ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

29 грудня 2016 року Справа № 915/1503/16

Суддя Давченко Т.М. розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1, (57217, Миколаївська область, Вітовський район, с.Полігон, вул. Тімірязєва, 12, пом.12)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39)

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Українські ковбаси» (57217, Миколаївська область, Вітовський район, с. Полігон, вул. Зоряна, 1-А)

про: визнання недійсним кредитного договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008р.

встановив:

Приватний підприємець ОСОБА_1 08.11.2016р. звертався до господарського суду із позовною заявою №55 від 07.11.2016р. про визнання недійсним кредитного договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008р.

Ухвалою від 09.11.2016р. судом було відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

27.12.2016р. Приватний підприємець ОСОБА_1 вдруге звернувся до господарського суду із позовною заявою №62 від 27.12.2016р. про визнання недійсним кредитного договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008р.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у її прийнятті з огляну на наступне.

Вказана позовна заява подана позивачем в порядку ч.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

З 19 січня 2013 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 22 грудня 2011 року, який визначив новий порядок застосування Закону про банкрутство.

Відповідно до приписів частини 4 статті 10 вказаного Закону, суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Пункт 9 листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) визначає, що частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, як-от: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина статті 16 ГПК), та розглядаються, як і справи у спорах боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (частина восьма статті 23 Закону), у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (стаття 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (частини десята, одинадцята статті 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма статті 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Позивач звертається до суду про вирішення спору у позовному провадженні, в обґрунтування чого наводить саме позицію Вищого господарського суду України, викладену у листі від 28.03.2013р. №01-06/606/2013. Проте, у цьому ж листі й визначено, що заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (стаття 20 Закону) розглядаються не у позовному провадженні, а у межах провадження у справі про банкрутство за заявою.

З бази даних Автоматизована система документообігу господарського суду вбачається, що в провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться справа №501/234/2012(18/2) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства «Українські ковбаси». Провадження у даній справі не закінчено, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс не затверджено.

За таких обставин, позовна заява приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008р. має розглядатись судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства «Українські ковбаси» в межах справи про банкрутство №501/234/2012 (18/2).

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 30.06.2015р. у справі №922/4602/14.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу.

Суддя Т.М.Давченко