ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.Справа № 922/2403/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аюпова Р.М.

судді: Кухар Н.М. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Державного підприємства "Завод ім.В.О. ОСОБА_2", м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 1595661,65 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_3, дов. від 04.01.2016 р.;

Представник відповідача - ОСОБА_4, дов. від 07.07.2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна екологічна інспекція у Харківській області, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків, про стягнення шкоди в розмірі 1595661,65 грн., заподіяної державі, внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 25.07.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 08.08.2016р. о 10:30 год.

08.08.2016р., 12.09.2016р., 20.09.2016р. та 01.12.2016р. відповідач надав письмовий відзив та доповнення до нього, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що надані позивачем докази не відповідають вимогам Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003". Крім того, відповідач зауважив, що відповідно до складених постанови про накладення адміністративного стягнення № 07-26-200 від 25.03.2014р. та протоколу про адміністративне правопорушення № 000781 від 25.03.2014р. (мотивувальна частина) зазначено, що в результаті вчиненого порушення шкоду не заподіяно. Відповідач також зауважив, що оскільки порушення ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", а саме здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу встановлено актом перевірки від 18.10.2013 року то відповідно до п. 3.11. "ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря" збитки повинні були нараховуватись саме з 18.10.2013 року, а не з початку року (01.01.2013) як це зробив позивач. Відповідач також наголошує, що статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) за 2013 рік, була відкоригована та здана 20.01.2014 року до управління статистики у Харківській області та прийнята про що свідчить штамп з підписом та датою. Так, позивачем для розрахунку шкоди взято викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за три квартали у розмірі 53,714 тонн, які не відповідають дійсності, оскільки уточненні викиди за весь 2013 звітний рік складають 17,859 тонн. При цьому, відповідач вважає, що посилання позивача у запереченнях на відзив від 01.09.2016 року про відсутність права суб'єктів господарювання вносити уточнення до вже зданих звітів не відповідають дійсності. Крім того, відповідач зазначає, що твердження позивача стосовно не підтвердження відповідачем доказами зроблених перерахунків не відповідають дійсності, оскільки останні підтверджуються: прийнятим ГУ статистики у Харківській області звітом про охорону атмосферного повітря по формі 2-ТП (повітря) (річна) за 2013 рік, зданими та прийнятими Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ МХО уточнюючими податковими деклараціями екологічного податку за 1-й, 2-й, 3-й квартали 2013 року, наказом по підприємству №1210 від 25.12.2013р., висновками комісії (таблиця), листом Черкаського хім. Заводу "Сінтез" №21/01-4 від 21.01.2014 року, листом позивача №811/16 від 24.03.2014 року, листом ГУ статистики у Харківській області за №032-165/506 від 19.09.2016 року.

02.09.2016р., 03.10.2016р. позивач надав заперечення на відзив, в яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення № 000781 від 25.03.2014 року не містить у собі розміру шкоди, оскільки цей протокол складено відносно помічника генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_2" - ОСОБА_5, тобто посадової особи, а шкода, відповідно до п. 1.2 "ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 1.12.2008 № 639, розрахована та пред'явлена суб'єкту господарювання (юридичній особі) - ДП "Завод імені ОСОБА_2". Позивач також вважає, що Держекоінспекція вірно визначила час роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а саме з 01.01.2013 по 31.09.2013. Крім того, позивач зазначив, що відповідач не надає до суду уточнені звіти за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року, як доказ внесення змін до них, що, на думку позивача, свідчить про те, що Держекоінспекція у відповідності до діючих даних та норм права здійснила розрахунок розміру шкоди внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Ухвалою господарського суду від 04.10.2016р. задоволено клопотання представника відповідача про колегіальний розгляд справи (вх. № 117) та для розгляду справи призначено колегію суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.10.2016р., для розгляду справи № 922/2403/16 визначено персональний склад колегії суддів: головуючий суддя Аюпова Р.М., судді Кухар Н.М., Прохоров С.А.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2016р. розгляд справи призначено на 14.11.2016р. об 11:00 год.

