РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016Справа №910/8798/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Алендар Ю.І. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 21 грудня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У травні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (відповідач) про стягнення 2 885,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АІ/2903643.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому вказав, що позивачем розраховано страхове відшкодування без врахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку із чим просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 910/8798/16. Розгляд справи призначено на 06.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 29.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року призначено у справі № 910/8798/16 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року зупинено провадження у даній справі.

У листопаді 2016 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз" надійшли матеріали справи № 910/8798/16 разом з листом, у якому повідомлено суд про не проведення судової експертизи з підстав несплати її вартості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року поновлено провадження у справі, розгляд призначено на 21.12.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2013 року між позивачем (надалі - Страховик) та ОСОБА_2 (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 25.11.20143р. по вул. Проспект Миру в м. Хмельницькому, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що знаходився під керуванням Страхувальника та автомобіля "Фольцваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_3.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 8 912,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.12.2014р. та платіжним дорученням № 0004647 від 06.02.2015р. (копії платіжок в справі). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № та страховим актом 2 № (копії документів в справі).

Позивач відмічає, що оскільки відповідачем в порядку регресу було сплачено на користь Страховика лише 6 026,72 грн., сума страхового відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, за викладених в позові обставин, становить - 2 885,49 грн., з розрахунку: 8 912,21 грн. - 6 026,72 грн.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві зауважив, що позивачем розраховано страхове відшкодування без врахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Зокрема відповідач вказав, що приписи ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» лише встановлюють, що розмір відшкодування за договором обов'язкового страхування жодним чином не може перевищувати фактичних витрат і не містить жодних застережень про те, що сума, виплачена страховиком за договором добровільного страхування, та сума, що підлягає виплаті за договором обов'язкового страхування, повинні бути співмірними. З цього сума, що підлягає виплаті у порядку регресу, не повинна перевищувати фактичних витрат і має бути розраховуватися у відповідності до спеціального законодавства, що прямо передбачено зокрема п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Так, відповідно до п.п. 22.1. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зі змінами та доповненнями - оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночною діяльності. З цього страховик у всіх випадках здійснює страхове відшкодування за полісами загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ за розрахунком здійсненим на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Саме стаття 29 Закону визначає межі відповідальності страховика за Полісами ОСЦПВВНТЗ і не більше в межах ліміту визначеного істотними умовами Полісу. Так, за письмовою заявою представника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» прийняло рішення про задоволення регресної вимоги та 17.04.2015 року сплатило на реквізити позивача суму страхового відшкодування в розмірі 6 026,72 грн., що підтверджується страховим актом № 1097-24 від 17.04.2015 року та звітом № 626837 від 08.04.2015 року, а тому ПрАТ «СК «ВУСО» свої зобов'язання перед ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало в повному обсязі, у зв'язку із чим відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09.12.2014р. у справі № 686/26154/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_5 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Фольцваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2903643 (належним чином засвідчена копія витягу з МТСБУ про поліс № АІ/2903643 міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з ОСОБА_5 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/2903643, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану ОСОБА_3 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Фольцваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_3 транспортного засобу "Фольцваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як випливає з оцінки № 217 від 01.04.2015р. та звіту № 626837 від 08.04.2015р. (копії в справі), коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає - 0,45, а вартість матеріального збитку автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить: 6 026,72 грн. відповідно.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме про те, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, а також те, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, приймаючи до уваги, що виплата Страховиком страхового відшкодування проводилась лише в межах актів виконаних робіт: № НШК00014 і № 2 без вирахування оціненої шкоди з урахуванням зносу в силу положень ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на те, що ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило суму страхового відшкодування оціненої, на підставі оцінки № 217 від 01.04.2015р. та звіту № 626837 від 08.04.2015р., шкоди з урахуванням зносу в порядку ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в розмірі 6 026,72 грн., необґрунтованими, в силу ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є твердження позивача, за викладених ним в позові підстав, про порушення його прав з боку відповідача в частині недоперерахування суми страхового відшкодування в розмірі 2 885,49 грн., оскільки відповідач свої регресні зобов'язання виконав в повному обсязі з урахуванням визначеного Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити позивачу по справі № 910/8798/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.03.2017р.

Суддя Ю.В. Цюкало