ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.2016р. Справа №905/1022/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля Донецької області

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Красний Лиман Донецької області

відповідача-2: Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця, м.Донецьк

про: стягнення 7922,75грн. вартості нестачі вантажу

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за дов. ББУ/ДУ152/ВП/15 від 10.12.2015р.,

від відповідача-1: не явився,

від відповідача-2: не явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

31.05.2016р. з 12-20 год. до 12-25 год.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Красний Лиман Донецької області про стягнення 7922,75грн. вартості нестачі вантажу.

Ухвалою суду від 12.04.2016р. до участі у справі у якості другого відповідача залучене Державне підприємство ОСОБА_1 залізниця.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: комерційні акти БН 723063/59 від 05.09.2015р., БН 723064/60 від 05.09.2015р., БН 722981/75 від 13.09.2015р., залізничні накладні №48071336 від 03.09.2015р., №48071351 від 03.09.2015р., №48218218 від 09.09.2015р., рахунок-фактуру №1527 від 30.09.2015р. тощо.

До позову доданий розрахунок заявленої до стягнення суми (а.с.5).

03.03.2016р. судом зроблено Спеціальний витяг №21750260 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (а.с.28-33).

На підставі запиту від 26.05.2016р. про ознайомлення з матеріалами господарської справи №905/1181/16 (а.с.86) 30.05.2016р. судом виготовлено та долучено до матеріалів даної справи копії з наявних у справі №905/1181/16 копій матеріалів реєстраційної справи Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, до складу яких входить: реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації діючої (діючих) юридичної особи (юридичних осіб), рішення засновника або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи, статут, зведений передавальний акт від 06.08.2015р. (а.с.89-139).

Позивач протягом розгляду справи надав:

1) з супровідним листом б/н від 22.03.2016р. оригінали залізничних накладних №48071336 від 03.09.2015р., №48071351 від 03.09.2015р., №48218218 від 09.09.2015р. та копії документів на підтвердження свого правового статусу (а.с.38-43);

2) пояснення б/н від 12.04.2016р. щодо виставлення рахунку за перевезене вугілля та відсутності у позивача доказів оплати спірного вантажу і актів загальної форми (а.с.57);

3) пояснення б/н від 12.04.2016р. про те, що на момент виникнення спірних правовідносин діяв договір про надання послуг з перевезення між позивачем та Державним підприємством ОСОБА_1 залізниця, який припинив дію 31.12.2015р. (а.с.58);

4) з супровідним листом б/н від 12.04.2016р. копію договору №ДФ/10055 від 28.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, укладеного позивачем з Публічним акціонерним товариством Укрзалізниця (а.с.59-62);

5) з супровідним листом вх.№14815/16 від 11.05.2016р. докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на електронну адресу відповідача-2 (а.с.79-80).

Відповідач-1 протягом розгляду справи надав:

1) заперечення проти позову вх.№10185/16 від 2903/16 з додатком (а.с.44-53);

2) з супровідним листом б/н від 12.04.2016р. зокрема, копії передавального акту Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця від 05.08.2015р. та виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про регіональну філію ОСОБА_1 залізниця ПАТ Укрзалізниця (а.с.63-70).

Відповідач-2 будь-яких пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надав, у судові засідання 11.05.2016р. та 31.05.2016р. не явився, хоча про час і місце розгляду справи, а також про вимоги суду був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи Акт канцелярії суду про неможливість направлення поштової кореспонденції на адресу Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця та роздруківки повідомлень в мережі Інтернет про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі Судова влада України (а.с.75, 76, 87).

Враховуючи правові позиції Вищого господарського суду України, викладені в п.3.9.2, п.3.12 Постанови Пленуму №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, та приймаючи до уваги, що відповідач-2 не скористався правом надати відзив на позов та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки свого повноважного представника в судові засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача-2 за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши документи, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу (далі ЦК) України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі Статут) визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

