ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2016р. Справа №905/2819/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ Донецької області

до Публічного акціонерного товариства Донбасенерго, м.Київ

про: визнання недійсним договору купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_1 за дов.№19-251 від 25.12.2015р.,

ОСОБА_2 за дов.№19-293 від 25.12.2015р.

У судовому засіданні оголошувалась

перерва з 29.11.2016р. до 13.12.2016р.

згідно зі ст.77 ГПК України.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

13.12.2016р. з 14-50год. до 14-55год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Донбасенерго, м.Київ про визнання недійсним договору купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недосягнення згоди щодо усіх істотних умов при укладенні ОСОБА_3 купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р.; підписання вказаного правочину від імені Публічного акціонерного товариства Донбасенерго особою, яка не мала на те повноважень, що на думку позивача є підставою для визнання зазначеного договору недійсним.

Протягом розгляду справи позивач надав суду клопотання вх.№32459/16 від 14.11.2016р. та вх.№35706/16 від 13.12.2016р. про відкладення розгляду справи (т.1, а.с.196; т.2, а.с.48).

Протягом розгляду справи відповідач надав суду:

1) відзив №01-1.10/03076 від 10.11.2016р. на позовну заяву з додатками (т.1, а.с.38-194);

2) з супровідним листом б/н від 15.11.2016р. протокол засідання Координаційного центра №13 від 23.09.2015р. (т.1, а.с.197-208);

3) пояснення №01-1.10/03190 від 25.11.2016р. щодо змісту спірного договору (з додатками) (т.1, а.с.212-227);

4) пояснення №01-1.10/03348 від 12.12.2016р. щодо повноважень представника ПАТ "Донбасенерго" на укладення оспорюваного договору (з додатками) (т.2, а.с.6-40);

5) додаткові пояснення №01-1.10/03352 від 12.12.2016р. щодо суми оспорюваного договору (з додатками) (т.2, а.с.41-47).

Ухвалою суду від 29.11.2016р. за клопотанням позивача вх.№34292/16 від 29.11.2016р. строк розгляду спору був продовжений на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.2, а.с.1, 4).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши документи, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників відповідача, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015р. між Публічним акціонерним товариством Донбасенерго (Виробник, відповідач) в особі комерційного директора ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності №19-62/1 від 08.04.2015р., та Приватним акціонерним товариством ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля (Постачальник, позивач) в особі генерального директора ОСОБА_5, що діяв на підставі Статуту, був укладений договір купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 (далі Договір або оспорюваний Договір, т.1, а.с.9-10).

Відповідно до п.1.1. ОСОБА_3 Виробник взяв на себе зобовязання продавати електричну енергію, вироблену на Старобешівській ТЕС, Постачальнику, що здійснює діяльність з поставки електричної енергії за регульованим тарифом на території Донецької області, в місячних обсягах електроенергії, заданих (визначених) Розрахунковим центром виходячи з місячного балансу електроенергії.

Постачальник зобовязався купувати електричну енергію і здійснювати її оплату відповідно до умов ОСОБА_3 (п.1.2. ОСОБА_3).

Згідно з п.2.1. ОСОБА_3 Виробник продає електричну енергію Постачальнику в точці (точках) продажу електричної енергії, а Постачальник оплачує Виробнику вартість придбаної електроенергії і здійснює інші платежі відповідно до умов ОСОБА_3.

Право власності на електричну енергію, яка продається за ОСОБА_3, а також всі ризики, повязані з її транспортуванням, переходять від Виробника до Постачальника в точках продажу електричної енергії. Точка (точки) продажу електричної енергії точки розмежування балансової належності, в яких до 01.05.2015р. здійснювалась купівля-продаж електричної енергії по ОСОБА_3 між Постачальником і Державним підприємством Енергоринок і в яких з 01.05.2015р. ДП Енергоринок припинив продаж електричної енергії (п.2.2. ОСОБА_3).

Відповідно до п.2.3. ОСОБА_3 розрахунковим періодом є календарний місяць.

Вартість продажу в кожному розрахунковому періоді визначається як добуток обсягу відпущеної електричної енергії на діючий тариф Виробника, затверджений Координаційним центром (п.2.4. ОСОБА_3).

