ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Справа № 925/1339/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкій О.В., за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАНТ+К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К"

про стягнення 326 279 грн. 22 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АКАНТ+К» звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Акант+К»», у якому просить стягнути з відповідача 326 279 грн. 22 коп., з яких 233 390 грн. основного боргу та 92 889 грн. 22 коп. пені за період прострочення з 01.09.2015 року по 03.10.2016 року згідно договору поворотної фінансової допомоги від 25.06.2014 року.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Пояснив, що позовні вимоги мотивовані тим, що згідно умов договору поворотної фінансової допомоги від 25.06.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, останньому було надано поворотну фінансову допомогу в розмірі 233 390 грн., які відповідач у визначений договором строк не повернув, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути із відповідача надану фінансову допомогу у сумі 233 390 грн. та пеню, передбачену умовами договору (п.3.1. Договору), в сумі 92889 грн. 22 коп.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково - в частині стягнення основного боргу. Із вказаною сумою пені за період прострочення з 01.09.2015 року по 03.10.2016 року в розмірі 92 889,22 грн. представник відповідача не погоджується, оскільки вважає, що сплив строк позовної давності в частині пені.

У судовому засіданні 23 грудня 2016 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

25.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АКАНТ+К» (далі - Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АКАНТ+К» (далі - Відповідач) було укладено договір поворотної фінансової допомоги (далі - Договір), відповідно до умов якого Позивач в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, зобов'язався надати Відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 233390 гривень 00 коп. шляхом їх перерахування на визначений Відповідачем рахунок або надання шляхом видачі через касу Позивача, а Відповідач зобовязався повернути сплачені Позивачем кошти або грошима у національній валюті або майном, яке знаходиться у його власності (пункти 1.1., 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору Позивач зобов'язався надати поворотну фінансову допомогу в сумі 233 390,00 (двісті тридцять три тисячі триста дев'яносто) гривень 00 коп. до 30.06.2015 року згідно графіку надання, який є невід»ємною частиною Договору.

В свою чергу відповідач у відповідності до п.2.3. Договору зобовязався повернути надані позивачем згідно умов Договору кошти до 31.08.2015 року, шляхом їх перерахування на визначений Позивачем рахунок, або шляхом внесення грошових коштів в касу Позивача.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині надання та повернення грошових коштів до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (пункт 7.1. Договору).

На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачу грошові кошти в сумі 233 390 грн., що підтверджується наступними доказами:

- Видатковий касовий ордер № 4 від 26.06.2014 р. на суму 3 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 8 від 29.07.2014 р. на суму 1 200, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 2 від 12.01.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 3 від 14.01.2015 р. на суму 10 000,00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 4 від 16.01.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 5 від 17.01.2015 р. на суму 9 190, 95 грн.

- Видатковий касовий ордер № 7 від 09.02.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 10 від 20.02.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 11 від 21.02.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 12 від 23.02.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 13 від 25.02.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 15 від 06.03.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 16 від 10.03.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 17 від 15.03.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 19 від 23.03.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 21 від 06.04.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 22 від 15.04.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 24 від 20.04.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 25 від 22.04.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 26 від 12.05.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 29 від 22.05.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 30 від 27.05.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 32 від 09.06.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 34 від 23.06.2015 р. на суму 10 000, 00 грн.

- Видатковий касовий ордер № 35 від 26.06.2015 р. на суму 10 000, 00 грн., а всього на суму 233 390,95 грн.

В обумовлений Договором строк Відповідач грошові кошти Позивачу не повернув.

01.09.2015 року Позивач направив на адресу відповідача претензію про повернення 233 390 грн. позики, яка відповідачем була отримана 03.09.2015 року і залишена без відповіді та реагування.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеною суму боргу Відповідача перед Позивачем за договором поворотної фінансової допомоги від 25.06.2014 року у розмірі 233 390 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, вищевказаним Договором, видатковими касовими ордерами та відповідачем не оспорюються.

За змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

До вимог про стягнення пені встановлена позовна давність тривалістю в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Таким чином, нарахування пені за прострочення виконання зобовязання за шість місяців, що передують моменту звернення з позовом, можливе лише в тому випадку, якщо період нарахування штрафних санкцій не перевищує одного року від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.1. Договору Позивач та Відповідач визначили, що у разі прострочення Відповідачем виконання умов цього Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % за кожний день затримки повернення коштів.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 92 889,22 грн.

Розрахунок заявленої до стягнення суми пені є неправильним.

Позивач нарахував відповідачу 92 889,22 грн. пені за період з 01.09.2015 року по 03.10.2016 року. Згідно вищевказаних правових норм пеню можна нарахувати за період з 01.09.2015 року по 01.03.2016 року, а з урахуванням строку позовної давності до стягнення підлягає лише пеня, нарахована з 25.10.2015 року (за 12 місяців до дати подання позову) по 01.03.2016 року (160 днів прострочення). За розрахунком розмір пені, яка підлягає до стягнення, становить 37 342 грн. 40 коп.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення 4060 грн. 99 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" (18008, вул. Хоменка, б.15, м. Черкаси, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАНТ+К" (18008, вул. Хоменка, б.15, м. Черкаси, ) 233 390 грн. поворотної фінансової допомоги, 37 342 грн. 40 коп. пені та 4 060 грн. 99 коп. судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 11 січня 2017 року.

СУДДЯ В.В. Потапенко