03.09.2015р. за залізничними накладними №48071336, №48071351 та 09.09.2015р. за залізничною накладною №48218218 Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля ОСОБА_1 залізниці на станцію ОСОБА_1 залізниці відвантажило в адресу ДТЕК Східенерго Курахівська ТЕС (вантажоотримувач) у вагонах №56430358, №52244258, №53498234 вугілля камяне марки Г газове у вологому стані (а.с.12-14, 39-41). При оформленні вказаних накладних відправником зазначено масу вантажу: у вагоні №56430358 нетто 69000кг; у вагоні №52244258 нетто 70000кг; у вагоні №53498234 нетто 70000кг. Відповідно до граф 7 та 20 залізничних накладних вантаж завантажений навалом нижче бортів та маркований тирсою.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення ОСОБА_1 залізниці на підставі ст.24 Статуту була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою, зазначеною вантажовідправником у накладній. Так, з посиланням на складений вказаною станцією акт загальної форми №470 від 05.09.2015р. про поглиблення було здійснене комісійне переважування вагонів №56430358, №52244258, з посиланням на акт загальної форми №490 від 13.09.2015р. про поглиблення було здійснене комісійне переважування вагону №53498234. За результатами комісійного переважування складені комерційні акти БН 723063/59 від 05.09.2015р., БН 723064/60 від 05.09.2015р., БН 722981/75 від 13.09.2015р. (далі комерційні акти), відповідно до яких за наслідками комісійного переважування вагону №56430358 виявилось: брутто 87400кг, тара з брусу 21800кг, нетто 65600кг, що менше документа на 3400кг; вагону №52244258: брутто 89600кг, тара з брусу 23500кг, нетто 66100кг, що менше документа на 3900кг; вагону №53498234: брутто 89900кг, тара з брусу 23300кг, нетто 66600кг, що менше документа на 3400кг (а.с.9-11).

У комерційних актах також відображено, що вагони №56430358, №52244258 прибули з поглибленнями над 1, 7 люками на всю ширину вагону глибиною 0,80см. Маркування порушене. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон №53498234 прибув з поглибленнями з правого боку по ходу потяга над 1 і 2 люками шириною 1,50м, глибиною 0,80м. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Комерційні акти підписані належними особами згідно з п.10 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною першою ст.23 Закону України Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 ЦК України.

За ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Суд приймає до уваги встановлені комерційними актами сліди доступу до вантажу наявність поглиблень, порушення маркування у спірних вагонах. Відповідачами не доведено суду, що недостача вантажу виникла не з вини залізниці.

Частиною 1 ст.115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (постачальника, вантажовідправника) №1527 від 30.09.2015р. на оплату вугілля камяного; вартість відправленого у спірних вагонах вантажу відповідно до вказаного рахунку складає 920,18грн. з ПДВ за тону (а.с.18).

Вартість недостачі в розмірі 7922,75грн. розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу, рівної 1% маси, зазначеної в перевізному документі. Перевіривши розрахунок позовних вимог (а.с.5), суд встановив, що позивачем невірно застосоване відсоткове значення норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто з огляду на таке.

У графі 20 залізничних накладних №48071336, №48071351 та №48218218 зазначено, що вологість вантажу (вугілля камяного) дорівнює 5,0% (а.с.12-14, 39-41).

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах; норми недостачі для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, розраховуються від маси нетто.

Здійснивши розрахунок вартості нестачі вантажу з урахуванням значення норми недостачі 2%, суд встановив, що стягненню на користь позивача підлягає вартість недостачі вантажу, яка складає: у вагоні №56430358 1858,76грн., у вагоні №52244258 2300,45грн., у вагоні №53498234 1840,36грн., а всього 5999,57грн.

Дослідивши установчі документи Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та інші наявні у матеріалах справи документи, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно та майнові права, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п.1, 2 Статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця останнє утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовані шляхом злиття, згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (а.с.128, 137).

У вказаному додатку №1 до таких підприємств віднесене і Державне підприємство ОСОБА_1 залізниця (а.с.133).

Згідно з абз.2 п.2 Статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця Товариство є правонаступником всіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту тобто, враховуючи додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця, правонаступником у тому числі Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця.

Факт правонаступництва також підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21750260 від 03.03.2016р. щодо Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (а.с.30); державна реєстрація новоутвореної юридичної особи проведена 21.10.2015р. (а.с.28).

Згідно Зведеного передавального акту від 06.08.2015р. (а.с.108-123), затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р., голова та члени комісії з утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, а також голови комісій з реорганізації юридичних осіб, що реорганізуються шляхом злиття (у тому числі голова комісії з реорганізації Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця), керуючись ст.107 ЦК України, склали цей акт та підтвердили вартість і склад активів та зобовязань. При цьому визначили, що майно, яке розташоване на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Публічним акціонерним товариством Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п.2 постанови КМУ від 12.11.2014р. №604. Правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обовязків після реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця згідно з переліком, наведеним в акті як баланс (звіт про фінансовий стан).

Виключень або приміток щодо Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця цей баланс та розшифровки його статей не містять.

Зведений передавальний акт від 06.08.2015р. затверджено у порядку, встановленому статтею 107 ЦК України.

За приписами Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (у редакції, чинній на момент здійснення реєстраційних дій щодо Публічного акціонерного товариства Українська залізниця) та з урахуванням положень ст.107 ЦК України реєстрація юридичної особи, створеної шляхом злиття, здійснюється, у тому числі, на підставі факту складення та затвердження передавального акту.

