ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2016 р. Справа№ 914/1564/15

Суддя господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Волошин О.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом:Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Перевесло», м.Львів;
до відповідача:Приватної агрофірми «Дністер», с.Верин, Львівська область;
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест», м.Львів; Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», м.Львів;
про:стягнення 5 810 857,78 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 15.05.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність №1/24 від 05.01.2015 р.);

від третіх осіб: не зявилися

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Перевесло», м. Львів до Приватної агрофірми «Дністер», с.Верин, Львівська область, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест», м. Львів та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», м. Львів про стягнення 5 810 857,78 грн.

Ухвалою суду від 25.10.2016р. провадження у справі №914/1564/15 було зупинено, призначено повторну судову експертизу, проведення якої доручено оцінювачам Товариства з обмеженою відповідальністю «Профоцінка» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (м. Львів, просп. В.Чорновола, 59, нежитлове приміщення 5-го поверху №9).

Для вирішення експертам було поставлено наступне запитання: якою є вартість іменних процентних звичайних облігацій, емітованих ТОВ «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест», серії К, код ISIN UA, номінальною вартістю 1 000,00 грн., загальною кількістю 3 458 шт.?

18.11.2016 р. на адресу суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Перевесло» про відвід судді Мазовіти А.Б. та про відвід судового експерта.

Ухвалою суду від 08.12.2016 р. поновлено провадження у справі для розгляду вказаних заяв.

В судовому засіданні 22.12.2016 р. представник позивача підтримав подану заяву про відвід експертів, зазначив, що судом не було взято до уваги жодну з установ, запропонованих позивачем для проведення судової експертизи, натомість, доручено проведення експертизи оцінювачам Товариства з обмеженою відповідальністю «Профоцінка», яке має недобросовісну репутацію на ринку оцінювачів, та, зокрема оцінювачу ОСОБА_4, який при проведенні експертизи консультував директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро-Львів» на предмет того, як скласти висновок на користь відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви заперечив, зазначив, що оцінювачі ТзОВ «Профоцінка», яким доручено проведення експертизи не є особами, заінтересованими в результаті розгляду справи.

Треті особи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду 15.12.2016 р. від ОСОБА_5 надійшов лист, в якому оцінювач зазначила, що ОСОБА_4, на її переконання, перебуває у змові з представниками Приватної агрофірми «Дністер» та має на меті скласти завідомо неправдивий висновок на користь відповідача, оцінивши облігації за нульовою вартістю.

Розглянувши заяву про відвід судових експертів, надавши оцінку долученим до неї доказам, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 ГПК України, сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах пятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 та ч. 8 ст. 31 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у випадку, коли про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід вирішується суддею, який виносить з цього приводу ухвалу.

У відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України, проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Згідно ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до ст. 9 вищевказаного Закону, атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установа, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12.12.2011 р., обовязковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Мінюстом на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Мінюсті, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз.

В цей же час, частиною 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону, особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Пунктом 7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» розяснено, що за приписами частини другої статті 9 і частини четвертої статті 7 Закону для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, суд може доручити проведення судової експертизи іншим, крім атестованих судових експертів, фахівцям з відповідних галузей знань, але з обовязковим дотриманням вимог законодавства щодо призначення судової експертизи.

Оскільки експертиза вартості облігацій не може бути проведена експертами державних спеціалізованих установ у звязку з відсутністю відповідної методики, затвердженої Міністерством юстиції України, враховуючи те, що така експертиза не належить до тих, які можуть здійснюватися виключно державними спеціалізованими установами, судом було доручено проведення експертизи фахівцям з відповідної галузі знань відповідно до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Крім того, згідно п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. за № 53/5, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Слід зазначити, що запропоновані позивачем для проведення судової експертизи у даній справі суб`єкти оціночної діяльності зареєстровані та здійснюють свою діяльність не на території Львівської області, а в м. Києві, а тому доручення проведення експертизи у справі з числа запропонованих позивачем оцінювачів є безпідставним та таким, що суперечить вимогам Закону України «Про судову експертизу», з огляду на наявність оцінювачів відповідного напрямку досліджень та спеціалізації, які здатні виконати доручене судом експертне дослідження на території відповідної зони регіонального обслуговування, в даному випадку на території Львівської області.

