ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа № 925/928/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, першого відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, другого відповідача - не з'явився, треті особи - не зявились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" до публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", до приватного підприємства "Комфорт-К" треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: ТОВ Добролюкс-11, ТОВ Добролюкс-12, ТОВ Добролюкс-13 про визнання недійсними договорів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить:

- Визнати недійсним іпотечний договір №11/07-і, укладений 31 січня 2007 року між Приватним підприємством „Комфорт-К" та Акціонерним комерційним банком „Мрія" перейменованим в подальшому у Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") із змінами та доповненнями.

- Визнати недійсним іпотечний договір №18.1/07-ДИ1, укладений 21 травня 2007року між Приватним підприємством „Комфорт-К" і Відкритим акціонерним товариством "ВТБ (перейменованим в подальшому у Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") із змінами та доповненнями.

Ухвалою від 08.09.2016 Господарський суд Черкаської області за клопотанням першого відповідача залучив до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-12" та товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-13".

Представник першого відповідача подав до господарського суду відзив на позов, яким проти позову заперечив, клопотання про припинення провадження у справі та заяву про застосування строку позовної давності.

28.10.2016 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить:

- Визнати зобовязання за іпотечним договором №11/07-і, укладеним 31 січня 2007 року між Приватним підприємством Комфорт-К" та Акціонерним комерційним банком Мрія" перейменованим в подальшому у Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") із змінами та доповненнями такими що припинилися.

- Визнати зобовязання за іпотечним договором №18.1/07-ДИ1, укладеним 21 травня 2007 року між Приватним підприємством Комфорт-К" і Відкритим акціонерним товариством "ВТБ (перейменованим в подальшому у Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") із змінами та доповненнями такими, що припинилися.

Ухвалою від 31.10.2016 Господарський суд Черкаської області заяву позивача про зміну предмету позову прийнято до розгляду, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 11 год. 30 хв. 09.11.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2016 за участю представника позивача і представника першого відповідача, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник першого відповідача підтримав викладені ним у відзиві на позов заперечення проти останнього та заяву про застосування строку позовної давності.

Приватне підприємства "Комфорт-К", товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-12" та товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-13" були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 31.10.2016 р., проте представники цих осіб у вказане судове засідання не зявилися і не повідомили господарський суд про причини незявлення, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

22 січня 2007 року ОСОБА_3 як продавець і приватне підприємство "Комфорт-К" як покупець уклали між собою договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який того ж дня був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 326.

За вказаним договором купівлі-продажу нежитлового приміщення ОСОБА_3 передав приватному підприємству "Комфорт-К", а останнє прийняло у власність нежитлові приміщення літ Д-5, а саме: приміщення підвалу загальною площею 974,5 кв. м., приміщення 1-го поверху загальною площею 958,5 кв. м., приміщення 2-го поверху загальною площею 838,2 кв .м., приміщення 3-го поверху загальною площею 943,8 кв. м., приміщення 4-го поверху загальною площею 963,0 кв. м., що знаходяться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси.

31 січня 2007 року акціонерний комерційний банк "Мрія", перейменований в подальшому у відкрите акціонерне товариство "ВТБ БАНК", а потім у публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК", як іпотекодержатель і приватне підприємство "Комфорт-К" як іпотекодавець уклали між собою іпотечний договір №11/07-і, згідно з яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку придбане у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.01.2007 нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення літ Д-5 у складі: приміщення підвалу загальною площею 974,5 кв. м., приміщення 1-го поверху загальною площею 958,5 кв. м., приміщення 2-го поверху загальною площею 838,2 кв .м., приміщення 3-го поверху загальною площею 943,8 кв. м., приміщення 4-го поверху загальною площею 963,0 кв. м., що знаходяться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, задля забезпечення виконання іпотекодавцем своїх зобовязань перед іпотекодержателем за укладеним між ними кредитним договором від 30.01.2007 №11-07 та будь-якими додатковими угодами до нього.

21 травня 2007 року відкрите акціонерне товариство "ВТБ БАНК", перейменоване у подальшому в публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК", як іпотекодержатель і приватне акціонерне товариство "КомфортК" як іпотекодавець уклали між собою іпотечний договір №18.1/07ДИ1, згідно з яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку придбане у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.01.2007 нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення літ Д-5 у складі: приміщення підвалу загальною площею 974,5 кв. м., приміщення 1-го поверху загальною площею 958,5 кв. м., приміщення 2-го поверху загальною площею 838,2 кв. м., приміщення 3-го поверху загальною площею 943,8 кв. м., приміщення 4-го поверху загальною площею 963,0 кв. м., що знаходяться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, задля забезпечення виконання іпотекодавцем своїх зобовязань перед іпотекодержателем за укладеним між ними кредитним договором від 21.05.2007 №18.1/07-КИ та будь-якими додатковими угодами до нього.

Рішенням від 23.03.2010 у цивільній справі №2-1965/2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси задовольнив позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та приватного підприємства "Комфорт-К" про визнання правочинів недійсними, визнав недійсним укладений між ОСОБА_3 і приватним підприємством "Комфорт-К" договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.01.2007 і зобовязав приватне підприємство "Комфорт-К"повернути ОСОБА_3 нежитлові приміщення літ Д-5 у складі: приміщення підвалу загальною площею 974,5 кв. м., приміщення 1-го поверху загальною площею 958,5 кв. м., приміщення 2-го поверху загальною площею 838,2 кв. м., приміщення 3-го поверху загальною площею 943,8 кв. м., приміщення 4-го поверху загальною площею 963,0 кв. м., що знаходяться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2010 у цивільній справі №2-1965/2010 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12.09.2012 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.12.2012.

