РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016Справа №910/18724/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейм Інвест"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: Коваленко О.О. - керівник;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 09 листопада 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Плюс" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейм Інвест" (відповідач) про стягнення 5 000 000,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №БВ1-БО53/2 від 28.07.2015 року купівлі-продажу цінних паперів на виконання замовлення №2 до Договору на брокерське обслуговування № БО53 від 24.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/18274/16. Розгляд справи призначено на 09.11.2016 року.

01.11.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від від представника відповідача надійшла заява про визнання позову.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Беркана Плюс" (продавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Добрий капітал» (торговець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сейм Інвест" (покупець) укладений Договір №БВ1-БО53/2 купівлі-продажу цінних паперів на виконання замовлення №2 до Договору на брокерське обслуговування № БО53 від 24.07.2015 року (надалі - Договір або Договір купівлі-продажу цінних паперів), відповідно до п.п. 1.1. він є укладеним торговцем на виконання замовлення №2 від 28.07.2015 року до Договору на брокерське обслуговування №Б053 від 24.07.2015 року з купівлі цінних паперів в інтересах покупця. За даним Договором продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери (далі - ЦП) в порядку, строки та на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом купівлі-продажу є цінні папери, емітентом яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт-Газ» з наступними реквізитами:

- вексель простий документарний ордерний, серії АА № 0026835, номінальна вартість векселя 25 000 000,00 гривень, дата складення векселя 16.04.2007 року, дата погашення векселя 16.04.2017 року;

- вексель простий документарний ордерний, серії АА № 0026852, номінальна вартість векселя 25 000 000,00 гривень, дата складення векселя 16.04.2007 року, дата погашення векселя 16.04.2017 року;

- вексель простий документарний ордерний, серії АА № 1067163, номінальна вартість векселя 20 000 000,00 гривень, дата складення векселя 10.12.2008 року, дата погашення векселя 10.12.2015 року.

Вартість цінних паперів (загальна сума Договору), вказаних в п. 1.2. даного Договору становить 70 000 000,00 (сімдесят мільйонів гривень 00 копійок), без ПДВ (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору продавець зобов'язується передати покупцю цінні папери, що зазначені в п. 1.2. даного Договору, у термін 3-х банківських днів з дати підписання цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що покупець протягом 30-ти банківських днів з моменту укладення даного Договору зобов'язаний сплатити продавцю, загальну суму Договору, вказану в п.1.3. даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця № 8201 у Філії АБ «ПІВДЕННИЙ» в м. Києві, МФО 320917.

29.07.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Беркана Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сейм Інвест" укладено Додаткову угоду, відповідно до якої п. 3.1. Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ1-БО53/2 від 28.07.2015 року сторонами погоджено викласти в наступній редакції: «покупець протягом 5-ти банківських днів з моменту укладення даного Договору зобов'язаний сплатити продавцю, загальну суму Договору, вказану в п. 1.3. даного Договору, шляхом передачі у власність продавця простих векселів власної емісії на загальну суму 70 000 000,00 грн.».

Відповідно до Акту від 29.07.2015 року прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов'язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ1-БО53/2 від 28.07.2015 року, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками, покупець повністю виконав свої зобов'язання за Договором та передав у власність продавця цінні папери власної емісії з наступними реквізитами:

- вексель простий, серії АА № 2568481, номінальна вартість векселя 5 000 000,00 гривень, дата складення векселя 29.07.2015 року, дата погашення векселя «за пред'явленням»;

- вексель простий, серії АА № 2568482, номінальна вартість векселя 10 000 000,00 гривень, дата складення векселя 29.07.2015 року, дата погашення векселя «за пред'явленням»;

- вексель простий, серії АА № 2568483, номінальна вартість векселя 15 000 000,00 гривень, дата складення векселя 29.07.2015 року, дата погашення векселя «за пред'явленням»;

- вексель простий, серії АА № 2568484, номінальна вартість векселя 20 000 000,00 гривень, дата складення векселя 29.07.2015 року, дата погашення векселя «за пред'явленням»;

- вексель простий, серії АА № 2568485, номінальна вартість векселя 20 000 000,00 гривень, дата складення векселя 29.07.2015 року, дата погашення векселя «за пред'явленням».

11 липня 2016 року повивач пред'явив до сплати простий вексель , а відповідач прийняв та зобов'язався оплатити простий безпроцентний вексель серії АА № 2568481, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом пред'явлення векселя до виконання від 11.07.2016 року.

Позивач стверджує, що станом на дату пред'явлення позову строк оплати за векселем серії АА № 2568481 настав, однак борг за ним відповідачем не сплачений.

Відповідач звернувся до суду із заявою, у якій заборгованість перед позивачем у розмірі 5 000 000,00 грн. визнав в повному обсязі.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ч. 7 ст. 164 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право в порядку, встановленому законом, випускати в обіг векселі - боргові цінні папери, які посвідчують безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Положеннями статті 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" визначено, що векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захист) від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені). Вексель, який видасться на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою. Найменування трасата або векселедавця, інших зобов'язаних за векселем осіб заповнюється тією мовою, якою визначено офіційне найменування в їх установчих документах.

Від імені юридичних осіб вексель підписується власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель. Підписи скріплюються печаткою.

