П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Київ
Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,

суддів: Берднік І.С., Ємця А.А., -

за участю представників:

ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

приватного підприємства «Лекс» - Карасюка О.В.,

публічного акціонерного товариства

«Сбербанк» - Микитенко О.В.,

публічного акціонерного товариства

«Акціонерний банк «Експрес-Банк» - Андрієнко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року у справі № Б8/183-11 за заявою державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до приватного підприємства «Лекс» (далі - ПП «Лекс») про визнання банкрутом; за заявою публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») про визнання результатів аукціону недійсними,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернулося до суду із заявою про визнання результатів аукціону недійсними у межах провадження у справі № Б8/183-11 про визнання банкрутом ПП «Лекс».

Заяву обґрунтовано тим, що на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 22 квітня 2014 року організатором аукціону - товарною біржею «Центральна Українська Біржа» 25 вересня 2015 року проведено аукціон з продажу заставного майна ПП «Лекс», а саме: двокімнатної квартири загальною площею 203,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» зазначило, що цей аукціон проведено з порушенням вимог Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI; далі - Закон № 2343-XII), оскільки звіт про вартість майна на час проведення аукціону втратив чинність; оголошення про продаж майна банкрута було розміщено не на офіційному веб-сайті товарної біржі «Центральна Українська Біржа» - організатора аукціону, а на веб-сайті, який належить товарній біржі «Центральна Універсальна Біржа»; гарантійні внески учасниками аукціону сплачено з порушенням порядку, передбаченого Законом № 2343-XII; на нерухомому майні, яке підлягало продажу на аукціоні, не було розміщено відповідне оголошення; реєстрацію учасників аукціону, як і сам аукціон, було проведено із запізненням на одну годину; у протоколі від 25 вересня 2015 року організатором аукціону не зазначено адресу сторінки веб-сайта, на якій розміщено відомості про проведення аукціону.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» з урахуванням заяви про уточнення вимог просило визнати недійсними результати аукціону з продажу заставного майна, оформленого протоколом № 10 проведення другого повторного аукціону (торгів) із можливістю зниження початкової вартості від 25 вересня 2015 року, та договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна, укладений 12 жовтня 2015 року між ПП «Лекс» та ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні заяви ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання результатів аукціону недійсними відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року, заяву публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (правонаступника ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») задоволено. Визнано недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ПП «Лекс» із можливістю зниження його початкової вартості, який відбувся 25 вересня 2015 року, та оформлений протоколом від 25 вересня 2015 року № 10, а також визнано недійсним укладений між ПП «Лекс» та ОСОБА_1, у результаті проведення цього аукціону договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 4263.

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ОСОБА_1, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК), статей 49, 56, 58, 60, 71 Закону № 2343-XII, просить скасувати постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року та Київського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року, а ухвалу Господарського суду Київської області від 21 грудня 2015 року залишити в силі.

В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 05 квітня 2016 року у справі № 5016/1358/2011(9/25), від 06 липня 2016 року у справі № 903/623/13, від 15 червня 2016 року у справі № 32/17-3653-2011, від 06 липня 2016 року у справі № 5023/3711/11, від 24 березня 2015 року у справі № 21/17-4018-2011, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми права при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року справу № Б8/183-11 допущено до провадження Верховного Суду України; відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року у цій справі та здійснено підготовчі дії.

Відповідно до пункту 2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, автоматизованою системою здійснено заміну судді-доповідача ОСОБА_6, якого звільнено згідно з Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII, на суддю-доповідача Жайворонок Т.Є. для розгляду зазначеної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників судового процесу, перевіривши наведені ОСОБА_1 обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 28 листопада 2011 року за заявою державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» порушено провадження у справі № Б8/183-11 про банкрутство ПП «Лекс», а ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 13 серпня 2012 року визнано грошові вимоги, зокрема ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», до боржника в сумі 187 416 053,87 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 15 жовтня 2012 року ПП «Лекс» визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном і відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором ПП «Лекс» проведено інвентаризацію майна банкрута, що підтверджується протоколом зборів комітету кредиторів ПП «Лекс» від 26 квітня 2012 року № 3, та отримано згоду забезпеченого кредитора ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (листи від 18 листопада 2013 року № 770/28 та від 03 липня 2014 року № 5343/4/28-2) на продаж майна банкрута, у тому числі двокімнатної квартири загальною площею 203,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, і погоджено початкову ціну продажу - 4 712 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06 березня 2014 року організатора аукціону - товарну біржу «Центральна Українська Біржа» визнано учасником у справі № Б8/183-11 про банкрутство ПП «Лекс», а ухвалою цього ж суду від 22 квітня 2014 року зобов'язано організатора аукціону розмістити відповідне оголошення про проведення аукціону з продажу майна ПП «Лекс» в офіційних друкованих органах (газетах «Голос України» або «Урядовий кур'єр») із зазначенням адреси веб-сайта організатора аукціону, на якому розміщено повний текст оголошення з відомостями, передбаченими статтею 59 Закону № 2343-XII.

