РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016Справа №910/15428/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Бабенко І.С. - за довіреністю від 01.07.2016 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 28 вересня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (позивач) до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (відповідач) стягнення 82 500,00 грн. основного боргу, 206,50 грн. 3% річних, 1 425,00 грн. інфляційних втрат, 3 574,68 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди №36 від 01.04.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/15428/16. Розгляд справи призначено на 28.09.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством "АЕС Київобленерго" (орендодавець), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київобленерго", та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (орендар) укладено Договір оренди №36 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове оплатне орендне користування стійко-місце на радіотехнічній вежі, підпорядкованій орендодавцю для розміщення 5 шт. антен, а також місце для розміщення контейнера з обладнанням стільникового зв'язку (які надалі іменуються "майданчик") для розміщення відповідного обладнання базової станції (RBS) стільникового зв'язку з антенно-фідерними пристроями вказаної RBS.

Зазначений майданчик розташований за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Паризької Комуни, 82 (п. 1.2. Договору).

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що передача майданчика орендодавцем в оренду орендарю оформлюється Актом прийому-передачі (надалі «Акт»), що наведено в Додатку 1, в якому зазначається обладнання та технічний стан майданчика. Акт підписується обома Сторонами і є невід'ємною частиною Договору. Повернення майданчика орендарем орендодавцеві при припиненні дії Договору також оформлюється відповідним актом відповідно до зразку, що наведено в Додатку 2. Датою передачі Майданчика в оренду та датою його повернення є дата підпису відповідних актів Сторонами.

Пунктом 3.1. Договору встановлено загальну місячну плату за оренду майданчика (з урахуванням надання орендарю права підвісу антенно-фідерних пристроїв на радіотехнічній вежі), яка відповідно до домовленості Сторін складає загалом 6 000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору орендна плата за користування майданчиком в поточному місяці вноситься на умовах 100% передоплати, на основі авансового рахунка, сформованого орендодавцем 1-го числа поточного місяця.

Згідно з п. 3.3. Договору оплата здійснюється в національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, який зазначено в п.11 даного Договору. Орендар сплачує рахунок до 20-го числа поточного місяця.

На початку кожного наступного місяця, як встановлено у п. 3.4. Договору, орендодавець надає орендарю комплект документів: рахунок-фактуру; на вимогу орендаря: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг оренди) (2 примірника, по одному для кожної з Сторін); податкову накладну.

У разі, якщо відповідно до п.3.4.2. орендарю надається акт здачі-прийняття робіт (надання послуг оренди), орендар повинен підписати зазначені акти та надіслати один примірник Орендодавцю не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 3.7. Договору розмір орендної плати може бути змінено до закінчення терміну дії Договору за взаємною згодою сторін або за ініціативою орендодавця з письмовим попередженням орендаря не пізніше ніж за два календарних місяці до такої зміни, проте в будь-якому разі розмір орендної плати може змінюватись не частіше, ніж 1 раз на півроку (6 календарних місяців).

У п. 3.10. Договору зазначено, що по закінченню кожного календарного року в межах терміну дії даного Договору сторони проводять звіряння взаємозрахунків по всіх оплатах. У разі, якщо Договір пролонговується на наступний період, вартість орендної плати в такому випадку визначається з поправкою на індекс інфляції за попередній період користування орендованим майном згідно даного Договору, про що сторони укладають додаткову угоду.

Відповідно до п. 7.3. Договору за несвоєчасну оплату орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені за кожний день прострочення.

Згідно з п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання акту приймання-передачі майна в оренду від орендодавця орендарю уповноваженими представниками сторін та діє протягом 1 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від обов'язку виконати їх зобов'язання, передбачені цим Договором.

Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору Сторони письмово не заявлять про його закінчення, то він вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, проте з урахуванням умов, що викладено в п. 3.1 та п. 3.2 Договору. При цьому загальний строк дії договору з урахуванням усіх пролонгацій не може перевищувати 3 календарні роки (п. 2.2. Договору).