03 червня 2010 року ОСОБА_3 передав до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" частину нежитлових приміщень будівлі літ Д-5, що знаходиться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, а саме: нежитлові приміщення 4-го поверху з №207, 208, 2081, з №209 до №225, 214а, з №227 до №245.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.07.2010 №1048 товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" надано дозвіл на оформлення права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху з №207, 208, 2081, з №209 до №225, 214а, з №227 до №245 будівлі літ Д-5, що знаходиться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, а уже 07.07.2010 виконавчий комітет Черкаської міської ради видав товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" свідоцтво про право власності на це нерухоме майно САС №467757.

Інші нежитлові приміщення будівлі літ Д-5, що знаходиться по вул. Добровольського, 1 в м. Черкаси, які також є предметом спірних іпотечних договорів, були передані ОСОБА_3 до статутних фондів товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-12" та товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-13". Вказані приміщення зареєстровані на праві власності за вказаними товариствами відповідно до свідоцтв про право власності від 07 червня 2010 року САС № 467712, САС № 467758 та САС №467759, що також підтверджується довідкою комунального підприємства "Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації" від 07.06.2011 №2234.

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" оскаржило набуття названими вище товариствами права власності на іпотечне майно в судовому порядку до Господарського суду Черкаської області, який рішенням від 23.01.2012 у справі № 08/5026/1759/2011 відмовив у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2012 рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2012 у справі №08/5026/1759/2011 було скасовано та задоволено позовні вимоги, а саме: визнано незаконним набуття права власності товариством з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", товариством з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-12", товариством з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-13", товариством з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" на нежитлові приміщення у будівлі літ Д-5 по вул. Добровольського 1 в м. Черкаси; скасовано рішення виконкому Черкаської міської ради про надання дозволів товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-12", товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-13", товариству з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" на оформлення права власності на вказані приміщення; визнано недійсними свідоцтва про право власності вказаних товариств та зобовязано комунальне підприємство "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації" скасувати реєстрацію їх права власності на нежитлові приміщення у будівлі літ Д-5 по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси.

Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2013 постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2012 у справі №08/5026/1759/2011 за результатами її перегляду за нововиявленими обставинами була скасована, а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2012 у справі №08/5026/1759/2011 про відмову публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" у задоволенні позову залишене без змін.

09 серпня 2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності від 07.07.2010 САС №467757 внесено запис про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху №207, 208, 2081, з №209 до №225, 214а, з №227 до №245 будівлі літ Д-5, що знаходиться по вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" є власником частини нерухомого майна, яке наразі на підставі спірних іпотечних договорів, стороною яких товариство з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" не є, перебуває в іпотеці у публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", що порушує право власності товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" на його нерухоме майно, тому це товариство є належним позивачем у даній справі.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на день укладення спірних іпотечних договорів, передбачала, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умов, зокрема, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Частина 1 ст. 203 Цивільного кодексу України в редакції, чинній станом на день укладення спірних іпотечних договорів, передбачала, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З огляду на викладені обставини і норми чинного законодавства України господарський суд дійшов до таких висновків.

Визнання рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2010 у цивільній справі №2-1965/2010 року недійсним укладеного між ОСОБА_3 і приватним підприємством "Комфорт-К" договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.01.2007 в силу ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України означає, що за цим договором купівлі-продажу право власності на предмет купівлі-продажу у ОСОБА_3 не припинилося, а у приватного підприємства "Комфорт-К" не виникло.

Інші докази набуття приватним підприємством "Комфорт-К" права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за спірними іпотечними договорами, відсутні.

Отож, станом на день укладення спірних іпотечних договорів нерухоме майно, що передавалося в іпотеку, не належало приватному підприємству "Комфорт-К" на праві власності, а відтак в силу ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" таке майно не могло бути предметом іпотеки за спірними іпотечними договорами.

Таким чином, спірні іпотечні договори не відповідають вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", що відповідно до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання їх за позовом позивача недійсними.

В той же час, приймаючи рішення у даній справі суд виходить з наступного.

Стаття 256 Цивільного кодексу України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.ст. 260, 261 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 3 - 5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач у день прийняття Господарським судом Черкаської області рішенням від 23.01.2012 у справі № 08/5026/1759/2011, у якій оспорювались права власності товариств з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-11", "Добролюкс-12", "Добролюкс-13", "Добролюкс-14" на спірне іпотечне майно, знав про укладення спірних іпотечних договорів та міг їх оскаржити в судовому порядку, однак не зробив цього і не вказав поважних причин, які б перешкоджали йому звернутися до суду з позовом про визнання спірних іпотечних договорів недійсними протягом трирічного строку від дня, коли він довідався про існування цих договорів.

Отже, загальний трирічний строк позовної давності за заявленими позивачем вимогами сплив 23.01.2015, тобто задовго до 08.08.2016 - дня подання позивачем позову і немає поважних причин пропущення позивачем строку позовної давності.

За таких обставин в силу ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Добролюкс-14" слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 27.01.2017.

СУДДЯ К.І. Довгань