У судовому засіданні 14.11.2016р. оголошувалась перерва до 01.12.2016р. о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2016р., за клопотанням відповідача, продовжено строк розгляду справи до 20.12.2016р., розгляд справи відкладено на 19.12.2016р. об 11:30 год.

У судовому засіданні 19.12.2016р. оголошувалась перерва до 20.12.2016р. о 12:30 год.

У судовому засіданні 20.12.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. До матеріалів справи долучаються надані представником позивача додаткові докази по справі (вх. № 43644), які судом досліджені під час судового розгляду.

У судовому засіданні 20.12.2016р. представник відповідача підтримав свій відзив та доповнення до нього, проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_6 України, кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, в період з 30.09.2013 року по 18.10.2013 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі - Держекоінспекція) на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4,5,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Держекоінспекції від 16.09.2013 № 1248/01-03 було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ДП "Завод імені ОСОБА_2", яке здійснює діяльність за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

За результатами даної перевірки Держекоінспекцією складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 1248/01-03/07-11 від 18.10.2013 року, який направлено на адресу підприємства листом з повідомленням від 18.10.2013 за № 7308/01-24/07-20.

Відповідно до вказаного акту та наданих під час перевірки документів дозвільного характеру вбачається, що ДП "Завод імені ОСОБА_2" взято на державний облік у галузі охорони атмосферного повітря 08.01.2003 за № 630109.

До перевірки надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів № 957/151/00/02 від 19.02.2002, терміном дії до 31.12.2002 року, який пролонговано останнє листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області від 20.04.2012 року № 05-15-2027 до 31.12.2012 року.

Таким чином вбачається, що з 01.01.2013 ДП "Завод імені ОСОБА_2" здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Позивач зазначає, що факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період 01.01.2013 по 31.09.2013 підтверджується даними державної статистичної звітності за формою №2-ТП(повітря).

Відповідно до даних статистичної звітності про охорону атмосферного повітря по формі №2 -ТП (повітря) за 1-й, 2-й, 3-й квартали 2013 року відповідачем викинуто до атмосфери у наднормативному режимі забруднюючі речовини у кількості 53,714 тонн. Вказані звіти про охорону атмосферного повітря по формі №2 -ТП (повітря) були підписані уповноваженими представниками відповідача та скріплені його печатками.

23 жовтня 2013 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Держекоінспекцією винесено на адресу відповідача припис № 07-25-403, пунктом 4 якого зобов'язано генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_2" отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Припис отримано відповідачем 31.10.2013, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 570.

В зв'язку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням даних статистичної звітності за формою №2-ТП (повітря) та норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за № 48/16064, розраховано суму шкоди та пред'явлено претензію № 297 від 03.12.2013, щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі в розмірі 1595661,65 грн., яку було направлено на адресу ДП "Завод імені ОСОБА_2".

Після отримання вказаної претензії із розрахунком розміру шкоди (повідомлення про вручення поштового відправлення № 892), вимоги даної претензії не були добровільно виконані відповідачем.

За наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, зокрема наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та невиконання припису позивача від 23.10.2013р., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення №000781 від 25.03.2014 року та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № 07-26-200 від 25.03.2014 року, згідно яких помічника генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_2" - ОСОБА_5, було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказаний адміністративний штраф був сплачений у добровільному порядку, про що свідчить квитанція від 25.03.2016 року.

Однак, до цього часу, шкоду в розмірі 1595661,65 грн. ДП "Завод імені ОСОБА_2" добровільно не відшкодовано, що і стало підставою для звернення Державної екологічної інспекції у Харківській області з відповідним позовом до господарського суду Харківської області з вимогою про стягнення шкоди, заподіяної порушенням відповідачем законодавства про охорону природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, керуючись приписами постанови Пленуму ВГСУ "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р., колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу.

Згідно із вимогами ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до положень статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Положення про Державну екологічну інспекцію в Україні, затверджену Указом Президента України від 13.04.2011р. за №454/2011 до повноважень Державної екологічної інспекції, як спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, її органів на місцях належить здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України, одним із способів захисту прав і законних інтересів субєктів господарювання є відшкодування збитків (шкоди).

