РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016Справа №910/21528/16

За позовом: дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи"

до: державної установи "Інститут охорони ґрунтів України"

про: стягнення 106 070,78 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Шимко Л.М. - представник за довіреністю

від відповідача: Чапік К.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи" до державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" про стягнення 106 070,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 року порушено провадження у справі №910/21528/16.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором №231512/Е від 02.11.2015 щодо оплати поставленого позивачем газу.

В судовому засіданні 13.12.2016 року оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 22.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 року між Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» (постачальник), публічним акціонерним товариством «Київгаз» (газорозподільне підприємство) та державною установою «Інститут охорони ґрунтів України» (споживач) укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів № 231512/Е від 02.11.2015р. (далі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту п. 4.6. Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної/щодекадної 100 % попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 2 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці

У випадку недоплати споживачем вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п.5.3.3. Договору споживач зобов'язувався оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених у Договорі.

Відповідно до п.3.1. Договору договірні обсяги постачання газу споживачеві наводяться у додатку №2 до Договору.

Згідно Додатку №2 до Договору постачальник здійснює протягом 2015 року постачання природного газу споживачеві для власного споживання в обсязі 8,8 тис куб м.

Відповідно до п.4.1. Договору розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Згідно з п.4.2. Договору ціна на природний газ становить 6 600,0000 грн., крім того ПДВ 20% разом з ПДВ - 7 920.00 грн. за 1000 (тисячу) м. куб.

01.01.2016 року сторонами Договору укладено Додаткову угоду до Договору, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.03.2016 року та збільшено вартість Договору на суму, що не перевищуватиме 10 249,54 грн з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 02.11.2015р. по 31.03.2016р. позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ обсягом 15,928 тис. куб. м. на загальну суму 137 597, 46 грн., що підтверджується актами прийому-передачі послуг з газопостачання за період з листопада 2015 року по березень 2016 року.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що поставлений відповідачу природний газ останній в повному обсязі не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 75 678,13 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не надано доказів оплати поставленого позивачем природного газу в повному обсязі, наявність заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 75 678,13 грн суми основного боргу.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 5284,86 грн, 5 % річних в розмірі 2 533,75 грн, пеню в розмірі 17 276,57 грн, штраф в розмірі 5 297,47 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 6.2.2. Договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 5% річних за весь час прострочення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення оплати понад двадцять календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та 5 % процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 5 % річних за період з 21.02.2016р. по 20.11.16р., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 % річних в розмірі 2533,75 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за загальний період з березня 2016 року по листопад 2016, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 5 284,86 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Судом перевірено розрахунок пені за загальний період з 21.02.2016р. по 20.11.16р., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 17 276,57 грн.

Судом перевірено розрахунок штрафу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 5 297,47 грн.

За приписами ст.49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" (04112, м.Київ, вул. Олени Теліги, будинок 8, ) на користь дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи" (01103, м.Київ, вул.Кіквідзе, будинок 4 ЛІТ "Б", ) 75 678 (сімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 13 коп - суми основного боргу, 17 276 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн 57 коп - пені, 5 297 (п'ять тисяч двісті дев'яносто сім) грн 47 коп - штрафу, 5 284 (п'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн 86 коп - інфляційні втрати, 2533 (дві тисячі п'ятсот тридцять три) грн 75 коп - 5 % річних та 1591 (тисячу п'ятсот дев'яносто одну) грн 06 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 29.12.2016.

Суддя Л.М. Шкурдова