Згідно п. 1.2 постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України" №508 від 16.12.2002р. вексель простий - вексель, який містить зобов'язання векселедавця сплатити у зазначений строк визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обіг векселів в Україні" зобов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Відносини, пов'язані із обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930 року), а також законами України від 05.04.2001 року № 2374-III "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23.02.2006 року № 3480-IV "Про цінні напери та фондовий ринок", від 06.07.1999 року № 826-XIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 року № 827-X1V "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 року № 828-X1V "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Відповідно до ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі простий вексель містить:

1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

3) зазначення строку платежу;

4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж;

6) зазначення дати і місця складання простого векселя;

7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець)

У разі пред'явлення законним векселедержателем вимоги про оплату векселя зобов'язана за ним особа не має права відмовитися від виконання з посиланням на відсутність або недійсність зобов'язання, крім випадків, передбачених ст. 17 Уніфікованого закону про перекази і векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією 1930 року

Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у статті 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі , не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця. Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця (ст. 76 Уніфікованого Закону).

Відповідно ст. 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату. Переказні векселі, що містять або інші строки платежу, або передбачають оплату частинами, є недійсними (ст. 33 Уніфікованого Закону).

Стаття 5 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначає, що відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається.

Згідно статті 78 Уніфікованого Закону про прості векселі та переказні векселі векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як і акцептант за переказним векселем.

У силу положень ст.ст. 53, 77, 78 Уніфікованого закону векселедержатель має право пред'явити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем.

Під правом вимоги за векселем розуміється право векселедержателя заявити позов згідно зі змістом положень Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 року №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред'явленням" підлягає оплаті в день його належного пред'явлення до платежу. Держатель такого векселя повинен пред'явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Зазначені строки можуть бути скорочені індосантами (ст. 34 Уніфікованого закону). Строк для пред'явлення відраховується з дати складання векселя. Якщо у векселі строком "за пред'явленням" вказано, що він не може бути пред'явлений до платежу раніше визначеної дати, строк для його пред'явлення до платежу відраховується з цієї дати.

Пунктом 19 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007року №5 встановлено, що відповідно до абзацу 1 ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються через три роки, які обчислюються від дати настання строку платежу. Такий строк застосовується як щодо позову векселедержателя, так і щодо позовних вимог, пред'явлених до акцептанта переказного векселя векселедавцем, індосантами, авалістами та іншими особами, до яких права за векселем перейшли внаслідок виконання ними вексельного зобов'язання. Аналогічно суди повинні вирішувати спори за участю векселедавця простого векселя (ст. 78 Уніфікованого закону). Перебіг трирічного строку на пред'явлення позовних вимог до акцептанта переказного векселя або до векселедавця простого векселя починається з дати настання строку платежу, зазначеного у векселі. Встановлені ст. 70 Уніфікованого закону строки для пред'явлення позовних вимог за векселем є присічними, вони не можуть бути змінені за угодою сторін і не підлягають зупиненню або відновленню. Суд застосовує ці строки незалежно від заяви сторони. Після їх закінчення припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов'язаних за векселем осіб.

Як вказано у п. 20 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007р. №5, прямий боржник за векселем зобов'язаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не пред'явив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що пред'явила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір. Векселедержатель може спростувати ці заперечення шляхом надання будь-яких не заборонених законом доказів (статті 57-59 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), статті 32, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у тому числі актів нотаріуса про протест векселя чи про посвідчення факту його пред'явлення до платежу, а також документів, виданих боржником. Кредитор, який не спростував заперечення прямого боржника про відсутність належного пред'явлення векселя до платежу, вважається таким, що прострочив. До такого кредитора застосовуються наслідки, передбачені ст. 613 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов п. 3.1. Договору відповідач передав у власність позивача цінні папери власної емісії, зокрема, вексель простий серії АА № 2568481, номінальна вартість якого 5 000 000,00 гривень, дата складення -29.07.2015р., дата погашення - «за пред'явленням», що підтверджується Актом від 29.07.2015 року прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов'язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ1-БО53/2 від 28.07.2015 року, підписаним сторонами та скріпленим їх печатками, який був пред'явлений позивачем до виконання 11.07.2016 року.

Також, судом встановлено, що вексель простий серії АА № 2568481 від 29.07.2015 року містить всі необхідні реквізити в розумінні статті 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що строк виконання векселя простого серії АА № 2568481 настав 11.07.2016 року, проте відповідач не сплатив заборгованості в розмірі 5 000 000,00 грн., внаслідок чого наявні підстави для стягнення заборгованості з відповідача за вказаним цінним папером.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що строк виконання векселя простого серії АА № 2568481 настав, приймаючи до уваги визнання відповідачем заборгованості перед позивачем в повному обсязі, а також те, що доказів оплати заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем не надано, позовні вимоги про стягнення з останнього на користь позивача заборгованості в розмірі 5 000 000,00 грн. є обґрунтованими.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейм Інвест" (04071, м. Київ, вулиця Хорива, будинок 41-Б, ідентифікаційний код 36473201) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Плюс" (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Дарвіна, будинок 20, ідентифікаційний код 33288599) грошові кошти: 5 000 000,00 грн. (п'ять мільйонів гривень) заборгованості та 75 000,00 грн. (сімдесят п'ять тисяч гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію рішення направити відповідачу у справі №910/18724/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.02.2017 року.

СуддяЮ.В. Цюкало