ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2016 Справа № 904/9682/16

За позовом ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, м. Нікополь, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара-СПА", м. Нікополь, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 46 006,56 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 1908 від 29.07.2016 року

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1/07-2016 від 04.07.2016 року

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області (надалі - Позивач, Орендодавець) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара-СПА" (надалі - Відповідач, Орендар) про стягнення 59 054,12 грн. заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 24.09.2014 (надалі-Договір оренди).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

10.11.2016 Позивач подав заяву б/н від 09.11.2016 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були зменшені до 50 809,70 грн. Суд прийняв до розгляду заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

24.11.2016 Позивач подав заяву б/н від 23.11.2016 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були зменшені до 46 006,56 грн. Суд прийняв до розгляду заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

15.12.2016 Позивач подав заяву за вих. №71 від 12.12.2016 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були збільшені до 64 350,94 грн. Суд прийняв до розгляду заяву Позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов договором оренди землі від 24.09.2014 в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за період з травня по жовтень 2016 року, в звязку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 64 350,94 грн.

В судовому засіданні 10.11.2016 оголошувалась перерва до 24.11.2016, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 розгляд справи відкладено на 15.12.2016; залучено до участі в справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача: ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

В судовому засіданні 15.12.2016 розгляд справи був відкладений на 22.12.2016, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, 10.11.2016 надав відзив на позовну заяву б/н, б/д, 15.12.2016 подав до суду письмові пояснення б/н, б/д. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначив, що Сторонами при укладенні Договору оренди досягнуто суттєвих умов договору щодо його ціни без коригування цієї ціни на коефіцієнт індексації в подальшому. За твердженням Відповідача, посилання Позивача на факт індексації нормативної грошової оцінки землі м. Нікополь як на підставу своїх позовних вимог не мають правового значення, оскільки зміна (уточнення) нормативної грошової оцінки землі є лише підставою для розгляду питання про зміни умов договору оренди, але не тягне за собою автоматичну їх зміну.

Третя особа в судове засідання, призначене на 22.12.2016, не з'явилась, 08.12.2016 до Господарського суду Дніпропетровської області від Третьої особи надійшли письмові пояснення за вих. №20510/10/04-07-10-0 від 05.12.2016, в яких Третя особа позовні вимоги підтримала.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 22.12.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2014 ОСОБА_1 міська рада (Позивач, Орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Ніагара-СПА» (Відповідач, Орендар) уклали договір оренди землі (надалі Договір), відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 11.07.2014 №111-47/VI надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: м. Нікополь, по вул. Радіщева, 12-а (кадастровий номер земельної ділянки :03:015:0125) (п. 1 Договору).

Відповідно до пп.п.2-5 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4518 га. На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: нежитлові будівлі. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 574 грн. 85 коп. за один м.кв., або 2 597 172,30 грн. за 0,4518 га.

Згідно з п.8 Договору, він укладений на 10 (десять) років. Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Пунктами 9-11 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у вигляді відсотків від діючої нормативно-грошової оцінки земель міста Нікополь із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Розмір орендної плати складає 3%, що становить 77 915,17 грн. за рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії та без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки до 15 числа кожного місяця, рівномірно за кожен місяць.

Відповідно до п.42 Договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Державна реєстрація Договору була проведена 27.01.2015 (реєстраційний номер 16), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.01.2015.

03.02.2015 земельна ділянка площею 0,4518 га, яка знаходиться в м. Нікополь по вул. Радіщева, 12-а була передана Орендодавцем та прийнята Орендарем за ОСОБА_4 передачі-прийому земельної ділянки, переданої в оренду.

Виходячи з інформації відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області, кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель м. Нікополь складає: 2014 рік 1,22, 2015 рік 2,18 (лист вих. №18-426-99.4-2799/2-16 від 30.09.2016).

