнання боржником факту наявності заборгованості за наведеними вище правовідносинами, в разі відсутності у майбутньому заперечень з боку інших учасників провадження у справі, у випадку вжиття кредитором заходів передбачених ст. 530 ЦК України, він не позбавлений права на повторне звернення до суду із розглянутими вимогами в якості поточних.

Керуючись ст. ст. 86, 87 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні грошових вимог ОСОБА_5 "Індустріальна Спілка Донбасу" до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" (за договорами №241/5 від 05.05.2003р., №24-12/2013 від 13.12.2013р.) - відмовити.

Суддя ОСОБА_8