ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.12.2016 Справа № 904/9614/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ"

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення заборгованості

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1А, дов. №б/н від 01.11.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. №52-16/56 від 31.05.16р

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 4 638 336,67грн., з яких: 3 873 372,20 грн. основний борг, 655 395,79 грн. пеня, 50 353,84 грн. інфляційні втрати, 59 214,84 грн. 3 % річних.

21.11.16р. від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій Позивач просить стягнути з Відповідача 4 759 095,68 грн., з яких: 3 873 372,20 грн. основний борг, 655 395,79 грн. пеня, 159 970,27 грн. інфляційні втрати, 70 357,42 грн. 3 % річних.

22.11.16р. та 28.12.16р. від Відповідача надійшли клопотання (заяви) про припинення провадження у справі, у зв'язку з наявністю третейського застереження в укладеному ТОВ "СОКОЛ-КР" та Відповідачем ОСОБА_3 №01/2015/у/УБ/22 від 23.12.14р. про надання послуг з охорони.

Позивач заперечував проти задоволення клопотання Відповідача про припинення провадження у справі та наполягав на розгляді даної справи по суті.

12.12.16р. від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій Позивач просить стягнути з Відповідача 4 838 213,28 грн., з яких: 3 873 372,20 грн. основний борг, 655 395,79 грн. пеня, 232 402,33 грн. інфляційні втрати, 77 042,96 грн. 3% річних.

У відзиві на позо Відповідач заявив, що взаємні права та обов'язки мали місце між Відповідачем та ТОВ "КАСКАД-КР" за договором №01/2015/у/УБ/22 від 23.12.2014. Позивачем у даній справі є ТОВ "ЦЕНТР КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ", з яким у Відповідача відсутні будь-які господарські правовідносини. Жодних претензій з боку товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД-КР" на адресу Відповідача з приводу невиконання та/або неналежного виконання договірних зобов'язань не надходило. На підтвердження своїх вимог Позивач до позовної заяви долучив копію повідомлення №187 від 11.07.16р. та копію договору №11/07-2016 ЦКБ про відступлення права вимоги від 11.07.16р. Позивач у позовній заяві зазначає, що повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги отримано Відповідачем 13.07.16р. за №2129. Однак, Відповідач не отримував жодного повідомлення та/або іншого документа від Позивача, що підтверджується витягом із книги вхідної кореспонденції Відповідача, завіреної належним чином. Таким чином, Позивачем не надано Відповідачу доказів переходу до нього прав у відповідному зобов'язанні. Вказаними діями Позивач фактично позбавив Відповідача права на висунення заперечень відносно моменту виникнення зобов'язань перед ТОВ "КАСКАД-КР". Згідно з даними з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію припинення ТОВ "КАСКАД-КР", дата запису 13.07.16р., номер запису: 6011775, стан суб'єкта: припинено. Дані про юридичних осіб-правонаступників ТОВ "КАСКАД-КР" у Єдиному Державному реєстрі фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Відповідач дійшов висновку, що зобов'язання останнього в частині сплати заборгованості за договором від 23.12.14р. №01/2015/у/УБ/22 про надання послуг з охорони, наданих за договором у березні 2016р. є припиненими, у зв'язку із ліквідацією юридичної особи (кредитора). Оскільки Відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги (не повідомлено про наявність нового кредитора), не мав можливості виконати зобовязання з оплати у звязку з ліквідацією кредитора ТОВ "КАСКАД-КР", з яким укладено Договір про надання охоронних послуг, а отже вина за порушення зобовязання, яке начебто мало місце з боку Відповідача, відсутня, відповідно відсутні підстави для нарахування Відповідачеві штрафних санкцій.

28.12.16р. від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії: заявки відповідача (вих. №52-67/2059 від 25.02.16р.) щодо проведення тендеру з надання послуг з охорони території та обєктів відповідача з 01.04.16р., доповнення відповідача (вих. №52-57/2077 від 25.02.16р.), комерційна пропозиція ТОВ "КАСКАД-КР" (вих. №93 від 29.02.16р.), відповідь Відповідача (вих. №52-67/2318 від 03.03.16р.), лист ТОВ "КАСКАД-КР" (вих. №97 від 09.03.16р.), лист ТОВ "КАСКАД-КР" (вих. № 99 від 11.03.16р.).