Одночасно, зважаючи на те, що спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, такі правовідносини також регулюються нормами Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та приписами ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №639 від 10.12.2008 р. (далі - ОСОБА_5 № 639).

Згідно статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до п.п. 2.1.2, 2.2 ОСОБА_5 № 639, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства. Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Як свідчать матеріали справи, дозвіл відповідача на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів № 957/151/00/02 від 19.02.2002 було пролонговано листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області від 20.04.2012 року №05-15-2027 до 31.12.2012 року.

Таким чином вбачається, що з 01.01.2013 ДП "Завод імені ОСОБА_2" здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.ст. 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

За приписами ст.ст. 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціального уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 68 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" також встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Постанови Верховного Суду України у справах 3-383гс15, 3-741гс15, 922/210/15, 3-271гс16). Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Наведені норми свідчать про те, що для стягнення з відповідача збитків, заподіяних наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, необхідно встановити факт такого викиду. Встановлення факту порушення природоохоронного законодавства у вигляді наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря може мати місце при проведенні перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Порядок проведення перевірок додержання вимог природоохоронного законодавства і оформлення результатів таких перевірок регулюється Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 р. № 464 (далі - Порядок № 464).

Відповідно до п. 4.13 Порядку № 464, за результатами проведеної перевірки складається акт перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Згідно з п. 1.4 Порядку № 464, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до п. 2.2 ОСОБА_5 № 369, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Так, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 59/01-04/02-09 від 08.07.2015 року встановлено, що Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" за період з 01.01.2013р. по 31.09.2013р. здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності відповідного дозволу на викиди.

Судова колегія наголошує, що вищезазначений акт відповідачем в судовому порядку не оскаржувався, хоча останній мав можливість це зробити. При цьому, саме акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 59/01-04/02-09 від 08.07.2015 року є належним та допустимим доказом порушення ДП "Завод імені ОСОБА_2" ст.ст. 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Крім того, за наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, зокрема наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та невиконання припису позивача від 23.10.2013р., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення №000781 від 25.03.2014 року та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № 07-26-200 від 25.03.2014 року, згідно яких помічника генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_2" - ОСОБА_5, було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., який був сплачений у добровільному порядку, про що свідчить квитанція від 25.03.2016 року.

Щодо тверджень відповідача, що у протоколі зазначено про відсутність заподіяння шкоди, судова колегія зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення № 000781 від 25.03.2014 року складено за ст. 188-5 КУпАП, яка не передбачає нарахування збитків. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення № 000781 від 15.03.2014 року складено відносно посадової особи, а шкода відповідно до п. 1.2 ОСОБА_5 № 639 розрахована та пред'явлена суб'єкту господарювання (юридичній особі) - ДП "Завод імені ОСОБА_2".

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення № 000781 від 25.03.2014 року не може містити у собі розміру заподіяної шкоди.

Оскільки відповідач з 01.01.2013р. здійснював в процесі своєї діяльності викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що підтверджується складеним позивачем актом, суд приходить до висновку про виникнення у ДП "Завод імені ОСОБА_2" зобов'язання з відшкодування завданих державі збитків заподіяних наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Щодо визначення розміру шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно з п.п. 3.6., 3.11, 3.12 ОСОБА_5 № 639, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди. Час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_5, розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою: З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi, де З - розмір збитків, грн; mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Ai - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзi - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною. Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Тобто, вказаною Методикою визначається можливість розрахунку маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря за даними, зафіксованими в документації суб'єкта господарювання і, зокрема, у звіті про охорону атмосферного повітря, втім не встановлюється необхідність його здійснення безпосередньо під час проведення перевірки.

Факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період 01.01.2013 по 31.09.2013 підтверджується даними державної статистичної звітності за формою №2-ТП(повітря). Відповідно до даних статистичної звітності про охорону атмосферного повітря по формі №2 -ТП (повітря) за 1-й, 2-й, 3-й квартали 2013 року відповідачем викинуто до атмосфери у наднормативному режимі забруднюючі речовини у кількості 53,714 тонн. Вказані звіти про охорону атмосферного повітря по формі №2 -ТП (повітря) були підписані уповноваженими представниками відповідача та скріплені його печатками.