Державна реєстрація юридичних осіб засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (п.1 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Доказів скасування або оспорювання внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про юридичних осіб, правонаступником яких є Публічне акціонерне товариство Українська залізниця (серед яких Державне підприємство ОСОБА_1 залізниця), суду не надано, а отже, за приписом ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні відомості є достовірними.

Судом також враховане наявне у копіях з матеріалів реєстраційної справи повідомлення відділу державної реєстрації бізнесу управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України від 21.10.2015р., згідно з яким підстави для залишення без розгляду документів, поданих для проведення державної реєстрації Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, не виявлено, рівно як підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи шляхом злиття (а.с.107).

З приводу викладеного у запереченнях проти позову вх.№10185/16 від 2903/16 (а.с.44-45) суд зазначає наступне.

Судом взято до уваги: наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про перебування Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця з 25.11.2014р. у стані припинення за рішенням засновників, а також про встановлення строку для заявлення кредиторами своїх вимог до особи, що припиняється, до 01.02.2015р. (а.с.52); виникнення спірних правовідносин лише у вересні 2015 року; приписи ст.37 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у редакції станом на 21.10.2015р. (дату реєстрації Публічного акціонерного товариства Українська залізниця як новоутвореної юридичної особи) та ч.3 ст.4 вказаного Закону в редакції на момент прийняття даного рішення.

Водночас зміст ч.ч.3, 9 ст.2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, а також визначена Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р.послідовність дій зі створення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця дають підстави для висновку, що злиття підприємств, на базі яких мало бути створене Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, у тому числі складання відповідних передавальних актів та формування статутного фонду правонаступника, мало хронологічно передувати державній реєстрації їх правонаступника Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст.91, 92 ЦК України.

З п.2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування вбачається, що ч.6 ст.2 названого Закону має спеціальний характер по відношенню до загальних норм ст.ст.104, 107 ЦК України і за своїм змістом не покладає факт правонаступництва новоутвореним Публічним акціонерним товариством Українська залізниця прав і обовязків підприємств Укрзалізниці в залежність від обовязкового попереднього припинення останніх (у тому числі й Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця). Можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва, у тому числі в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні постанови Кабінету Міністрів України №604 від 12.11.2014р., вказаним Законом також не передбачена.

З урахуванням викладеного факт створення правонаступника за умов чинності ч.3 ст.2 Закону Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування і наявність Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця в переліку підприємств, на базі яких створюється Публічне акціонерне товариство Українська залізниця як правонаступник, суд вважає достатнім для визнання того, що правонаступництво фактично відбулось.

При цьому за наявності рішення засновників Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця про припинення цієї юридичної особи і одночасно рішення уповноваженого органу про створення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на базі реорганізованих підприємств та за рахунок їх активів і зобовязань, наявності запису у Єдиному державному реєстрі про створення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця як правонаступника у тому числі Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця та правової суті реорганізації шляхом злиття відсутність записів про припинення юридичних осіб, реорганізованих шляхом злиття, не може вплинути на встановлення факту передачі новоутвореній юридичній особі повного обсягу прав і обовязків юридичних осіб, що припиняються шляхом злиття, та наявності правонаступництва.

Слід також зазначити, що відображення у балансі та закріплення на праві господарського відання майна в частині активів не виключає правонаступництво у спірних зобовязальних правовідносинах, оскільки чинне законодавство України не передбачає можливість закріплення на праві господарського відання пасивів (в тому числі господарських зобовязань з відшкодування збитків), але встановлює обовязковий перехід до правонаступника не лише прав та майна, а й обов'язків юридичної особи, що припиняється.

Таким чином, вартість нестачі вантажу підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця в розрахованому судом розмірі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.129 Конституції України та на підставі ст.ст.107, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України; ст.307 Господарського кодексу України; ст.ст.12, 23, 26 Закону України „Про залізничний транспорт №273/96ВР від 04.07.1996р.; Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №755-IV від 15.05.2003р.; Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування №4442-VІ від 23.02.2012р.; п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.; п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083); ст.ст.6, 24, 110, 111, 113, 114, 115, 129 Статуту залізниць України; ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля Донецької області до: 1) Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Красний Лиман Донецької області, 2) Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця, м.Донецьк, про стягнення 7922,75грн. вартості нестачі вантажу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця (84400, Донецька область, м.Красний Лиман, вул.Кірова 22; ідентифікаційний код 40150216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, 1а; ідентифікаційний код 37014600) 5999,57грн. вартості нестачі вантажу, 1043,56грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовної вимоги до Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця, м.Донецьк відмовити.

Рішення може бути оскаржене до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 31.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2016р.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 4 прим.:

1 до справи, 3 сторонам