28.12.16р. надійшли пояснення Позивача про те, що приймання вхідної нарочної кореспонденції здійснюється Відповідачем відміткою в правому нижньому кутку вхідного реєстраційного номеру та дати приймання. Цей факт підтверджується наступними документами: лист ТОВ "КАСКАД-КР" вих. №179 від 16.05.16р. (вх. №1520 від 15.02.16р.) з проханням погасити борг; лист ТОВ "КАСКАД-КР" вих. №181 від 18.05.16р. (вх. №1551 від 19.05.16р.) з проханням погасити борг; лист ТОВ "КАСКАД-КР" вих. №182 від 31.05.16р. (вх. №1713 від 01.06.16р.) з проханням погасити борг; акт звірки розрахунків за договором №01/2015/у/УБ/22 від 23.12.14р. (вх. №1714 від 01.06.16р.); акт звірки розрахунків за договором №2014/у/ЮО/1100 від 23.06.14р. (вх. №1715 від 01.06.16р.).

Розгляд справи відкладався.

Провадження у справі зупинялося у звязку з апеляційним оскарженням Відповідачем ухвали суду від 01.11.16р. про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви.

Після проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення 28.12.16р. від відповідача надійшли клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, а також заява про відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, 26.12.16р. до суду надійшла апеляційна скарга Відповідача на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.16р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.14р. Відповідачем та ТОВ "СОКОЛ-КР" укладено договір про надання послуг з охорони №01/2015/у/УБ/22 (далі Основний договір), за п.1.1. якого, Замовник (Відповідач) доручив, а Виконавець (ТОВ "СОКОЛ-КР") зобовязався за плату надати послуги з охорони території та обєктів Замовника, в тому числі майна, що належить Замовнику (або знаходиться в його розпорядженні чи використанні) та керівництва Замовника, за їх згодою, на умовах передбачених даним ОСОБА_3.

Даний Договір вважається укладеним і набуває чинності з 01.01.15р. та діє по 31.12.15р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами (п.8.1. Основного договору).

Замовник передає виконавцю об'єкти під охорону на підставі акту прийому-передачі об'єктів, який підписується уповноваженими представниками обох сторін (п.2.1. Основного договору).

Пунктом 5.1 Основного договору встановлено, що загальна вартість послуг з охорони за даним договором становить 46 480 466,40 грн., у тому числі ПДВ 20% (вартість охоронних послуг без ПДВ 38 733 722,00 грн.; ПДВ 20% - 7 746 744,40грн.).

Щомісячна вартість послуг з охорони, складає 3 873 372,20 грн. з ПДВ, у тому числі вартість послуг без ПДВ 3 227 810,16 грн.; ПДВ 20% - 645 562,04 грн. відповідно до погодженого сторонами Протоколу погодження вартості послуг (додаток №4), що є невід'ємною частиною даного договору.

Платежі за надані послуги проводяться Замовником щомісяця в безготівковій формі в національній валюті України шляхом здійснення попередньої оплати в розмірі 30 % від вартості послуг до 5 числа місяця, в якому надаються послуги на підставі рахунку, та в розмірі 70 % вартості послуг протягом 15 днів від дня підписання акту виконаних робіт, але не пізніше 15 числа наступного місяця, на підставі рахунку (п. 5.2. Основного договору).

У разі порушення строку оплати вартості наданих Виконавцем послуг, передбаченого п.5.2. ОСОБА_3, Замовник за кожен день прострочення зобовязаний виплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період за який нараховується пеня від суми заборгованості (п.6.6. Основного договору).

Спори та суперечки, що виникають з приводу виконання даного договору або в зв'язку з ним, будуть вирішуватися з використанням досудового врегулювання спорів, шляхом переговорів. Пред'явлення претензій та надання відповідей на них стороною, яка одержала претензію (досудовий порядок врегулювання спору) є обов'язковим, за винятком спорів про визнання повністю чи частково недійсним, а також спорів щодо його змін (доповнень) або розірвання (п.7.1. Основного договору).

Пунктом 7.2 Основного договору встановлено, що всі неурегульовані шляхом переговорів спори, вимоги та претензії, які можуть виникнути за даним договором, в тому числі, що стосуються його виконання або порушення його умов, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду (рішенню) у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту зазначеного суду.

18.05.15р. Відповідачем, ТОВ "СОКОЛ-КР" та ТОВ "КАСКАД-КР" підписано угоду про заміну сторони у зобовязанні згідно з якою, права та обовязки за ОСОБА_3 про надання послуг охорони №01/2015/у/УБ/22 від 23.12.14р. передано ТОВ "КАСКАД-КР".