Згідно з висновком про вартість майна № 34-05/14(1) від 15 травня 2014 року, складеним суб'єктом оціночної діяльності на замовлення ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», ринкова вартість об'єкта оцінки (двокімнатна квартира загальною площею 203,2 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1) становить 4 712 000,00 грн.

07 липня 2014 року між ліквідатором ПП «Лекс» (замовник) і товарною біржею «Центральна Українська Біржа» (організатор) укладено додаток до договору на організацію та проведення аукціону, відповідно до якого, зокрема, початкову ціну продажу зазначеного об'єкта нерухомого майна погоджено у розмірі 4 712 000,00 грн без ПДВ.

При проведенні першого аукціону з продажу майна боржника (протокол від 04 серпня 2014 року № 19) ціна майна відповідала його вартості, визначеній у висновку про вартість майна від 15 травня 2014 року № 34-05/14(1) та погодженій забезпеченим кредитором - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії». Оскільки цей аукціон визнано таким, що не відбувся, подальші аукціони з продажу майна боржника (протокол від 08 жовтня 2014 року № 25, протокол від 19 січня 2015 року № 1, протокол від 16 лютого 2015 року № 2, протокол від 14 липня 2015 року № 5, протокол від 04 серпня 2015 року № 6) проводилися з початковою вартістю, зменшеною на 20 % щодо початкової вартості, визначеної для попереднього аукціону, що становила 3 769 600,00 грн.

02 вересня 2015 року у газеті «Урядовий кур'єр» (№ 160) організатором аукціону розміщено оголошення про проведення 25 вересня 2015 року другого повторного аукціону з продажу майна ПП «Лекс» (двокімнатна квартира загальною площею 203,2 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1) із можливістю зниження початкової ціни. Кінцевий термін прийняття заяв на участь в аукціоні - 21 вересня 2015 року. Також зазначено, що повний текст оголошення з відомостями, передбаченими статтею 59 Закону № 2343-XII, розміщено на веб-сайті організатора аукціону за адресою: www.tub.com.ua.

Веб-сайтом www.tub.com.ua товарна біржа «Центральна Українська Біржа» користується на підставі договору № 25-С про спільне користування сайтом, укладеного 08 січня 2013 року з товарною біржею «Центральна Універсальна Біржа».

За змістом оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, розміщеного на веб-сайті за адресою: www.tub.com.ua, товарна біржа «Центральна Українська Біржа» оголосила проведення другого повторного аукціону з продажу майна, що належить банкруту, з можливістю зниження його початкової вартості, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 203,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Оголошення містить відомості про характеристику лота, початкову ціну продажу лота - 3 769 600,00 грн, розмір гарантійного внеску - 376 960 грн, організатора аукціону та продавця, проведення попередніх аукціонів, місце, дату і час проведення аукціону (25 вересня 2015 року за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, готель «Братислава», о 12:00, реєстрація учасників з 11:20 до 11:50), прийняття заявок для участі в аукціоні з дня розміщення цього оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» до 21 вересня 2015 року включно, реквізити для сплати гарантійних внесків і порядок та критерії виявлення переможця торгів, а також фотографічні зображення і технічний паспорт майна, проект договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна.

У встановлений термін до організатора аукціону звернулося дві особи із заявами від 17 вересня 2015 року на участь в аукціоні, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яких було допущено до участі в аукціоні, що підтверджується повідомленнями організатора аукціону та протоколом про визначення учасників аукціону від 21 вересня 2015 року.

Гарантійні внески від учасників аукціону ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було прийнято готівкою бухгалтером товарної біржі «Центральна Українська Біржа» у зв'язку з проханням учасників аукціону, пов'язаним з обмеженням часу та великими сумами внесків, що підтверджується прибутково-касовими ордерами від 21 вересня 2015 року № 1, від 17 вересня 2015 року № 44, від 18 вересня 2015 року № 46, від 17 вересня 2015 року № 43, від 17 вересня 2015 року № 45, від 18 вересня 2015 року № 47, від 21 вересня 2015 року № 52 та від 17 вересня 2015 року № 42.

