КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/933/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Корсакової Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 про зупинення провадження (суддя Селівон А.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК "Національні інвестиції"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Факторинг"

про застосування наслідків недійсності нікчемних договорів та визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 провадження у справі зупинено на підставі ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України до вирішення іншої пов'язаної справи № 826/2339/16, що перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що оскільки провадження у справі № 910/933/16 безпосередньо пов'язане з іншою справою № 826/2339/16, що перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва, і провадження по який не завершено на час проведення судового розгляду у цій справі, що призводить до неможливості розгляду справи № 910/933/16 до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної з нею справи № 826/2339/16, оскільки обставини, які будуть встановлені у справі № 826/2339/16 за результатами її розгляду, будуть становити преюдиційне значення для даної справи . У зв'язку з наведеними обставинами суд першої інстанції дійшов висновку, що справа № 910/933/16 є пов'язаною зі справою № 826/2339/16 і її розгляд є неможливим до вирішення цієї справи, внаслідок чого провадження у справі № 910/933/16 на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України підлягає зупиненню.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, зроблені судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, оскаржувана апелянтом ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. А вимога про встановлення недійсності (нікчемності) правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Таким чином, у зв'язку з тим, що між сторонами виник спір, пов'язаний з виявленням нікчемних правочинів, на думку позивача належна правова оцінка наслідкам нікчемності правочинів може надаватися судом під час розгляду справи №910/933/16. Отже, у даній господарській справі відсутні підстави, котрі б свідчили про неможливість розгляду останньої за відсутності судового рішення у адміністративній справі № 826/2339/16, про яку заявлено відповідачем 1, оскільки Господарський суд міста Києва не позбавлений можливості самостійно встановити ті чи інші обставини, на які посилаються учасники даного судового процесу, та дати оцінку доводам, зокрема, щодо нікчемності правочинів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/933/16 для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 про зупинення провадження, передано на розгляд сформованої колегії суддів у складі: Станік С.Р., Власов Ю.Л., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 поновлено ПАТ «Банк Національні інвестиції» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 про зупинення провадження прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.12.2016.

В судове засідання 13.12.2016 сторони представників не направили, причин неявки суд не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином, а саме: апелянт отримав ухвалу про прийняття апеляційної скарги до провадження згідно поштового повідомлення № 979; від відповідача-1 надійшло поштове повідомлення про невручення поштового відправлення, а відповідачу-2 згідно з даними «Відстеженян поштових відправлень» Укрпошти поштове відправлення не вручено під час доставки. Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавали.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч. 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо самостійного продовження строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, і неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Факторинг" про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та визнання недійсними договорів.

Позовні вимоги обґрунтовані здійсненням під час тимчасової адміністрації позивача перевірки правочинів, вчинених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, у зв'язку з чим виявлено ряд правочинів, укладених між позивачем та відповідачем 1 щодо відступлення права вимоги, а саме договір відступлення права вимоги №31-13/817/14-Ф від 30.10.2014, договір відступлення права вимоги №389-13/14-Ф від 30.10.2014, договір відступлення права вимоги №306-10/14-Ф від 30.10.2014, які визнані нікчемними на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" Волощука І.Г. від 16.10.2015 №51-ос. За таких обставин, позивач, керуючись ст. 216 Цивільного кодексу України, просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів, а саме зобов'язати відповідача 1 повернути позивачу документи, отримані згідно з актами приймання-передачі документації, а саме: оригінал кредитного договору №31-13/817 від 05.02.2013; оригінали додаткових угод №№1-9 до кредитного договору №31-13/817 від 05.02.2013; балансові виписки по рахунках №№ 70, 70; оригінал кредитного договору №389-13 від 11.12.2014; оригінал додаткової угоди №1 від 30.12.2013 до кредитного договору №389-13 від 11.12.2014; оригінал додаткової угоди №2 від 11.03.2014 до кредитного договору №389-13 від 11.12.2014; оригінал додаткової угоди №3 від 30.04.2014 до кредитного договору №389-13 від 11.12.2014; оригінал договору іпотеки №1041 від 30.04.2014; балансові виписки по рахунках №№ 96, 96; оригінал кредитного договору №306-10 від 29.07.2010; оригінали додаткових угод №№1-16 до кредитного договору №306-10 від 29.07.2010; балансові виписки по рахунках №№ 0, 70.