25.12.15р. Відповідачем та ТОВ "КАСКАД-КР" укладено Додаткову угоду №2, у якій сторони погодили зміни до п.8.1. Основного договору і виклали цей пункт в наступній редакції: даний Договір вважається укладеним і набуває чинності з 01.01.15р. і діє по 31.03.16р., а в частині розрахунків до повного виконання.

31.03.16р. Відповідачем з ТОВ "КАСКАД-КР" підписано акт здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг за березень 2016 року.

Відповідач прийняв надані послуги в повному обсязі, претензій до ТОВ "КАСКАД-КР" не мав та зобовязався оплатити надані послуги у сумі 3 873 372,20 грн., у тому числі 645 562,04 грн. ПДВ.

11.07.16р. ТОВ "КАСКАД-КР" з Позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги №11/07-2016 ЦКБ (далі Договір), за п.1.1 якого Первісний кредитор (ТОВ "КАСКАД-КР") передає, а Новий кредитор (Позивач) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає у повному обсязі кредитором за договором від 23.12.14р. №01/2015/у/УБ/22 на надання послуг з охорони (Основний договір), укладений Первісним кредитором з Відповідачем.

До Нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання зобовязання, зазначеного п.1.1. та 1.2. ОСОБА_3, включаючи право вимагати сплати Відповідачем неустойки (штрафу, пені), відсотків та інших санкцій у разі невиконання або неналежного виконання зазначеного зобовязання Відповідачем відповідно до умов Основного договору (п.1.3. ОСОБА_3).

Первісний кредитор зобовязаний сповістити Відповідача про уступку права вимоги за цим ОСОБА_3 протягом пяти календарних днів з моменту підписання даного ОСОБА_3, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення Відповідачеві копії цього ОСОБА_3 або вручення особисто під розписку представнику Відповідача (п.2.2. ОСОБА_3).

Пунктом 2.5 ОСОБА_3 встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем на користь Нового кредитора грошового зобов'язання, за яким право вимоги відступлено Новому кредитору первісним кредитором згідно з даним ОСОБА_3, Новий кредитор вправі звернутися до господарського суду згідно з чинним законодавством.

Пунктом 4.1 ОСОБА_3 встановлено, що договір є укладеним за наявності підписів уповноважених представників обох сторін та їх печаток, та набирає чинності з моменту його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 4.3 ОСОБА_3 відступлення вимоги згідно з цим договором не тягне за собою ніяких змін умов основного договору.

Первісний кредитор листом №186 від 11.07.16р. повідомив Відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, 05.09.16р. Відповідачеві направив претензію №1/0509 від 05.09.16р. з вимогою перерахувати на рахунок Позивача борг у розмірі 3 873 372,20 грн. та 521 897,10 грн. пені, всього 4 395 269,30 грн.

Відповідач 06.10.16р. надав відповідь на претензію, у якій повідомив, що за результатами розгляду претензії, в порушення ст. 222 ГК України та ст. 6 ГПК України Позивачем не направлені документи, які підтверджують вимоги, викладені в претензії та зазначив, що претензія Позивача буде розглянута по суті і в строк, передбачений діючим законодавством України, за умови приведення її у відповідності до вимог ст. 222 ГК України та ст.6 ГПК України.

З посиланням на п. 7.2 ОСОБА_3, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 655 395,79 грн. за період прострочки з 16.04.16р. по 15.10.16р.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 77 042,96 грн. за період з 16.04.16р. по 13.12.16р. та індекс інфляції - 232 402,33 грн. за період травень-листопад 2016 року.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі ОСОБА_3, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст.901 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою: внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);...

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ст.517 ЦК України).

Згідно зі ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.12.16р. Позивач просить стягнути з Відповідача 3 873 372,20 грн. основного боргу, 655 395,79 грн. пені, 77 042,96 грн. 3% річних, 232 402,33 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з Позивачем і не приймає позицією Відповідача.

Так, надання Відповідачеві послуг охорони за основним договором підтверджується Актом №12 від 31.03.16р. здачі-прийомки виконаних робіт на суму 3 873 372,20 грн., копія якого додана до матеріалів справи. Акт підписаний представниками сторін без застережень, їх підписи скріплені печатками підприємств.

З урахуванням п.5.2 Основного договору, строк оплати послуг, спожитих у березні 2016р. за актом №12 від 31.03.16р. на загальну суму 3 873 372,20 грн. настав.