За розрахунком Позивача, орендна плата згідно Договору з урахуванням відповідних коефіцієнтів індексації становить:

2015 рік 8 089,57 грн. за місяць (471,19 х 1,52 х 4518 х 3% :12);

2016 рік 11 602,15 грн. за місяць (471,19 х 2,18 х 4518 х 3% : 12).

За інформацією, наданою Позивачу ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (лист вих. №20711/10/04-07-170 від 08.12.2016), заборгованість Відповідача зі сплати орендної плати станом на 01.12.2016 становить 64 350,94 грн. (в тому числі пеня 735,85 грн.), яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Відповідно до статті 2 Закону України від 03.07.1992 №2535-ХІІ «Про плату за землю» (далі - Закон № 2535-ХІІ) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом №161-XIV, та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21 цього ж Закону орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного податку відповідно до статті 13 Закону № 2535-ХД є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

За частиною четвертою статті 21 Закону № 161-XIV зі змінами, внесеними Законом № 309-VI. річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю»; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю».

Водночас, відповідно до пункту 13 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, редакція якого також викладена в пункті розділу «Орендна плата» договорів оренди землі, укладених позивачем із ОСОБА_1 міською радою, передбачено перегляд розміру орендної плати у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 14 Закону України від 26 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», до загальнодержавних платежів належить такі податки і збори (обов'язкові платежі), як плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Приписами етапі 21 Закону № 161-XIV та статті 8 Закону № 2535-ХД передбачено внесення змін до розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності.

Статтею 30 Закону № 2535-ХН встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Умовами укладеного договору оренди між Відповідачем та ОСОБА_1 міською радою передбачено, що зміна умов договору оформлюється додатковою угодою.

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір пов'язаний зі сплатою податків і, на думку суб'єкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок.

Отже, зміна розміру земельного податку згідно із Законом України від 3 червня 2008 року № 309-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками і не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 11 червня 2013 року по справі № 21-166а13.

Відповідно до п.2.19-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», якщо у договорі оренди землі сторони визначили, що орендар зобовязаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, а він не виконав належним чином свій обовязок щодо розрахунку розміру орендної плати і це призвело до виникнення заборгованості, то з урахуванням вимог статті 15, частини першої і другої статті 21 Закону України «Про оренду землі», статті 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України така заборгованість підлягає стягненню з орендаря за позовом орендодавця.

Отже, оскільки умовами Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, не встановлено обовязку Відповідача самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель, Позивачем необґрунтовано при розрахунку розміру заборгованості Відповідача зі сплати орендної плати застосовані коефіцієнти індексації. Розмір орендної плати в даному випадку може бути змінений виключно шляхом укладення додаткової угоди до Договору.

Відтак, як вбачається з положень пункту 9 Договору, розмір орендної плати складає 3%, що становить 77915,17 грн. за рік.

Як вже зазначалося вище, договірна ціна за умовами п. 9 Договору оренди землі від 24.09.2014 складає 77915,17 грн. на рік. Порядок внесення орендної плати встановлений пунктом 11 Договору оренди землі - рівномірно за кожен місяць. Отже, щомісячний платіж в якості орендної плати за землю складає 6492,93 грн.

Право користування орендованою земельною ділянкою у встановленому порядку зареєстровано 27.01.2015, отже, в 2015 році користування земельною ділянкою складало 11 місяців, річний платіж таким чином становить 71422,23 грн.

Відповідач виконав свої обов'язки по сплаті орендної плати за 2015 рік, на підтвердження чого Відповідачем були надані належним чином засвідчені копії платіжних доручень, а саме:

-платіжне доручення № 148 від 27.02.2015 на суму 1100,00 грн.; платіжне доручення № 167 від 30.03.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 178 від 29.04.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення №194 від 28.05.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 204 від 26.06.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 217 від 31.07.2015 на суму 4130,00 грн. платіжне доручення №218 від 03.08.2015 на суму 2370,00 грн.; платіжне доручення №227 від 28.08.2015 на суму 5000,00 грн.; платіжне доручення №237 від 30.09.2015 на суму 4446,00 грн.; платіжне доручення № 243 від 12.10.2015 на суму 2450,00 грн.; платіжне доручення №251 від 29.10.2015 на суму 4250,00 грн.; платіжне доручення № 252 від 30.10.2015 на суму 750,00 грн.; платіжне доручення № 255 від 11.11.2015 на суму 2650,00 грн.; платіжне доручення № 265 від 30.11.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 276 від 30.12.2015 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 298 від 29.01.2016 на суму 6500,00 грн.