Щодо тверджень відповідача про те, що ДП "Завод ім. О.В. Малишева" у січні 2014 року вносило зміни до звітів по формі №2-ТП (повітря), судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до листа Головного управління статистики у Харківській області від 05.09.2016 року за № 06-76/1003 вбачається, що дані зазначені ДП "Завод ім. О.В. Малишева" у статистичної звітності за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року не змінювалися.

При цьому, відповідач не надає до суду уточнені звіти за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року, як доказ внесення змін до них.

Таким чином, оскільки Держекоінспекція при розрахунку розміру шкоди використовувала саме дані статистичної звітності за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року, посилання відповідача на лист Головного управління статистики у Харківській області від 05.09.2016 року за № 06-76/1003, в якому зазначені дані щодо викидів відповідачем забруднювальних речовин та парникових газів за весь 2013 рік судовою колегією не враховуються.

Враховуючи приписи п. 3.6 ОСОБА_5 № 639, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи уточнених звітів за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року вбачається, що Держекоінспекція у відповідності до діючих даних та норм права здійснила розрахунок розміру шкоди внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Щодо тверджень відповідача, що Держекоінспекцією порушено п. 3.11 ОСОБА_5 № 639, під час визначення періоду нарахування шкоди, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року № 01-06/20/2014 Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків, збитки завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

Відповідно до пункту 1.4 ОСОБА_5 № 639, ця методика поширюється на державних інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства.

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиди визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п.3.11 ОСОБА_5).

Таким чином, моментом виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, пов'язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без відповідного дозволу, а відлік фактично відпрацьованого часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати закінчення терміну дії дозволу.

Отже, у разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати, з якої суб'єкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу.

Так, актом перевірки №1248/01-03/07-11 від 18.10.2013 року встановлено, що строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 957/151/00/02 ДП Завод імені ОСОБА_2 сплинув 31.12.2012, тобто з 01.01.2013 року ДП Завод імені ОСОБА_2 здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На підставі викладеного та враховуючи те, що відповідно до частини 5 статті 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, Держекоінспекція вірно визначила час роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а саме з 01.01.2013р. по 31.09.2013р.

Щодо тверджень відповідача, що останній неодноразово повідомляв Держеноінспекцію про не згоду із розрахунками зробленими позивачем, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Держекоінспекція неодноразово повідомляла ДП "Завод імені ОСОБА_2" листами від 20.02.2014 за № 1153/01-25/07-09 та від 13.05.2014 за № 2941/01-25/07-19, що підстави для перерахування шкоди відсутні, оскільки Держекоінспекції не надано будь-яких підтверджуючих документів по вказаному факту (внесення змін до статистичної звітності за формою №2-ТП (повітря) за 1,2,3 квартали 2013 року).

Судова колегія наголошує, що твердження відповідача стосовно наявності доказів щодо прийняття ГУ статистики у Харківській області змін до звітів за формою №2-ТП (повітря) із посиланням на річну є безпідставним, оскільки Держекоінспекція розраховувала шкоду безпосередньо на підставі звітів за 1,2,3 квартали 2013 року, які наразі є незмінними, що підтверджується листом Головного управління статистики у Харківській області від 05.09.2016 року за № 06-76/1003.

Викладені обставини свідчать про наявність всіх елементів правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення шкоди, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення 1595661,65 грн. шкоди заподіяної державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Щодо посилань відповідача про невідповідність наданих позивачем доказів вимогам Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003, судова колегія зазначає, що Держекоінспекцію були надані належним чином завірені копії всіх документів долучених до позовної заяви.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 65, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім. Малишева" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь держави на р/р 0005, УК у Комінтернівському районі м . Харкова, , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду, заподіяну державі, внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 1595661,65 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім. Малишева" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, ) судовий збір в розмірі 23934,94 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Повне рішення складено 26.12.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_1

справа № 922/2403/16