ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2016 р.Справа № 916/510/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача (боржника скаржника) ОСОБА_1,

від відповідача (стягувача) не зявився,

від ВДВС не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-5341/16 від 10.10.2016 р.) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/510/16 за позовом Публічного акціонерного товариства „Сбербанк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудспецтех та Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 управління бізнесом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю „Нова-Хвиля, про зміну умов договору суборенди нежитлового приміщення та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 управління бізнесом до Публічного акціонерного товариства „Сбербанк про виселення з нежитлового приміщення, позовом третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудспецтех з самостійними вимогами до Публічного акціонерного товариства „Сбербанк про виселення з нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство „Сбербанк звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 управління бізнесом, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова-Хвиля, про зобов'язання укласти договір суборенди нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі, на новий строк - 35 місяців, із встановленням розміру місячної суборендної плати на рівні 65000 грн. (з урахуванням індексації), що відповідає умовам ринку, посилаючись на переважне право суборендаря на продовження договору суборенди.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.03.2016 р. (суддя Никифорчук М.І.) позовну заяву ПАТ "Сбербанк" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/510/16, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

28.03.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 управління бізнесом подало до господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву (а.с. 164-168 т. 1) до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2", про виселення зі спірного нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.03.2016 р. (суддя Никифорчук М.І.) по справі № 916/510/16 зустрічну позовну заяву ТОВ "ОСОБА_2 управління бізнесом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.04.2016 р. справу № 916/510/16 прийнято до провадження судді господарського суду Петрова В.С. та розгляд справи призначено в засіданні суду.

24.05.2016 р. представником позивача було подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої позивач просив суд змінити умови договору суборенди нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, що знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі, який укладено 23.05.2014 р. між ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2" та ПАТ „Дочірній банк Сбербанку Росії, правонаступником якого є ПАТ "Сбербанк", встановивши строк договору суборенди від 23.05.2014 р. на 35 місяців та встановивши розмір місячної суборендної плати 65000,00 грн. (з урахуванням індексації).

14.06.2016 р. ТОВ „Блек Сі ОСОБА_2 подало до господарського суду Одеської області позовну заяву до Публічного акціонерного товариства „Сбербанк про виселення з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі (а.с. 127-132 т. 2). У своїй позовній заяві Товариство вказувало, що суборендодавець та суборендар не досягли згоди щодо істотних умов нового договору суборенди, а саме щодо розміру суборендної плати та строку дії нового договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.06.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2" залучено до участі у справі № 916/510/16 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом, та вказане Товариство виключено зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом, при цьому самостійні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2" до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про виселення з нежитлового приміщення прийнято до спільного провадження зі справою № 916/510/16.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. у справі № 916/510/16 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 управління бізнесом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-Хвиля", про зміну умов договору суборенди нежитлового приміщення відмовлено, також відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 управління бізнесом до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про виселення з нежитлового приміщення, позов третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2" з самостійними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про виселення з нежитлового приміщення задоволено та виселено ПАТ "Сбербанк" з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2, також стягнуто з ПАТ „Сбербанк на користь ТОВ „Блек Сі ОСОБА_2" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

15.07.2016 р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом Одеської області були видані накази про його примусове виконання щодо виселення ПАТ „Сбербанк з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2, а також щодо стягнення з ПАТ „Сбербанк на користь ТОВ „Блек Сі ОСОБА_2" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

19.07.2016 р. до господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ "Сбербанк" на вищевказане рішення суду, у звязку з чим справу № 916/510/16 було скеровано до Одеського апеляційного господарського суду для розгляду вказаної апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 р. вищевказане рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. у справі № 916/510/16 залишено без змін. При цьому судом апеляційної інстанції здійснено заміну найменування сторони - ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2 на ТОВ „Укрбудспецтех.