Всього за 2015 рік Відповідачем сплачено 72646 грн, переплата складає 1223,77 грн.

За 2016 рік Відповідач також частково виконував свої зобов'язання, на підтвердження чого Відповідачем надані належним чином засвідчені копії платіжних доручень, а саме:

-платіжне доручення № 303 від 29.02.2016 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення № 321 від 30.03.2016 на суму 6500,00 грн.; платіжне доручення №332 від 29.04.2016 на суму 5000,00 грн.; платіжне доручення № 340 від 30.05.2016 на суму 4380,00 грн.; платіжне доручення № 357 від 01.08.2016 на суму 3000,00 грн.; платіжне доручення № 361 від 09.08.2016 на суму 2938,00 грн.; платіжне доручення №368 від 30.08.2016 на суму 3000,00 грн.; платіжне доручення №377 від 29.09.2016 на суму 2100,00 грн.; платіжне доручення №378 від 30.09.2016 на суму 150,00 грн.; платіжне доручення № 379 від 13.10.2016 на суму 1500,00 грн.; платіжне доручення № 385 від 21.10.2016 на суму 1600,00 грн.; платіжне доручення № 389 від 27.10.2016 на суму 400,00 грн.; платіжне доручення № 391 від 28.10.2016 на суму 5000,00 грн.

Всього у 2016 році Відповідачем сплачено 42 068,00 грн., а з урахуванням переплати за зобов'язаннями за 2015 рік - 43 291,77 грн.

Отже, є обґрунтованими вимоги щодо стягнення з Відповідача орендної плати за період з 01.01.2016 по 01.12.2016 в сумі : 64 929,30 грн. (орендна плата за 10 місяців) - 43 291,77 грн. (сума оплати) = 21 637,53 грн.

Відповідно до пункту 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 3 пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

При цьому суд звертає увагу, що заява про зміну позовних вимог вих. №71 від 12.12.2016, відповідно до якої Позивачем збільшений період, за який стягується заборгованість з орендної плати, була подана до суду 15.12.2016.

22.12.2016 Відповідачем були надані платіжні доручення №396 від 21.11.2016 на суму 5000,00 грн. та №400 від 25.11.2016 на суму 5000,00 грн., з яких вбачаєтся, що Відповідачем здійснено сплату орендної плати за листопад 2016 року.

В той же час, оскільки мала місце переплата за листопад 2016 року в сумі 3 507,07 грн. (10 000,00 грн. (сплачено за листопад 2016 року) 6 492,93 грн. (розмір місячної орендної плати) = 3 507,07 грн.), дана сума переплати має бути зарахована в погашення заборгованості за минулий період, а отже провадження у справі в частині стягнення 3 507,07 грн. підлягає припиненню, а позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 18 130,46 грн.

Судом встановлено, що як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого Позивачем 22.12.2016, ціна позову складається з заборгованості з орендної плати в сумі 63 615,09 грн. та пені в сумі 735,85 грн. Проте Позивачем не надано розрахунку пені (період нарахування пені, суми, на які здійснюється нарахування пені, % або ставки НБУ, які застосовуються при розрахунку), а відтак суд позбавлений можливості перевірити правильність здійснення розрахунку пені, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 735,85 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніагара-СПА» () 3 507,07 грн. заборгованості з орендної плати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніагара-СПА» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіщева, буд. 12-А, ) на користь ОСОБА_1 міської ради (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, будинок 3, ) 18 130,46 грн. заборгованості з орендної плати, 463,34 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2016.

Суддя ОСОБА_4