Аукціон із продажу майна боржника було проведено 25 вересня 2015 року із запізненням із 13:00 до 14:00 у зв'язку з тим, що замовлене організатором аукціону приміщення не було звільнено до часу проведення аукціону, тому адміністрація готелю запропонувала інше приміщення для проведення аукціону - конференц-зал «Форум», який був вільний з 13:00.

За результатами проведення аукціону його організатором складено протокол № 10 проведення другого повторного аукціону (торгів) із можливістю зниження початкової вартості від 25 вересня 2015 року, відповідно до якого переможцем торгів стала ОСОБА_1, яка запропонувала на крок вищу ціну у розмірі 1 507 840,00 грн.

У цьому протоколі зазначено відомості про майно запропоноване для продажу, кількість учасників, початкову ціну, ціну, запропоновану переможцем аукціону, частину ціни, сплачену переможцем, реквізити продавця, покупця та порядок сплати коштів на розрахунковий рахунок продавця.

12 жовтня 2015 року між ПП «Лекс» в особі ліквідатора (продавець) і фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність об'єкт нерухомості: двокімнатну квартиру загальною площею 203,2 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. На виконання умов цього договору між сторонами 12 жовтня 2015 року складено акт про передачу права власності на нерухоме майно.

Також на виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна від 12 жовтня 2015 року та протоколу № 10 покупець перерахував на розрахунковий рахунок продавця, відкритий у ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», як передбачено у протоколі від 25 вересня 2015 року № 10, кошти за придбання квартири, що підтверджується платіжним дорученням від 05 жовтня 2015 року № 87253145, а продавець, у свою чергу, перерахував зазначені кошти забезпеченому кредитору - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», що підтверджується платіжним дорученням від 29 жовтня 2015 року № 4.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання результатів аукціону недійсними, виходив із того, що зміст оголошення про проведення аукціону з продажу майна ПП «Лекс», розміщеного на веб-сайті за адресою: www.tub.com.ua, відповідає приписам статті 59 Закону № 2343-XII; ліквідатором банкрута та організатором аукціону не вчинено дій, що порушують рівність учасників аукціону або дій, які перешкоджали би зацікавленій особі взяти участь в аукціоні; аукціон проведено з дотриманням положень Закону № 2343-XII, грошові кошти, отримані від реалізації майна, перераховано забезпеченому кредиторові; певні неточності, які мали місце при проведенні аукціону та на які посилається заявник, не вплинули на результати проведення аукціону; заявником не доведено наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу у зв'язку з проведенням оспорюваного аукціону та не доведено наявності неправомірних наслідків у результаті проведення цього аукціону.

Також суд зазначив, що реалізація майна банкрута на аукціоні здійснювалася не на підставі висновку про вартість майна № 34-05/14(1) від 15 травня 2014 року, а відповідно до законодавства за початковою вартістю майна, визначеною ліквідатором, і погодженою забезпеченим кредитором; ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» не зверталося до суду із запереченнями щодо початкової вартості майна, визначеної ліквідатором, та не порушувало перед судом клопотання про проведення незалежної оцінки майна відповідно до статті 57 Закону № 2343-XII; внесення учасниками аукціону гарантійних внесків не у спосіб, визначений в оголошенні, не свідчить про порушення умов допуску до участі в аукціоні та про порушення процедури його підготовки; відсутність у протоколі № 10 посилання на адресу сторінки веб-сайта, на якій розміщено відомості про проведення аукціону, є технічною опискою, однак повідомлення про результати проведення аукціону 25 вересня 2015 року з продажу майна ПП «Лекс» розміщено на офіційних веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України.

Суд касаційної інстанції, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, погодився з висновками останнього про те, що аукціон, результати якого оспорюються, проведено з порушенням вимог Закону № 2343-XII з огляду на таке:

- аукціон розпочався пізніше часу, визначеного в оголошенні про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ПП «Лекс», розміщеного на веб-сайті за адресою: www.tub.com.ua (із запізненням на одну годину);

- веб-сайт за адресою:www.tub.com.ua не належить організаторові аукціону - товарній біржі «Центральна Українська Біржа», а останній є користувачем зазначеного сайта на підставі договору про спільне користування сайтом, укладеного із товарною біржею «Центральна Універсальна Біржа»;

- у матеріалах справи відсутні належні докази розміщення на нерухомому майні оголошення про його продаж на аукціоні; апеляційним господарським судом не прийнято як належний доказ надане товарною біржею «Центральна Українська Біржа» фотографічне зображення частини будинку із розміщеним у вікні оголошенням про продаж, оскільки таке зображення не містить достовірних даних про об'єкт, дату й час проведення фотозйомки, а в змісті цього оголошення (де не наведено характеристики об'єкта продажу) відсутні відомості про продаж з аукціону, що призвело до звуження кола потенційних учасників аукціону;