10.10.2016 р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства „Сбербанк (боржника за виконавчим документом) на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції (вх. № 2-5341/16) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, в якій скаржник вказує на протиправність здійснення ВДВС виконавчих дій з виселення скаржника зі спірних приміщень. Зокрема, скаржник вказує, що ПАТ «Сбербанк» в межах встановленого ст. 93 ГПК України 10-денного строку була подана апеляційна скарга на рішення місцевого суду. 25.07.2016 р. скарга банку була прийнята до провадження Одеського апеляційного господарського суду та в подальшому відбулися засідання суду 09.08.2016 р., 13.09.2016 р. В той же час, як вказує позивач (боржник-заявник), 15.07.2016 р. господарським судом Одеської області було видано наказ на виконання зазначеного рішення суду від 29.06.2016 р., та залишено поза увагою можливість подання апеляційної скарги засобами поштового звязку. 22.07.2016 р. старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 ухвалені постанови про відкриття виконавчого провадження №51746786 та № 51747049 з виконання зазначеного наказу господарського суду.

Наразі позивач (боржник-заявник), посилаючись на ч. 5 ст. 85 ГПК України, вказує, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. В свою чергу відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Крім того, згідно ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду; про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Таким чином, позивач (боржник-заявник) зазначає, що враховуючи розгляд в Одеському апеляційному господарському суді апеляційної скарги ПАТ «Сбербанк» на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. по справі № 916/510/16, зазначений наказ підлягав поверненню до суду, який його видав.

Як наслідок, 23.08.2016 р. банком була подана до Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції відповідна заява про повернення виконавчого документу.

В той же час, як зазначає позивач (боржник-скаржник), незважаючи на прийняття апеляційної скарги банку до розгляду, про що відділ ДВС був поінформований, державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеси ОСОБА_3 було повністю проігноровано вказану заяву ПАТ «Сбербанк» від 23.08.2016 р.

21.09.2016 р. співробітниками Приморського ВДВС м. Одеси в межах виконавчого провадження ВП № 51747049 було відвідано відділення банку, що розташоване у м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 64, з метою фіксування невиконання банком вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2016 р. ВП №51747049 щодо добровільного виселення із зазначеного приміщення. За результатами проведення вказаних виконавчих дій був складений акт державного виконавця від 21.09.2016 р., на який того ж дня банком було надані свої письмові заперечення (вих. № 184/4/56 від 21.09.2016 р.).

Також 26 вересня 2016 р. банком було отримано попередження державного виконавця вих. № 27074 від 21.09.2016 р. (вх. банку № 12736 від 26.09.2016 р.) про виконання боржником виконавчого документу до 27.09.2016 року, а саме про виселення Одеського відділення № 1 із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 до 27.09.2016 р. та примусове виконання наказу суду 28 вересня 2016 року о 10 год. 00 хв.

На думку скаржника, встановлення державним виконавцем строку для виселення із урахуванням терміну поштового перебігу відправлення ніяк не узгоджувалось із розумним строком для проведення боржником зазначених заходів добровільно. Адже, отримання попередження про виселення наприкінці робочого дня 26 вересня 2016 року навіть за умови його беззаперечності та законності, унеможливило його добровільне виконання Банком в термін одну добу з об'єктивних підстав, оскільки дії з переміщення банківської установи із будь-якого приміщення пов'язані із низкою заходів, спрямованих на забезпечення І схоронності грошових коштів клієнтів та установи, валютних цінностей, матеріальних цінностей, документів, що становлять банківську таємницю, повідомлення регулятора - НБУ про зупинення діяльності за зазначеною адресою, припинення правовідносин із третіми особами з питань охорони, відеоспостереження та охоронно-пожежної сигналізації банківської установи та т. і., і передбачають відповідне належне сповіщення клієнтів Банку.

Однак, за ствердженнями скаржника, незважаючи на отримання 27.09.2016 р. Приморським відділом ДВС повідомлення банку (вих. №198/4/56 від 27.09.2016 р.) щодо незгоди із виселенням, термінами виконання попередження, а також незважаючи на отримання 28.09.2016 р. матеріалів скарги боржника - банку на дії державного виконавця (вих. № 197/4/56 від 26.09.2016 р.) щодо складення акту 21.09.2016 р., 28 вересня 2016 року о 10 год. 00 хв. державним виконавцем було здійснено заходи з примусового виселення Одеського відділення № 1 ПАТ „Сбербанк із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 у м. Одесі, а саме: невстановленими особами у присутності державного виконавця Яцини О.С., представників стягувана та місцевого відділу поліції було примусово відчинено вхідні двері відділення, яке на той час не працювало, було зачинене та знаходилось під централізованою охороною, було зламано замки на вхідних дверях і примусово відчинено двері до приміщення банківської установи. Потім ці невстановлені особи почали виносити майно та меблі на вулицю біля приміщення. Під час цих дій присутня не була особа банку, яка матеріально відповідальна за збереження матеріальних цінностей Одеського відділення № 1 ПАТ «Сбербанк» - начальник відділення ОСОБА_4

Як зазначає скаржник, зазначені дії було впроваджено незважаючи на численні заяви уповноваженого представника банку про незаконність злому вхідних дверей відділення, його примусового відчинення, незаконності самого виконавчого провадження та пропозиції щодо надання банку розумного терміну для врегулювання спору.

Присутні при цьому працівники Приморського відділу поліції також залишили поза увагою численні заяви уповноважених осіб банку щодо незаконності зазначених дій державного виконавця і представників стягувача, та надані документи на підтвердження доводів банку.

Як зазначає позивач (боржник-скаржник), під час виконавчий дій з виселення державним виконавцем не було дотримано приписів законодавства щодо надання стягувачу підтвердження його письмового сповіщення про заплановані заходи з виселення, не повідомлено про підстави здійснення виконавчих дій, не надано до огляду постанову про відкриття виконавчого провадження.

За ствердженнями позивача (боржника-скаржника), примусове вторгнення в приміщення банківської установи було зафіксовано актом державного виконавця від 25.09.2016 р.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, позивач (боржник-скаржник) зазначає, що банк вважає зазначені дії державного виконавця з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 15.07.2016 р. по справі № 916/510/16 протиправними, оскільки вони суперечить вимогам ст.ст. 27, 78 ЗУ „Про виконавче провадження та порушують права банку, як учасника виконавчого провадження.

За таких обставин, скаржник просить суд визнати протиправним здійснення державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 51747049 від 21.07.2016 р. з виконання наказу господарського суду Одеської області від 15.07.2016 р. по справі №916/510/16 з виселення Публічного акціонерного товариства „Сбербанк із приміщення площею 158,3 кв.м. на першому поверсі будівлі № 64 по вулиці Пантелеймонівській у місті Одесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Між тим до господарського суду Одеської області надійшов запит Одеського апеляційного господарського суду на справу № 916/510/16 у звязку з надходженням касаційної скарги ПАТ „Сбербанк на вищевказану постанову ОАГС від 13.09.2016 р., якою залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. у даній справі. У звязку з цим справа підлягала направленню на запит ОАГС до Вищого господарського суду України для розгляду вказаної касаційної скарги.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2016 року у справі № 916/510/16 скаргу ПАТ „Сбербанк на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції прийнято до провадження, наразі провадження по вказаній скарзі зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ПАТ „Сбербанк та повернення справи № 916/510/16 до господарського суду Одеської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 р. у справі № 916/510/16 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2016 року у справі № 916/510/16 провадження по скарзі ПАТ „Сбербанк на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції поновлено та розгляд скарги призначено в засідання суду на 22.12.2016 року.

Представники стягувача та ВДВС у судове засідання не зявились, хоча про дату і час розгляду скарги повідомлялись судом належним чином, також відзив на скаргу стягувачем та ВДВС не надано, у звязку з чим зясувати їх думки стосовно поданої скарги не уявляється можливим.

Дослідивши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства „Сбербанк, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення ВДВС оскаржуваних дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як випливає з матеріалів справи, видані господарським судом Одеської області 15.07.2016 р накази про примусове виконання рішення суду від 29.06.2016 р. у справі № 916/510/16 щодо виселення ПАТ „Сбербанк з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі ОСОБА_2, а також щодо стягнення з ПАТ „Сбербанк на користь ТОВ „Блек Сі ОСОБА_2" витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. були пред'явлені до виконання стягувачем ТОВ „Блек Сі ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції. Так, 22.07.2016 р. вказаним Відділом ДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 51746786 з виконання виданого господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/510/16 від 15.07.2016 р. про стягнення судового збору та ВП № 51747049 з виконання виданого господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/510/16 від 15.07.2016 р. про виселення, про що винесені відповідні постанови.

Як передбачено ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанови про відкриття виконавчого провадження № 51746786 та № 51746049 були отримані скаржником 19.08.2016 р.

Однак, на думку скаржника, наказ господарського суду Одеської області від 15.07.2016 р. було видано помилково, оскільки рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. не набрало законної сили.

Між тим, як свідчать матеріали справи, апеляційна скарга ПАТ „Сбербанк на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. у справі № 916/510/16 була направлена до господарського суду поштою 14.07.2016 р. в останній 10-денний строк на оскарження судового рішення та надійшла до суду лише 19.07.2016 р. Відтак, на момент видання господарським судом Одеської області 15.07.2016 р. наказу на виконання судового рішення по даній справі були відсутні відомості стосовно оскарження заявником рішення суду по справі. Той факт, що в подальшому апеляційна скарга на рішення суду була прийнята до провадження Одеського апеляційного господарського суду не свідчить про те, що господарським судом було видано наказ на виконання рішення помилково.

Наразі з огляду на те, що Одеським апеляційним господарським судом була прийнята до провадження апеляційна скарга Банку на рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/510/16, Банком 23 серпня 2016 року було подано до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області заяву про повернення виконавчого документу вих. № 165/4/56 від 23.08.2016 р. з підстав прийняття Одеським апеляційним господарським судом до свого провадження апеляційної скарги банку на відповідне рішення суду.

Однак, як стверджує скаржник, видані господарським судом накази від 15.07.2016 р. не були повернуті ВДВС до суду, який їх видав.

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 1, 3 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, після прийняття 25.07.2016 р. Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПАТ «Сбербанк» на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2016 р. по справі № 916/510/16, видані судом накази на примусове виконання вказаного судового рішення підлягали поверненню до суду, який їх видав.

Як свідчать матеріали справи, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, 29.07.2016 р. старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про повернення виконавчого документа ВП № 51746049, згідно з якою наказ господарського суду Одеської області від 15.07.2016 р. щодо виселення ПАТ „Сбербанк з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі мав бути повернуто в орган, який його видав.

Згідно п. 1.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. N 512/5, основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія (п. 1.12.1).

В п. 1.12.3 вказаної Інструкції зазначено, що постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру документи виконавчого провадження можуть виготовлятися без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обов'язково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього.

За положеннями п. 1.12.4 зазначеної Інструкції ведення Єдиного реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації здійснюються відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 р. N 43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за N 388/7709 (із змінами). При цьому з метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру у постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження роз'яснюється право доступу до зазначеної інформації, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання (п. 1.12.5 Інструкції).

Згідно з п. 5.2. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Наразі, як зазначив скаржник під час розгляду скарги, ПАТ «Сбербанк» під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізнався від державного виконавця Яцини О.С. про прийняття останнім 29.08.2016 р. в межах виконавчого провадження № 51747049 постанови про повернення виконавчого документа. При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, постанова ВДВС про повернення виконавчого документа від 29.08.2016 р. була скасована старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 19.09.2016 р.

Крім того, за ствердженнями скаржника, в матеріалах виконавчого провадження ВП № 51746049 не містяться ані постанова про повернення виконавчого документу від 29.08.2016 р., ані документу від 19.09.2016 р. про скасування цієї постанови, ані доказів направлення цих документів виконавчого провадження сторонам. Будь-яких доказів на спростування таких доводів скаржника з боку ВДВС не надано.

Поряд з цим слід зазначити, що наказ суду від 15.07.2016 р. щодо виселення ПАТ „Сбербанк з нежитлового приміщення площею 158,3 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку № 64 по вул. Пантелеймонівська у м. Одесі згідно вказаної постанови ВДВС до господарського суду Одеської області не надходив.

При цьому в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, де міститься повна інформація щодо ходу виконавчий дій, містяться відомості щодо постанови про повернення виконавчого документу ВП № 51746049, однак відносно скасування цього документу виконавчого провадження містить лише запис про вчинення такої дії 19.09.2016 р. та відомості про державного виконавця, який скасував виконавчу дію ОСОБА_3, а перегляд виконавчого документу неможливий.

За змістом положень ст.ст. 47, 48, 49 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу або органу, який його видав, є завершальною стадією виконавчого провадження.

Як розяснено в абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (із змін. і доповн.), у разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ.

Тобто, виходячи з викладеного, у разі фактичного повернення за постановою ВДВС від 29.08.2016 р. наказу суду по даній справі про виселення скаржника з займаного приміщення, такий наказ міг бути предявлений стягувачем до примусового виконання ВДВС заново після його отримання в суді після перегляду судового рішення судом апеляційною інстанцією (13.09.2016 р.). Однак, відсутність доказів надходження наказу до господарського суду як органу, який його видав, а також наявність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень запису про скасування постанови про повернення виконавчого документа (хоча постанова відсутня) і подальше вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 51747049 свідчить про те, що фактично наказ суду не було надіслано ВДВС до суду, що суперечить приписам ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.09.2016 р. співробітниками Приморського ВДВС м. Одеси в межах виконавчого провадження ВП №51747049 було відвідано відділення Банку, що розташоване у м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 64, з метою фіксування невиконання Банком вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2016р. ВП №51747049 щодо добровільного виселення із зазначеного приміщення. За результатами проведення вказаних виконавчих дій був складений акт державного виконавця від 21.09.2016 р.

В подальшому 26 вересня 2016 р. скаржником як боржником за виконавчим документом було отримано попередження державного виконавця вих. № 27074 від 21.09.2016 р. (вх. банку № 12736 від 26.09.2016 р.) про виконання банком виконавчого документу до 27.09.2016 року, а саме про виселення Одеського відділення № 1 із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 до 27.09.2016 р. та примусове виконання наказу суду 28 вересня 2016 року о 10 год. 00 хв.

28 вересня 2016 року о 10 год. 00 хв. державним виконавцем за участю співробітників органів внутрішніх справ були здійснені заходи з примусового виселення Одеського відділення № 1 ПАТ „Сбербанк із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 у м. Одесі. В результаті проведених вказаних виконавчих дій старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 03.10.2016 р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №51747049 у звязку з фактичним виконанням рішенням суду.

Вищенаведені обставини щодо подальшого виконання ВДВС наказу суду про виселення Банку в межах виконавчого провадження ВП № 51747049 також підтверджує ігнорування ВДВС приписів ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження.

Відтак, суд погоджується з доводами скаржника про неправомірність вчинення Приморським ВДВС виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 51747049 з виконання наказу суду щодо виселення ПАТ „Сбербанк із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 у м. Одесі.

Згідно положень ст. 82 Закону України „Про виконавче провадження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

В той же час за змістом положень Закону № 606-ХІV скасовувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем може начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або суд, сам державний виконавець не наділений повноваженнями скасовувати вчинені ним виконавчі дії. До того ж відсутність самої постанови від 19.09.2106 р. про скасування постанови про повернення виконавчого документа, а також невстановлення судом наявність відповідних правових підстав для скасування державним виконавцем постанови про повернення в порядку ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження виконавчого документа, вказує на порушення з боку ВДВС приписів вказаного Закону, а також неправомірність здійснення подальших виконавчих дій. Адже у випадку повернення наказу до суду і нового предявлення його до примусового виконання до ВДВС державний виконавець мав би відкрити нове виконавче провадження. Будь-яких доказів на спростування наведеного ВДВС до суду не надано, тим самим не обґрунтовано й правомірність вчинених ним виконавчих дій в межах ВП № 51747049. Не може свідчити про правомірність здійснення ВДВС виконавчих дій і той факт, що такі дії буди вчинені після перегляду судом апеляційної інстанції судового рішення по справі, оскільки ЗУ „Про виконавче провадження не містить положень щодо можливості скасування постанови про повернення виконавчого документа в порядку ст. 48 цього Закону після перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначено в п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010 р. N 01-08/369 „Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України, вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані виконавчі дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в межах виконавчого провадження ВП № 51747049 по виконанню наказу суду від 15.07.2016 р. по справі № 916/510/16 з виселення ПАТ „Сбербанк із займаного приміщення по вул. Пантелеймонівській, 64 у м. Одесі, є протиправними, а тому вимоги скаржника підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи наявні докази, суд вважає, що скарга Публічного акціонерного товариства „Сбербанк на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1212, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-5341/16 від 10.10.2016 р.) задовольнити.

2. Визнати протиправним здійснення Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 51747049 від 21.07.2016 р. по виконанню наказу господарського суду Одеської області від 15.07.2016 р. по справі №916/510/16 з виселення Публічного акціонерного товариства „Сбербанк із приміщення площею 158,3 кв.м. на першому поверсі будівлі № 64 по вулиці Пантелеймонівській у місті Одесі.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 грудня 2016 р.

Суддя В.С. Петров