ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.2016р. Справа №905/1631/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області

до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області

про: визнання недійсним договору №27 від 22.03.2013р.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

07.06.2016р. з 12-35год. до 12-40год.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області про визнання договору №27 від 22.03.2013р. про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів недійсним у зв'язку з недосягненням сторонами при його укладенні домовленостей, передбачених вимогами ст.ст.628, 638 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.

10.05.2016р. судом зроблено Спеціальний витяг №21929279 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (а.с.28-29). Зі Спеціального витягу вбачається, що відповідач є юридичною особою; найменування та місцезнаходження відповідача в позовній заяві зазначені вірно.

Протягом розгляду справи відповідач надав суду відзив №05/1330 від 01.06.2016р. (з додатками), в якому просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.34-40, 41-54).

Позивач у судове засідання 07.06.2016р. не явився, хоча про його дату та час, а також про вимоги суду був повідомлений завчасно та належним чином на адресу державної реєстрації як підприємця та місця проживання (а.с.1 зворотній бік, 4, 10, 11, 32); вимоги ухвали суду від 10.05.2016р. не виконав, про причини невиконання суд не повідомив, доказів їх поважності суду не надав.

Суд зазначає, що неявка позивача або його представника в судове засідання не звільняє позивача від необхідності виконання наступних обов'язків, покладених на нього ГПК України: обов'язку доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33), обов'язку добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи (ч.3 ст.22), а також обов'язку виконувати ухвали господарських судів (ч.1 ст.4-5).

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

22.03.2013р. Виконавчий комітет Маріупольської міської ради (Виконком, відповідач) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Розповсюджувач, позивач) уклали Договір №27 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (далі - Договір, а.с.16-18), за умовами п.1.1 якого на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 20.03.2013р. №128 "Про розгляд звернень суб'єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя" Виконком надав Розповсюджувачу у тимчасове платне користування місця розташування рекламних засобів, а Розповсюджувач прийняв вказані місця, зобов'язавшись використовувати їх для розташування рекламних засобів та оплачувати користування зазначеними місцями згідно з умовами Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору місця розташування рекламних засобів, які надаються Виконкомом в тимчасове платне користування Розповсюджувачу, зазначені в Додатку 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною.

Згідно з п.1.3. Договору місця розташування рекламних засобів являють собою площу зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або території на відкритій місцевості у межах м.Маріуполя, перебувають в комунальній власності територіальної громади м.Маріуполя, управління ними, в тому числі укладення договорів щодо них, здійснюється Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради.

Місця розташування рекламних засобів вважаються переданими Виконкомом і прийнятими Розповсюджувачем з моменту укладення Договору (п.1.6. Договору).

Розповсюджувач за п.2.3.15. Договору зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями розташування рекламних засобів в порядку та в строки, обумовлені Договором.

Згідно з п.3.2. Договору розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданими в користування Розповсюджувачу, становить 6256,88грн. на місяць. За п.3.5. Договору внесення плати здійснюється Розповсюджувачем наступним чином: перший платіж - протягом п'яти робочих днів з дня укладення Договору; наступні платежі - до 10 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

Договір набирає чинності з моменту його укладення. Договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами. У випадку отримання Розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі Договору, Договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк Договору не підлягає автоматичному поновленню (п.5.1.-5.4. Договору).

22.03.2013р. сторонами також укладені: Додаток №1 «Перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами - 7 одиниць, що надаються у тимчасове користування з 19.09.2012р. по 19.09.2017р.», Додатки №2, №3, №4 «Розрахунок плати до міського бюджету за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які знаходяться у комунальній власності, з 19.09.2012р. по 19.09.2017р.», Додаток №5 «Загальний розрахунок плати до міського бюджету м.Маріуполя за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які знаходяться у комунальній власності, з 19.09.2012р. по 19.09.2017р.» та Додатки №6, 7 «Схеми проекцій рекламних щитів» до Договору (а.с.19-21).