Виробник має право: вимагати від Постачальника оплату за поставлену електричну енергію в рамках коштів, перерахованих Постачальнику Споживачами у відповідності до Алгоритму розподілу грошових коштів, передбаченого Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії (підп.3.1.1. ОСОБА_3); здійснювати виробництво і продаж електричної енергії в обсязі і з дотриманням графіку навантаження електростанції, заданого Системним оператором (підп.3.1.3. ОСОБА_3).

Згідно з підп.3.2.2. ОСОБА_3 Виробник зобовязався постачати Постачальнику електричну енергію в обсягах, визначених Системним оператором.

Постачальник зобовязався оплачувати згідно з Алгоритмом розподілу грошових коштів Виробнику вартість фактично придбаної у Виробника електричної енергії в порядку, встановленому Багатостороннім договором і за рахунок коштів, зібраних Постачальником від Споживачів (підп.3.4.3. ОСОБА_3).

Відповідно до п.4.1. ОСОБА_3 обсяг фактично проданої Виробником і придбаної Постачальником електричної енергії в розрахунковому місяці визначається Розрахунковим центром при Координаційному центрі в порядку, визначеному Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії.

Тариф на відпущену електричну енергію затверджується згідно правил і в порядку, визначеному Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії (п.5.1. ОСОБА_3).

Згідно з п.9.1. ОСОБА_3 він вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і його умови застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли з 01.05.2015р. Договір діє протягом строку дії Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р.

Сторони визнають свої зобовязання за Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії і керуються його положеннями при виконанні ОСОБА_3. У випадку внесення змін до Багатостороннього договору, внаслідок яких виникне неузгодженість між положеннями Багатостороннього договору і умовами ОСОБА_3, застосовуються правила Багатостороннього договору (п.9.2. ОСОБА_3).

Одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним (п.2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Захист прав субєктів господарювання здійснюється шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом (абз.3 ч.2 ст.20 Господарського кодексу (далі ГК) України).

За приписом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є, зокрема, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною другою ст.203 цього кодексу, а саме: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК України).

ОСОБА_3 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

За приписом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналогічний припис міститься в ч.2 ст.180 ГК України.

Позивач, посилаючись на недосягнення згоди щодо ціни, кількості товару, дати початку виконання зобовязання при укладенні ОСОБА_3 купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р., а також підписання вказаного правочину від імені Публічного акціонерного товариства Донбасенерго особою, яка не мала на те повноважень, просить суд визнати Договір недійсним.

Суд визнає посилання позивача безпідставними та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

1. Щодо твердження позивача про недосягнення згоди з усіх істотних умов (ціни, кількості товару, дати початку виконання зобовязання) оспорюваного ОСОБА_3 при його укладенні.

Суд зазначає, що відсутність у договорі істотних умов за загальним правилом не є підставою для визнання його недійсним, оскільки є ознакою його неукладеності. Водночас оскільки визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання сторонами, а дії сторін свідчать про те, що оспорюваний Договір фактично було укладено (т.1, а.с.161-167, 185-193), суд розглядає по суті питання щодо відповідності його вимогам закону (п.2.2, п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

За умовою п.8.2. оспорюваного ОСОБА_3 у разі, якщо спори і суперечності не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в судовому порідку відповідно до законодавства і Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії.

Відповідно до ч.1. ст.5 Закону України Про засади функціонування ринку електричної енергії України №663-VII від 24.10.2013р. субєкти ринку електричної енергії здійснюють свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії субєкти ринку укладають між собою відповідні цивільно-правові договори, істотні вимоги до яких, а також вимоги до порядку укладення яких встановлюються цивільним та господарським законодавством з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За приписами ст.6 вказаного Закону операції з купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів здійснюють виробники, електропостачальники, електропередавальне підприємство, електророзподільні підприємства та гарантований покупець, які отримали доступ до ринку електричної енергії (ч.1); істотними умовами двостороннього договору є: предмет договору; ціна електричної енергії та/або порядок її розрахунку (формування); обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії; терміни та порядок поставки електричної енергії; порядок повідомлення адміністратора розрахунків про укладений двосторонній договір та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії; порядок та форма розрахунків; терміни та порядок оформлення актів приймання-передачі обсягів купівлі-продажу електричної енергії; права, обовязки та відповідальність сторін; строк дії договору (ч.3).

