УХВАЛА

28.12.2016Справа № 910/19342/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання відсутнім права та відшкодування збитків

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс" (відповідач-2) про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання відсутнім права та відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/19342/16. Розгляд справи призначено на 16.11.2016 року.

27.10.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2016 року розгляд справи відкладено на 30.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року розгляд справи відкладено на 21.12.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року судом прийнято відмову позивача від позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс" та припинено провадження у справі в цій частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року розгляд справи відкладено на 28.12.2016 року.

В судове засідання, призначене на 28.12.2016 року, представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 28.12.2016 року, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд зазначає, що неможливість одного представника прибути в судове засідання не забороняє особі уповноважити іншого представника на представництво своїх інтересів. Більш того подальше відкладення розгляду справи призведе до її затягування та як наслідок порушення права та законних інтересів інших учасників провадження по даній справі.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Судом враховано рекомендації, викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року стосовно того, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не направив свого представника в засідання господарського суду, що перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає, що його позов підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суд приймає до уваги і те, що відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що неявка позивача до суду з неповажних причин перешкоджає вирішенню спору і спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Дії позивача щодо неявки до суду розцінюються господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, заявник має право звернутись до суду в загальному порядку.

Зважаючи неявку представника позивача, неподання позивачем без наведення поважних доказів на виконання вимог ухвал суду, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 5 частини першої ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" у справі № 910/19342/16 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

СуддяЮ.В. Цюкало