Також, з огляду на те, що 17.07.2015 між відповідачем 1, відповідачем 2 та позивачем було укладено договори про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні) №31-13/817/14-Ф, №389-13/14-Ф, № 306-10/14-Ф, за якими замінено первісного боржника (відповідача 1) у зобов'язанні щодо договорів відступлення права вимоги (№31-13/817/14-Ф від 30.10.2014, №389-13/14-Ф від 30.10.2014, №306-10/14-Ф від 30.10.2014) новим боржником (відповідачем 2), а вказані договори відступлення права вимоги є нікчемними, позивач просив у позові визнати недійсними договори про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні) №31-13/817/14-Ф від 17.07.2015, №389-13/14-Ф від 17.07.2015, № 306-10/14-Ф від 17.07.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 у справі №910/933/16 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" Волощука Ігоря Григоровича задоволено частково. Рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі №910/933/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В процесі нового розгляду справи від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останній зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2016 відкрито провадження у справі №826/2339/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, як станом на сьогоднішній день розглядається в порядку письмового провадження. Предметом оскарження в даній справі є, зокрема, дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" про віднесення до нікчемних Договорів відступлення прав вимоги; визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" щодо направлення повідомлення №3929/03 від 23.10.2015 про нікчемність договорів відступлення прав вимоги; визнання протиправними та скасування підпункту 1.5 пункту 1 Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" від 16.10.2015 №51-ос "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних (договорів) та пункту 2 зазначеного Наказу в частині, що стосується спірних договорів відступлення прав вимоги.

Оскільки предметом дослідження у справі № 826//2239/16 є наявність або відсутність підстав для віднесення договорів відступлення прав вимоги до нікчемних правочинів, на думку відповідача 1, дане рішення матиме преюдиціальне значення для вирішення даної справи, оскільки встановлення Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №826/2339/16 наявності підстав для віднесення договорів відступлення прав вимоги до нікчемних правочинів матиме наслідком відмову позивачу в задоволенні даного позову, зважаючи на те, що визнання нікчемного правочину недійсним в судовому порядку не вимагається.

Відповідач-1 у клопотання наголошував на тому, що розгляд справи №910/933/16 є неможливим до вирішення в Окружному адміністративному суді м. Києва пов'язаної з неї справи №826/2339/16, в зв'язку з чим розгляд справи підлягає зупиненню.

Позивач заперечував щодо зупинення провадження у справі №910/933/16 до вирішення в Окружному адміністративному суді м. Києва пов'язаної з неї справи №826/2339/16, про що ним подано відповідні пояснення до матеріалів справи, оскільки метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. А вимога про встановлення недійсності (нікчемності) правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Таким чином, у зв'язку з тим, що між сторонами виник спір, пов'язаний з виявленням нікчемних правочинів, на думку позивача належна правова оцінка наслідкам нікчемності правочинів може надаватися судом під час розгляду справи №910/933/16. Отже, у даній господарській справі відсутні підстави, котрі б свідчили про неможливість розгляду останньої за відсутності судового рішення у адміністративній справі № 826/2339/16, про яку заявлено відповідачем 1, оскільки Господарський суд міста Києва не позбавлений можливості самостійно встановити ті чи інші обставини, на які посилаються учасники даного судового процесу, та дати оцінку доводам, зокрема, щодо нікчемності правочинів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 провадження у справі зупинено на підставі ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України до вирішення іншої пов'язаної справи № 826/2339/16, що перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що оскільки провадження у справі № 910/933/16 безпосередньо пов'язане з іншою справою № 826/2339/16, що перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва, і провадження по який не завершено на час проведення судового розгляду у цій справі, що призводить до неможливості розгляду справи № 910/933/16 до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної з нею справи № 826/2339/16, оскільки обставини, які будуть встановлені у справі № 826/2339/16 за результатами її розгляду, будуть становити преюдиційне значення для даної справи . У зв'язку з наведеними обставинами суд першої інстанції дійшов висновку, що справа № 910/933/16 є пов'язаною зі справою № 826/2339/16 і її розгляд є неможливим до вирішення цієї справи, внаслідок чого провадження у справі № 910/933/16 на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України підлягає зупиненню.

З висновками місцевого господарського суду щодо наявності обумовлених законом підстав для зупинення провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України - суд апеляційної інстанції погоджується, вважає висновки суду першої інстанції в цій частині законними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пунктом 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи вимоги вище зазначених норм, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є пов'язаність справ та неможливість розгляду однієї справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи. Вказані норми не містять обмежень, які б стосувались хронології подання позовів у пов'язаних справах.