З приписів ч.4 ст.632, ст.691 ЦК України випливає, що названий кодекс допускає випадки в договірній практиці, коли ціна у договорі (в т.ч. купівлі-продажу) не встановлена, але може бути визначена виходячи з його умов.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (абз.2 ч.1 ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Тобто договір даного виду має передбачати порядок формування ціни (тарифу) на електричну енергію, яка в силу особливостей законодавчого регулювання не може бути постійною величиною. Зазначену вимогу дотримано під час укладення оспорюваного ОСОБА_3.

Зі змісту оспорюваного ОСОБА_3 вбачається, що його укладено на виконання Постанови Кабінету Міністрів України Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження №263 від 07.05.2015р. (далі Постанова Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р.).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р. встановлено, що купівля та продаж з 01.05.2015р. електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі неконтрольована територія), на іншу територію України (далі контрольована територія) та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію (далі різниця перетоків електричної енергії), здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території субєктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості (далі виробники електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території), та/або публічним акціонерним товариством ДТЕК Донецькобленерго у Донецькій області.

Відповідно до п.2 названої Постанови електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, крім електричної енергії виробника, що має гарантії, надані законодавством, продається на цій території субєктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом (далі енергопостачальники, що провадять діяльність на неконтрольованій території), згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між субєктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території (далі багатосторонній договір).

За п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р. порядок, механізм та принципи взаємодії субєктів електроенергетики, що виникають у звязку з виробництвом, передачею, постачанням, купівлею та продажем електричної енергії, порядок формування цін (тарифів), компенсації технологічних втрат електричної енергії під час передачі, а також розрахунків за електричну енергію, послуги з передачі та постачання електричної енергії, інші питання регулювання відносин у сфері електроенергетики на неконтрольованій території визначаються багатостороннім договором.

Так, пунктами 2.3., 2.4. ОСОБА_3 визначено порядок розрахунку ціни товару, що продається: розрахунковим періодом є календарний місяць; вартість продажу в кожному розрахунковому періоді визначається як добуток обсягу відпущеної електричної енергії на діючий тариф Виробника, затверджений Координаційним центром. Згідно з п.5.1. ОСОБА_3 на відпущену електричну енергію затверджується згідно правил і в порядку, визначеному Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії.

Позивач і відповідач у даній справі є учасниками ринку електричної енергії і сторонами Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015р. (далі Багатосторонній договір, т.1, а.с.42-92) та надали свою згоду визнавати і виконувати всі умови Багатостороннього договору, Правил ринку і інших додатків до Багатостороннього договору (п.3.1. Багатостороннього договору).

Відповідно до п.5.20. Багатостороннього договору Координаційний центр організовує роботу Розрахункового центру. До функцій Розрахункового центру при Координаційному центрі відносяться, зокрема, розрахунки цін (тарифів) у відповідності до Правил ринку (підп.5.20.1.).

Порядок тарифоутворення визначений розділом 7 Правил ринку електричної енергії неконтрольованої території (додаток №2 до Багатостороннього договору).

З наявних у матеріалах справи Протоколів Координаційного центру (т.1, а.с.93-132, 198-208, 222-227) вбачається, що на виконання п.5.11.4. Багатостороннього договору затвердження тарифів на електроенергію, купівля-продаж якої є предметом оспорюваного ОСОБА_3, відбувалось щомісячно шляхом погодження представниками всіх учасників ринку електричної енергії на неконтрольованій території в тому числі і представником позивача.

Отже, ціна купівлі-продажу електроенергії за ОСОБА_3 №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р. є такою, що може бути визначена виходячи з його умов; в цій частині оспорюваний Договір не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.669 ЦК України умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Відповідач взяв на себе зобовязання продавати позивачу електричну енергію в місячних обсягах електроенергії, визначених Розрахунковим центром виходячи з місячного балансу електроенергії (п.1.1. ОСОБА_3); обсяг фактично проданої відповідачем і придбаної позивачем електричної енергії в розрахунковому місяці визначається Розрахунковим центром при Координаційному центрі в порядку, визначеному Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії (п.4.1. ОСОБА_3).