Договір та Додатки №1 - №7 до нього підписані обома сторонами без зауважень та скріплені їхніми печатками.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналогічний припис міститься в ч.2 ст.180 Господарського кодексу (далі - ГК) України.

Позивач, посилаючись на порушення та невизнання відповідачем прав позивача, а також на недосягнення сторонами при укладенні Договору домовленостей, передбачених вимогами ст.ст.628, 638 ЦК України та ст.12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", просить суд визнати Договір недійсним на підставі ст.10 Закону "Про оренду державного та комунального майна" та ст.15 ЦК України. Зокрема, зазначає, що за змістом Договору сторони визначили лише розмір місячного платежу та встановили строк, протягом якого такий платіж щомісячно має здійснюватися; Договір та Додатки №1-7 укладено 22.03.2013р., з огляду на що сторонами оспорюваного Договору не досягнуто згоди відносно того, що його умови застосовуються до правовідносин, які виникли до його укладення. Позивач вважає, що це свідчить про недосягнення сторонами згоди з істотних умов Договору (а.с.6-8).

Суд визнає твердження позивача про порушення та невизнання відповідачем прав позивача не доведеним належними і допустимими доказами, а наведені вище посилання позивача - безпідставними та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.1 ГПК України можливість задоволення позовної вимоги перебуває у залежності від доведення наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права або інтересу, що підлягає захисту, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) відповідачем та належність (передбачення законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з наведених елементів унеможливлює задоволення позовної вимоги.

Як вбачається з правової природи Договору №27 від 22.03.2013р., спірні правовідносини не підпадають під регулювання законодавства про оренду державного та комунального майна та регламентуються, насамперед, нормами спеціального законодавства про розміщення реклами - Законом України "Про рекламу" та Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами" №2067 від 29.12.2003р.

Певна спорідненість правового регулювання правовідносин сторін за Договором з орендними правовідносинами не може бути підставою для застосування ст.ст.10, 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" навіть в порядку ч.1 ст.8 ЦК України, оскільки відсутні умови застосування аналогії закону - відповідні питання врегульовані спеціальними нормами цивільного законодавства і не потребують субсидіарного застосування норм про оренду комунального майна.

Крім того, тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів та розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя здійснюється відповідно до Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради №178 від 15.06.2011р. Форма договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів затверджена рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 21.07.2010р. №264. Акти виконавчого комітету Маріупольської міської ради офіційно оприлюднені на веб-сайті Маріупольської міської ради та відповідно до ст.144 Конституції України є регуляторними актами, обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відсутність в Договорі умови про його застосування до правовідносин, які виникли до його укладення, свідчить не про недійсність Договору, а лише про обрання сторонами одного із запропонованих законодавством способів встановлення строку дії Договору (з моменту його укладення протягом строку, на який Розповсюджувачу видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих в користування на підставі Договору, але не більше 5 років - п.5.1., 5.3. Договору).

Судом встановлено, що Договір №27 від 22.03.2013р. про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів та Додатки до нього укладені відповідно до законодавства про розміщення реклами та зазначених вище регуляторних актів; сторонами Договору дотримані передбачені цивільним і господарським законодавством вимоги щодо свободи волевиявлення, форми, наявності істотних умов. У розумінні ст.ст.173, 174 ГК України та ст.ст.11, 509 ЦК України Договір є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача про визнання оспорюваного Договору недійсним необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню як спростована приписами чинного законодавства і змістом самого Договору.

Щодо викладеного у відзиві №05/1330 від 01.06.2016р. клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає, що відмова у задоволенні позову виключає можливість застосування до правовідносин сторін строку позовної давності.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.129, 144 Конституції України; ст.ст.8, 11, 15, 16, 509, 628, 638 Цивільного кодексу України; ст.ст.20, 180, 173, 174 Господарського кодексу України; Закону України "Про рекламу" №270/96-ВР від 03.07.1996р.; Постанови Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. "Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами"; керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 4-5, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовну вимогу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 07.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.06.2016р.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 примірники:

1 - до справи,

2 - сторонам у справі