Відповідно до п. 2.17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Як вірно встановлено судом першої інстанції і з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, позивач в позовній заяві просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів та визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги №31-13/817/14-Ф від 30.10.2014, №389-13/14-Ф від 30.10.2014, №306-10/14-Ф від 30.10.2014, тоді як Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" у межах провадження у справі № 826/2339/16 заявлено позов про встановлення наявності або відсутності підстав для віднесення спірних договорів відступлення прав вимоги до нікчемних правочинів, перелік яких наведений Уповноваженою особою Фонду в оскаржуваних повідомленні про нікчемність та наказі про визнання правочинів нікчемними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що за результатами вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва спору у справі №826/2339/16 про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії буде підтверджено або спростовано наявність підстав для віднесення спірних Договорів відступлення права вимоги №31-13/817/14-Ф від 30.10.2014, №389-13/14-Ф від 30.10.2014, №306-10/14-Ф від 30.10.2014 до нікчемних правочинів, а відтак, і зобов'язань, що з них випливають, що має істотне значення для вирішення даної справи.

Крім того, у даному випадку адміністративна справа № 826/2339/16 непідвідомча господарському суду, який, як наслідок, через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи, не може самостійно встановити обставини, які розглядаються іншим судом, зокрема у справі №826/2339/16, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва і предметом розгляду якої є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" щодо направлення повідомлення №3929/03 від 23.10.2015 про нікчемність договорів відступлення прав вимоги; визнання протиправними та скасування підпункту 1.5 пункту 1 Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" від 16.10.2015 №51-ос "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних (договорів) та пункту 2 зазначеного Наказу в частині, що стосується спірних договорів відступлення прав вимоги.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2016 порушено провадження у справі № 826/2339/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" щодо направлення повідомлення №3929/03 від 23.10.2015 про нікчемність договорів відступлення прав вимоги; визнання протиправними та скасування підпункту 1.5 пункту 1 Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Національні інвестиції" від 16.10.2015 №51-ос "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних (договорів) та пункту 2 зазначеного Наказу в частині, що стосується спірних договорів відступлення прав вимоги, який в свою чергу є підставою позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Факторинг" про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та визнання недійсними спірних договорів відступлення права вимоги у даній справі № 910/933/16, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/2339/16 впливатиме на встановлення судом обставин правомірності заявлених позивачем вимог, а також подання і оцінку доказів у справі № 910/933/16.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративна справа № 826/2339/16 є пов'язаною з господарською справою № 910/933/16, а оскільки провадження у справі № 910/933/16 безпосередньо пов'язане з іншою справою № 826/2339/16, що перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва, який не завершено на час проведення судового розгляду у цій справі, що обумовлює неможливість розгляду справи № 910/933/16 до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної з нею справи № 826/2339/16.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції вірно зазначено що обставини, які будуть встановлені у справі № 826/2339/16 за результатами її розгляду, будуть становити преюдиційне значення для даної справи та свідчити про законність позовних вимог ПАТ „Банк "національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Банк "Національні інвестиції" Волощука Ігоря Григоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінаснова компанія "Акцепт"" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Факторинг" про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та визнання недійсними договорів у даній справі. А у разі визнання рішення про віднесення до нікчемних правочинів (договорів) та наказу щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів), які є однією з підстав поданого ПАТ "Банк національні інвестиції" позову, протиправними та їх скасування, відпадуть підстави позовних вимог в даній справі.

Таким чином, згідно з приписами частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі № 910/933/16 підлягає зупиненню до набрання рішенням законної сили у справі № 826/2339/16, у зв'язку з чим судом першої інстанції обгрунтовано задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" та зупинено провадження у справі № 910/933/16 до вирішення пов'язаної з нею справи № 826/2339/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Акцепт" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, яка розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва.

При цьому, правова позицію щодо законності зупинення провадження у справах з аналогічних спорів, викладену в постановах Вищого господарського суду України у справах № 910/12306/15 від 01.12.2015, № 910/23295/15 від 28.09.16.

Таким чином, доводи апелянта в обґрунтування підстав скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 про зупинення провадження - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі № 910/933/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/933/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Ю.Л. Власов

Г.В. Корсакова