Згідно з підп.3.2.2. ОСОБА_3 відповідач зобовязався постачати позивачу електричну енергію в обсягах, визначених Системним оператором.

Позивач, посилаючись на те, що Розрахунковий центр досі не створено, Системний оператор не визначений, стверджує, що кількість товару Сторонами не встановлено та не може бути встановлено. Наведене твердження позивача спростовується наступним.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р. диспетчерське (оперативно-технологічне) управління виробництвом, передачею, розподілом та постачанням електричної енергії і передача електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами на неконтрольованій території здійснюються Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго.

Згідно з п.1. Багатостороннього договору Системний оператор це субєкт ринку електричної енергії, який здійснює на неконтрольованій території функції диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, формує прогнозні і фактичні баланси споживання і виробництва електроенергії в межах кожної із областей неконтрольованої території, графіки навантаження енергогенеруючого обладнання на наступну добу, здійснює передачу магістральними і міждержавними електричними мережами (Донбаська енергосистема "Національної енергетичної компанії Укренерго); Розрахунковий центр при Координаційному центрі це орган (субєкт), який здійснює розрахунок прогнозної і фактичної середньозваженої ціни ринку електричної енергії, тарифів і дотацій, розрахунок необхідних платежів за спожиту і генеровану електроенергію в межах неконтрольованої території.

Відповідно до п.5.11.9. Багатостороннього договору до компетенції Координаційного центру відноситься здійснення функцій Розрахункового центру відповідно до Правил ринку. Фактичне виконання Координаційним центром функцій Розрахункового центру підтверджується Протоколами Координаційного центру (т.1, а.с.93-132, 198-208, 222-227).

З огляду на викладене умови оспорюваного ОСОБА_3 щодо порядку визначення кількості товару відповідають вимогам чинного законодавства України.

Твердження позивача про недосягнення згоди щодо дати початку виконання обовязку передати товар (відпуску електричної енергії) при укладенні оспорюваного ОСОБА_3 спростовується змістом п.9.1. вказаного ОСОБА_3, згідно з яким Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і його умови застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли з 01.05.2015р.

Умова п.9.1. ОСОБА_3 відповідає приписам абз.2 ч.1, ч.2 ст.252 (початок строку може визначатись вказівкою на календарну дату; термін визначається календарною датою), а також ч.ч.2, 3 ст.631 ЦК України (договір набирає чинності з моменту його укладення; сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення).

З урахуванням наведеного суд вважає, що приписи ч.1 ст.638 ЦК України та ч.ч.2, 3, 4, 5, 7 ст.180 ГК України під час укладення оспорюваного ОСОБА_3 сторонами дотримані.

2. Щодо твердження позивача про укладення оспорюваного ОСОБА_3 від імені Публічного акціонерного товариства Донбасенерго комерційним директором ОСОБА_4 з перевищенням повноважень згідно Статуту відповідача (т.1, а.с.24-27).

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи (ст.ст.245, 246 ЦК України).

Отже, довіреність є підставою для представництва; за своєю правовою природою видача довіреності є одностороннім правочином, правомірність якого презюмується відповідно до приписів ст.204 ЦК України.

Відповідно до п.12.1., п.12.2. Статуту Публічного акціонерного товариства Донбасенерго (т.1, зворотній бік а.с.24; т.2, зворотній бік а.с.28) керівництво поточною діяльністю Товариства здійснює колегіальний виконавчий орган Товариства Дирекція Товариства. Очолює та керує діяльністю колегіального Виконавчого органу Товариства Голова Виконавчого органу товариства Генеральний директор Товариства, який обирається та повноваження якого припиняються Наглядовою радою Товариства.

З довіреності №19-62/1 від 08.04.2015р. (т.1, а.с.33) вбачається, що Публічне акціонерне товариство Донбасенерго в особі генерального директора ОСОБА_6М, що діяв на підставі Статуту, уповноважило комерційного директора ОСОБА_4 від імені та на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" підписувати, зокрема, правочини (договори, угоди, контракти) купівлі-продажу електричної енергії (п.2 довіреності).