Необхідно також враховувати, що судом згідно ухвали від 27.07.2015 року призначено первинну судову експертизу, проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54).

Листом №4379 від 12.08.2015 р. Львівський НДІ судових експертиз повідомив суд про те, що відсутність методики щодо оцінки вартості облігацій, затвердженої Міністерством юстиції України, унеможливлює проведення досліджень по даному питанню, у звязку з чим повернув без виконання ухвалу суду від 27.07.2015р.

21.09.2015 р. судом скеровано відповідні запити субєктам оціночної діяльності щодо наявності в їх штаті фахівців та можливості проведення ними такої експертизи.

На адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро-Львів» та Дочірнього підприємства «Профоцінка» надійшли листи-відповіді з підтвердженням наявності сертифікованих експертів-оцінювачів та можливістю проведення ними оцінки цінних паперів.

Таким чином призначення судом експертизи та доручення її проведення судовим експертам ОСОБА_3, ОСОБА_4 (ТзОВ «Профоцінка») узгоджується з нормами Закону України «Про судову експертизу».

Як розяснено ч. 3 п. 1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо відвід експерту заявлено після призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі у випадку, зазначеному в другому реченні частини сьомої статті 31 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі, витребувавши матеріали справи з експертної установи або у особи, якій доручено проведення експертизи, і вирішує питання про відвід; у разі відхилення останнього матеріали справи надсилаються тій же установі або особі для продовження експертизи, а провадження у справі, за необхідності, зупиняється. Якщо ж заявником не обґрунтовано, що про підставу відводу експерта він дізнався лише після початку розгляду справи по суті, то заява про відвід розглядається після повернення матеріалів справи до суду та поновлення провадження у ній, і про результати розгляду цієї заяви зазначається в рішенні або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Як встановлено ч. 6 ст. 31 ГПК України, сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право заявити відвід судовому експерту, якщо він особисто, прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи, якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, а також з мотивів його некомпетентності.

Наведений у вказаній нормі перелік підстав для відводу експерта є вичерпним, проте Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть свідчити про заінтересованість експерта.

Разом з тим приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодної із вказаних у ч. 6 ст. 31 ГПК України підстав для задоволення заяви про відвід судових експертів, а саме: не надано належних та допустимих доказів некомпетентності експертів, а також доказів того, що експерти особисто, прямо чи побічно заінтересовані в результаті розгляду справи або є родичами осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Саме лише твердження заявника про консультування оцінювачем ОСОБА_4 директора ТзОВ «Бюро-Львів» ОСОБА_6 щодо складення висновку на користь Приватної агрофірми «Дністер», а також посилання заявника на недобросовісну репутацію товариства, оцінювачам якого доручено проведення експертизи, є припущеннями позивача та не можуть бути підставою для висновку про неупередженість та зацікавленість судових експертів у результаті проведення судової експертизи та, відповідно, задоволення заяви про їх відвід.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що законодавством, а саме частиною четвертою ст.10 Закону України «Про судову експертизу» заборонено судовому експерту використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку, відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судову експертизу», забезпечуються, серед іншого, також і кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Пунктом пятим резолютивної частини ухвали Господарського суду Львівської області від 25.10.2016р. про зупинення провадження у справі та призначення повторної судової експертизи у справі №914/1564/15 відповідно до вимог законодавства експертів було попереджено про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від покладених на них обовязків.

Таким чином, враховуючи відсутність вказаних у ч. 6 ст. 31 ГПК України підстав для задоволення заяви про відвід судових експертів, беручи до уваги попередження експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від покладених на них обовязків, а отже, їх особисту відповідальність за обєктивність, повноту проведеного дослідження та правильність наданих висновків, суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні заяви ПрАТ «Перевесло» про відвід експертів.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 31, 32, 41, 48, 79, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Перевесло», м. Львів про відвід судових експертів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

2. Зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 25.10.2016 р.

3. Скерувати оцінювачам Товариства з обмеженою відповідальністю «Профоцінка» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (м. Львів, просп. В.Чорновола, 59, нежитлове приміщення 5-го поверху №9) необхідні для проведення експертизи матеріали справи №914/1564/15.

4. Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені ухвалою суду після отримання висновку.

Суддя Мазовіта А.Б.