31.12.2013 року сторонами укладено Додаткову угоду №1, якою внесено зміни до певних пунктів Договору, зокрема, погоджено п. 3.2. Договру викласти в наступній редакції: «Орендар зобов'язаний в 20-ти денний термін після підписання Додаткової угоди сплатити гарантійний платіж за два останні місяці оренди в розмірі 12 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2 000,00 грн. Орендна плата за поточний місяць вноситься орендодавцем на умовах 100% попередньої оплати до 1-го числа пототочного місяця на підставі рахунка, сформованого орендодавцем. При цьому рахунок повинен бути виданий орендарю не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю оренди, за який орендар повинен здійснити оплату. У разі затримкм видачі рахунку, строк для здійснення оплати орендного платежу продовжується на термін затримки без застосування до орендаря штрафних санкцій.

01.04.2013 року сторонами укладено Додаткову угоду №2, якою сторнами продовжено строк дії Договору з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди №2 загальна місячна плату за оренду майданчика (з урахуванням надання орендарю права підвісу антенно-фідерних пристроїв на радіотехнічній вежі) починаючи з 01.04.2014 року складає 7 500,00 грн. в т.ч. ПДВ 1 250,00 грн. за 1 календарний місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач відповідно до умов Договору передав відповідачу, а він прийняв в орендне користування, стійко-місця на радіотехнічній вежі за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Паризької Комуни, 82, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.04.2013 року скріпленим печатками та підписами уповноважених представників сторін.

Позивач надсилав відповідачу претензію №33-5-73 від 06.02.2015 року з вимогою оплатити заборгованість зі сплати орендної плати за Договором у розмірі 61 528,97 грн.

Відповідач у відповідь на претензію 33-5-73 від 06.02.2015 року звернувся до позивача з гарантійним листом №15/ЦТУ/199 від 26.01.2015 року, у якому заборгованість за Договором в розмірі 61 528,97 грн. визнав та гарантував її оплату до 31.04.2015 року.

Також, позивач надсилав відповідачу з претензію 11/300/4741 від 18.07.2016 року з вимогою оплатити заборгованість зі сплати орендної плати за Договором у розмірі 82 500,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов'язань за Договором оренди №36 від 01.04.2013 року щодо сплати орендної плати, у зв'язку з чим просить стягнути з останнього 82 500,00 грн. основного боргу, 206,50 грн. 3% річних, 1 425,00 грн. інфляційних втрат, 3 574,68 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

За ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за Договором оренди №36 від 01.04.2013 року виконав, передавши відповідачу в користування майданчик розташований за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Паризької Комуни, 82, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом прийому-передачі майданчика від 01.04.2013 року.

Однак, відповідачем всупереч умов Договору оренди №36 від 01.04.2013 року зобов'язання зі здійснення сплати орендних платежів в розмірі 82 500, 00 грн. за період з квітня 2015 року по лютий 2016 року станом на день розгляду справи не виконано, зворотного суду не доведено.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, доказів сплати відповідачем заборгованості суду не надано, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди №36 від 01.04.2013 року у розмірі 82 500,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем дійшов висновку, що він є правильним. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 206,50 грн. 3% річних та 1 425,00 грн. інфляційних втрат.

Також, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем заявлено до стягнення 3 574,68 грн. пені.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку розрахунку пені позивача, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 3 574,68 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 7; ідентифікаційний код 22599262) на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б; ідентифікаційний код 23243188) грошові кошти: 82 500,00 грн. (вісімдесят дві тисячі п'ятсот гривень) основного боргу, 3 574,68 грн. (три тисячі п'ятсот сімдесят чотири гривні 68 копійок) пені, 206,50 грн. (двісті шість гривень 50 копійок) 3% річних, 1 425,00 грн. (одна тисяча чотириста двадцять п'ять гривень) інфляційних втрат та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/15428/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.02.2017 року.

Суддя Ю.В. Цюкало