Рішенням, прийнятим до зміни правового регулювання ринку електричної енергії на неконтрольованій території та оформленим Протоколом №24 від 24.04.2015р. річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Донбасенерго (т.1, а.с.153-160), попередньо схвалено та надано попередню згоду на вчинення Публічним акціонерним товариством Донбасенерго в ході звичайної поточної господарської діяльності протягом одного року з дня проведення цих Загальних зборів правочинів з продажу електроенергії за цінами та в обсязі, які визначаються відповідно до ОСОБА_3 між членами Оптового ринку електричної енергії України, на суму 0грн. з ПДВ; встановлено, що Дирекція Публічного акціонерного товариства Донбасенерго має право від імені Товариства вчиняти правочини, щодо яких цими Загальними зборами прийнято рішення про їх попереднє схвалення, без отримання додаткового погодження Наглядової ради Товариства (дванадцяте питання порядку денного).

Протоколом №274-Д засідання Дирекції Публічного акціонерного товариства Донбасенерго від 07.07.2015р. (т.2, а.с.38-40) оформлене прийняте рішення про укладення договорів купівлі-продажу електроенергії на виконання п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р., у тому числі оспорюваного ОСОБА_3; підписання договорів купівлі-продажу електроенергії доручене комерційному директору ОСОБА_4 (шосте питання порядку денного).

Протоколом №25 річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Донбасенерго від 26. 27.04.2016р. (т.1, а.с.172-179) оформлене прийняте рішення про попереднє схвалення та надання попередньої згоди на вчинення Публічним акціонерним товариством Донбасенерго в ході звичайної поточної господарської діяльності протягом одного року з дня проведення цих Загальних зборів правочинів з продажу електроенергії на суму 0грн.; Загальними зборами також встановлено, що Дирекція Публічного акціонерного товариства Донбасенерго має право від імені Товариства вчиняти правочини, щодо яких цими Загальними зборами прийняте рішення про їх попереднє схвалення, без отримання додаткового погодження Наглядової ради Товариства (дванадцяте питання порядку денного).

Протоколом №9 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Донбасенерго від 04.11.2016р. (т.1, а.с.168-171) оформлене прийняте рішення про наступне схвалення оспорюваного ОСОБА_3 (перше питання порядку денного).

Перелічені Протоколи є доказами схвалення уповноваженими органами Публічного акціонерного товариства Донбасенерго оспорюваного ОСОБА_3.

Крім того, у матеріалах справи містяться докази виконання оспорюваного ОСОБА_3 як Публічним акціонерним товариством Донбасенерго (вироблення та відпуск електричної енергії позивачу т.1, а.с.161-167), так і Приватним акціонерним товариством ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля (перерахування коштів на оплату закупленої за ОСОБА_3 у травні 2015 року - вересні 2016 року електричної енергії т.1, а.с.185-193).

Припис ч.3 ст.92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених таким органом (особою) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи за загальним правилом ч.3 ст.92 ЦК України не має юридичної сили.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину; правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку представляють, вчинила дії, що свідчать про прийняття до виконання правочину, вчиненого представником з перевищенням повноважень (ст.241 ЦК України).

Відповідно до ст.72 Закону України Про акціонерні товариства №514-VI від 17.09.2008р. значний правочин, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки акціонерного товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Подальше схвалення правочину товариством створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки акціонерного товариства з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (абз.1 п.3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Таким чином, суд вважає вимогу позивача про визнання договору купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р. недійсним необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню як спростована приписами чинного законодавства і доданими до матеріалів справи доказами.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.6, 16, 92, 203, 204, 215, 241, 244-246, 252, 626, 627, 632, 638, 669, 691 Цивільного кодексу України; ст.ст.20, 67, 180, 276 Господарського кодексу України; ст.ст.5, 6 Закону України №663-VII від 24.10.2013р. Про засади функціонування ринку електричної енергії України; ст.72 Закону України №514-VI від 17.09.2008р. Про акціонерні товариства; Постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015р. Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; керуючись Постановою Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними; ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну вимогу Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ Донецької області до Публічного акціонерного товариства Донбасенерго, м.Київ про визнання недійсним договору купівлі-продажу електричної енергії №АУП-20-07/0003 від 20.07.2015р. залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.12.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2017р.

Суддя О.М. Шилова

Надр. 3 прим.:

1 до справи,

2 сторонам