Доказів оплати послуг у обумовленому розмірі та строки Відповідач суду не надав. Доводи Позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Заперечення Відповідача щодо неотримання повідомлення про відступлення права вимоги спростовуються наданими Позивачем доказами, зокрема, в нижньому правому куті повідомлення наявна відмітка з вхідним номером та датою, характерна тим, які проставляють працівники Відповідача при прийомці документів. Крім того, Позивачем Відповідачеві направлялася претензія №1/0509 від 05.09.16р., в якій повідомлено про укладання договору про відступлення права вимоги та переходу прав виконавця від ТОВ "КАСКАД-КР" до Позивача. 06.10.16р. Відповідачем надано відповідь на претензію, що свідчить про те, що претензію Відповідач одержав.

Крім того, чинне законодавство (ст. 516 ЦК України) передбачає, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Тобто, законодавство не звільняє боржника від виконання зобовязання новому кредиторові, навіть у випадку неповідомлення про заміну кредитора, оскільки надання згоди боржника для такої заміни закон не вимагає.

Перехід прав ТОВ "КАСКАД-КР" за Основним договором, не звільняє Відповідача від обов'язку своєчасної оплати послуг, наданих ТОВ "КАСКАД-КР".

Оскільки запис про державну реєстрацію припинення ТОВ "КАСКАД-КР" внесено до реєстру 13.07.16р. (номер запису: 6011775), Договір з Позивачем ТОВ "КАСКАД-КР" підписано 11.07.16р., тобто до реєстрації припинення ТОВ "КАСКАД-КР", суд не приймає позицію Відповідача, що зобов'язання останнього, в частині сплати заборгованості за надані за Основним договором у березні 2016р. послуги з охорони є припиненими.

Стосовно ОСОБА_3, то він відповідає вимогам чинного законодавства, отже належним кредитором Відповідача за Основним договором на час розгляду даної справи судом є саме Позивач.

Клопотання Відповідача про припинення провадження у справі, у зв'язку з наявністю чинного третейського застереження (7.2 Основного договору), яке передбачає, що спір між сторонами має вирішуватися у Постійно діючому Регіональному суді при Асоціації "Регіональна правова група", суд не приймає. Так, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Статтею 13 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що у разі якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому. Пунктом 4.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" встановлено, якщо письмову угоду сторін про передачу спору на вирішення третейського суду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, господарському суду слід мати на увазі, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Відповідно до п. 8.1 Основного договору (з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №2) останній діє по 31.03.16р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами.

З матеріалів справи (з урахуванням п.8.1. Основного договору) вбачається, що Основний договір, у частині взаємних зобовязань, крім зобовязань повного розрахунку, припинив свою дію 31.03.16р. За результатами надання послуг в останній місяць дії Одновного договору Відповідач з ТОВ "КАСКАД-КР" підписали акт №12 від 31.03.16р. здачі-прийомки виконаних робіт на суму 3 873 372,20 грн.

Відповідач не надав доказів на спростовування встановленого факту припинення Основного договору саме 31.03.16р., також Відповідач не надав доказів виконання ТОВ "КАСКАД-КР" охоронних послуг за Основним договором після 31.03.16р.

За таких обставин, суд доходить висновку, що третейське застереження, як невід'ємна частина Основного договору, втратила чинність після припинення дії цього договору, а саме: після 31.03.16р.

У даному випадку, у сторін залишився лише обовязок повного розрахунку за умовами Основного договору.

Крім того, слід зазначити, що Закон України "Про третейські суди" передбачає виключно право, а не обов'язок сторін на звернення до третейського суду. При цьому, необхідна наявність волі обох сторін для виникнення у третейського суду підстав для розгляду господарського спору по суті.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 1 ГПК України юридичним особам та іншим суб'єктам господарської діяльності гарантовано право звернення до господарського суду, згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Наведене свідчить, що чинне законодавство України жодним чином не позбавляє Позивача конституційного права на звернення до господарського суду за захистом своїх прав, чим він правомірно скористався.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, розрахунки в частині основного боргу 3 873 372,20 грн. При проведенні решти розрахунків Позивач припустився помилок, тому, за перерахунком суду, пеня за період прострочки становить 652 123,48 грн., 3 % річних 76 832,46 грн., індекс інфляції з простроченої суми, за розрахунком суду, перевищує той, що нарахував Позивач, тому суд приймає розрахунки Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають: 3 873 372 20 грн. - основного боргу, 76 832,46 грн. - 3 % річних, 652 123,48 грн. пені, 232 402,33 грн. - індексу інфляції, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частковою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний", 50036, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг (код 00191000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ", 50036, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 14-А, офіс 711 (код 38789360) 3 873 372,20 грн. боргу, 652 123,48 грн. пені, 76 832,46 грн. 3 % річних, 232 402,33 грн. індексу інфляції, 75 520,96 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено__________________