- у заявах про участь в аукціоні немає відомостей про наявність або відсутність заінтересованості заявника стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора аукціону та про характер цієї заінтересованості у разі її наявності;

- всупереч порядку внесення гарантійного внеску, визначеного в оголошенні з продажу майна ПП «Лекс» (розміщеному на веб-сайті за адресою:www.tub.com.ua) про проведення оспорюваного аукціону, грошові кошти (як гарантійний внесок) сплачувалися безпосередньо в касу організатора аукціону, а у прибуткових касових ордерах (виданих на підтвердження сплати грошових коштів) некоректно зазначено призначення платежу: «Гарантійний внесок», на той час як згідно з порядком (визначеним в оголошенні про проведення аукціону) необхідно було зазначити: «Оплата гарантійного внеску для участі в аукціоні з продажу майна ПП «Лекс» по лоту № 1».

Відповідно до положень статті 11114 ГПК Верховний Суд України переглядає рішення господарських судів виключно на підставі і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з підстав, передбачених статтею 11116 ГПК.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності у різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка встановлення правильності яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Із наданих для порівняння копій постанов Вищого господарського суду України вбачається, що суд касаційної інстанції за наслідками перегляду судових рішень попередніх інстанцій про відмову у задоволенні заяв про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута у межах провадження в справі про банкрутство, залишив ці рішення без змін, погодившись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що:

- у справі № 5016/1358/2011(9/25) (постанова від 05 квітня 2016 року) оспорюваний аукціон проведено з дотриманням вимог Закону № 2343-XII, а організатором аукціону вжито передбачених законом заходів із підготовки майна боржника до реалізації, розміщено оголошення про продаж майна безпосередньо на нерухомому майні, яке підлягало реалізації; при проведенні другого повторного аукціону зниження ціни до тієї, за яку переможцем придбано спірне нерухоме майно, не суперечило вимогам зазначеного Закону;

- у справі № 32/17-3653-2011 (постанова від 15 червня 2016 року) ліквідатором та організатором аукціону дотримано вимоги Закону № 2343-XII щодо процедури підготовки, проведення аукціону, оформлення кінцевих результатів аукціону; стосовно доводів скаржника про допущені порушення під час проведення аукціону суд, зокрема, зауважив, що про проведення аукціону за іншою адресою, ніж зазначено в оголошенні, організатором аукціону повідомлено всіх осіб, які виявили бажання взяти участь в аукціоні; факт відсутності оголошення на нерухомому майні, яке підлягало реалізації з аукціону, не знайшов свого підтвердження під час вирішення справи і був спростований організатором аукціону, який надав відповідні фотоматеріали;

- у справі № 5023/3711/11 (постанова від 06 липня 2016 року) заставний кредитор надав згоду на реалізацію майна банкрута за початковою ціною, визначеною ліквідатором з урахуванням звіту про експертну оцінку майна, надану цим кредитором, а зниження ціни об'єктів, реалізованих на оспорюваному аукціоні, було здійснено відповідно до положень статей 65, 66 Закону № 2343-XII (проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості);

- у справі 21/17-4018-2011 (постанова від 24 березня 2015 року) проведення повторного аукціону з продажу майна боржника відбулося з дотриманням порядку та умов, передбачених Законом № 2343-XII, а наведені заявником факти порушення безготівкового розрахунку і перевищення граничної суми розрахунків саме у готівковій формі не впливають на суть правовідносин між продавцем і покупцем, перебувають у площині банківських правовідносин і не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним.

Отже, у цих постановах Вищого господарського суду України, на які посилається заявник як на доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, та у постанові суду касаційної інстанції у справі, яка розглядається, обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними.

Аналіз зазначених рішень суду касаційної інстанції не дає підстав для висновку про різне застосування положень статей 20 ГК, статей 49, 56, 58, 60, 71 Закону № 2343-XII, оскільки ці рішення ухвалено з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій.

Разом із тим надана для порівняння копія постанови Вищого господарського суду України від 06 липня 2016 року у справі № 903/623/13 не може бути прикладом на підтвердження підстав для перегляду судового рішення, передбачених пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК, оскільки зазначену постанову суду касаційної інстанції скасовано постановою Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (№ 3-1165гс16).

Відповідно до частини першої статті 11126 ГПК Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

Зважаючи на те, що факт неоднакового застосування положень матеріального права не підтвердився, заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 11116 , 11123 , 11124 , 11126 ГПК, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2016 року у справі № Б8/183-11відмовити.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 11116 ГПК.

Головуючий Т.Є. Жайворонок

Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець