РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(ДОДАТКОВА)

"27" грудня 2016 р. Справа № 903/1306/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Філіпова Т.Л.

суддя Василишин А.Р.

без виклику учасників судового розгляду

розглянувши заяву (Вх. № 2555/16) фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про прийняття додаткової постанови

у справі № 903/1306/14

за позовом фізичної особи - підприємцья ОСОБА_1

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 9767,11 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 11.03.2015 р. у справі № 903/1306/14 частково задоволено позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 9767,11 грн., а саме - вирішено стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 8146,00 грн. заборгованості, 1319,13 грн. інфляційних нарахувань, 112,43 грн. 3 % річних. Відмовлено у задоволенні позову в частині інфляційних нарахувань у сумі 189,55 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 р. у справі № 903/1306/14 рішення Господарського суду Волинської області від 11.03.2015 р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 р. у справі № 903/1306/14 було оскаржено фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 Аркадієвною. За подання касаційної скарги фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1278,90 грн., що підтверджується квитанцією від 15.05.2015 р. /а.с.212 у т.1/.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 30.06.2015 р. у справі № 903/1306/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Рівненський апеляційний господарський суд відповідно до ухвали від 05.10.2015 р. призначив у справі № 903/1306/14 судову експертизу, проведення якої доручив Науково - дослідному експертно - криміналістичному центру УМВС України у Волинській області. Оплату вартості проведення експертизи покладено на сторін в рівних частинах.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату судової експертизи в сумі 675,36 грн., що підтверджується квитанцією від 11.01.2016 р. на /а.с.105 у т.2/.

За результатами нового розгляду справи № 903/1306/14 Рівненський апеляційний господарський суд відповідно до постанови від 03.08.2016 р. рішення Господарського суду Волинської області від 11.03.2015 р. у справі № 903/1306/14 залишив без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 - без задоволення.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 25.10.2016 р. у справі № 903/1306/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 р. у справі № 903/1306/14 та рішення господарського суду Волинської області від 11.03.2015 р. залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

17.08.2016 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття додаткової постанови, в якій просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 2867,76 грн. понесених заявником судових витрат.

Обгрунтовуючи доводи заяви, заявник зазначає, що при винесенні постанови від 03.08.2016 р. Рівненським апеляційним господарським судом не прийнято рішення щодо понесених підприємцем ОСОБА_1 судових витрат. Пояснює, що виконавчою службою на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 р. у справі № 903/1306/14 з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 стягнуто 913,50 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 11.03.2015 р.

15.05.2015 р. заявником сплачено 1278,90 грн. судового збору за подання касаційної скарги. Також зазначає, що підприємцем ОСОБА_1 06.01.2016 р. сплачено 675,36 грн. за проведення судової експертизи.

Рівненський апеляційний господарський суд листом № 903/1306/14/4508/16 від 19.08.2016 р. повідомив заявнику, що у зв'язку із надходженням касаційної скарги та направленням справи № 903/1306/14 до суду касаційної інстанції, заява про винесення додаткового рішення у справі № 903/1306/14 буде розглянута Рівненським апеляційним господарським судом після розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 р. та повернення матеріалів справи на адресу апеляційного суду /а.с.76 у т.3/.

03.11.2016 р. Рівненський апеляційний господарський суд листом № 903/1306/14/5912/16 витребував у Господарського суду Волинської області матеріали справи № 903/1306/14 для вирішення питання щодо розгляду заяви про винесення додаткової постанови /а.с. 77 у т.3/.

17.11.2016 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 903/1306/14.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду у зв'язку із тривалою непрацездатністю головуючої судді Сініциної Л.М. у період з 07 листопада 2016 року по 12 грудня 2016 року включно, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 903/1306/14 для розгляду заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Маціщук А.В., судді Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявником до заяви про винесення додаткової постанови додано копії платіжних доручень, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, та постанови про закінчення виконавчого провадження:

- відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2015 р. встановлено, що на підставі платіжного доручення № 8123 від 25.06.2015 р. добровільно сплачено ОСОБА_1 на користь підприємця ОСОБА_2 в повному обсязі борг 913,50 грн. на виконання наказу № 903/1306/14-1, виданого 07.05.2015 р. Господарським судом Волинської області. Оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження на а.с.289 у т.2;

- відповідно до платіжних доручень від 15.05.2015 р. підприємцем ОСОБА_1 сплачено 1278,90 грн. судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України (оригінал платіжного доручення на а.с. 212 у т.1), платіжним дорученням від 11.01.2016 р. ФОП ОСОБА_1 сплачено 675,36 грн. за проведення судової експертизи (оригінал платіжного доручення на а.с. 105 у т.2).

Приймаючи постанову від 03.08.2016 р. у справі № 903/1306/14, Рівненський апеляційний господарський суд не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до п.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

У п. 4.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розяснено, якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд на підставі статті 88 Господарського процесуального кодексу України має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) у справі, яким вирішити відповідне питання. Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Вищого господарського суду України з заявою від 22.08.2016 р. про винесення додаткової постанови, щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги, у зв'язку з тим, що постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 р. це питання не вирішено /а.с. 27 у т.3/.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.10.2016 р. у справі № 903/1306/14 відмовлено у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови та передано справу до апеляційного суду для розгляду по суті. Вищий господарський Суд України в ухвалі від 17.10.2016 р. посилається на ч.6 ст.49 ГПК України та зазначає, що якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому, з аналізу чинного процесуального законодавства, вбачається, що новий розподіл судових витрат суд касаційної інстанції здійснює лише у разі скасування та прийняття нового рішення по суті заявлених вимог. У разі ж скасування касаційною інстанцією рішення першої інстанції або постанови апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд для розгляду по суті, судові витрати підлягають розподілу тим судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду, тобто, місцевим господарським судом або апеляційним господарським судом.

Відповідно до норм ст.49 ГПК України витрати на судовий збір та за проведення судової експертизи у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись наведеними нормами та з урахуванням обставин справи і результату розгляду справи, колегія суддів вирішує питання про розподіл судових витрат у справі.

Так, стягненню з відповідача підприємця ОСОБА_2 на користь позивача підприємця ОСОБА_1 підлягає 1278,9 грн. витрат на судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду, за результатом якої скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду із направленням справи на новий апеляційний перегляд.

Також стягненню з відповідача підприємця ОСОБА_2 на користь позивача підприємця ОСОБА_1 підлягає 662,12 грн. відшкодування витрат на оплату судової експертизи відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Також колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Волинської області із заявою від 18.08.2016 р. про поворот виконання рішення на підставі ст. 122 ГПК України /а.с. 1 у т.3/.

Згідно зі ст.122 ГПК України якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою. Видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника.

Отже, питання про поворот виконання постанови відповідно до ст.122 ГПК України має бути вирішено Господарським судом Волинської області, який видав наказ № 903/1306/14-1 від 07.05.2015 р., а не Рівненським апеляційним господарським судом.

Керуючись статтями 44, 49, 88, 99, 101, 105, 122 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (45400, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 5/12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43024, м.Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 9/13, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1278,90 грн. витрат на судовий збір за подання касаційної скарги та 662,12 грн. витрат на оплату проведення судової експертизи.

Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.

Матеріали справи № 903/1306/14 повернути Господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.