ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.11.2016р. Справа № 905/2814/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс»

про стягнення 56 285 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Енергоімпекс» штрафу в сумі 56 285 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 53196374 масу вантажу, який відправлений ТОВ «Енергоімпекс» у напіввагоні № 56084684. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України, п.п. 5, 11, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.п. 1.1, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній № 53196374 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті РА №013107/103/59, який складений на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 04.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.10.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/2814/16 та призначено її розгляд на 25.10.2016р.

25.10.2016р. за вх.№3067/16 господарський суд одержав клопотання відповідача про відкладення розгляду справи №905/2814/16 на іншу дату у звязку з неможливістю явки представника останнього у судове засідання та необхідністю надання документів для зазначення власної позиції у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2016р. розгляд справи відкладений на 16.11.2016р.

Позивач у судове засідання 16.11.2016р. не зявився, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконав. При цьому про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином, оскільки представник останнього був присутній у судовому засіданні 25.10.2016р., про що зазначено у протоколі судового засідання від 25.10.2016р.

Відповідач у судове засідання 16.11.2016р. також не зявився, вимоги щодо надання витребуваних доказів не виконав. При цьому про час, дату та місце судового засідання останній повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» за результатами пошуку поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 298 станом на 16.11.2016р.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін у судовому засіданні та за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

03.04.2016р. зі станції Кривий Торець Донецької залізниці ТОВ «Енергоімпекс» відправлений вантаж (вугілля камяне, не поіменоване в алфавіті, марки ДГ 0-100), зокрема, у напіввагоні №56084684, що підтверджується залізничною накладною на групу вагонів № 53196374.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 150 т вагах (заводський №371) та становить у напіввагоні №56084684: 67000 кг нетто, 22100 кг тара; що вантаж розміщено і закріплено згідно з п.1 гл.4.1, 4.3, 6.7 Додатка 3 до СМГС; що вантаж марковано трьома повздовжніми смугами на всю довжину вагона. При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_1

Під час перевезення цього вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці напіввагон №56084684 відчеплено для переважування, про що працівниками станції складено акт загальної форми № 1035Т від 04.04.2016р.

За результатами контрольного переважування напіввагону №56084684 складено акт загальної форми 243/Ваги від 04.04.2016р., згідно з яким маса вантажу у вказаному напіввагоні виявилась на 13 250 кг меншою від маси, зазначеної відправником в залізничній накладній.

Разом з тим, виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 04.04.2016р. свідчить про невідповідність фактичної маси нетто у напіввагоні №56084684 масі, що вказана у залізничній накладній на 13 250 кг в сторону зменшення.

Вищезазначені обставини стали підставою для складання комерційного акта РА № 013107/103/59 від 04.04.2016р. в якому встановлені наступні обставини: при переважуванні вагону в статичному режимі в присутності зам. ДС Клюєва, АРГ Плитченко, приймальника потягів Кокошинської, прийомо-здавальника Рогозіної на справних вагонних 150т електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (державна повірка - 15.01.2016р.) виявилось, що вага брутто - 75850 кг, тара по документу - 22100 кг, нетто - 53750 кг, що менше маси, зазначеної в документі на 13 250 кг. Завантаження нижче бортів на 10-30 см, укатаний катком, марковано трьома повздовжніми смугами. Заглиблення відсутні, маркування не порушено. Вагон бездверний, вивантажувальні люки з обох сторін закриті. Протікання вантажу відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні вагона маса підтвердилася. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

04.04.2016р. напіввагон № 56084684 згідно досильної залізничної накладної № 47975198 відправлено на станцію призначення - Бурштин Львівської залізниці.

При надходженні напіввагону № 56084684 на станцію призначення - Бурштин Львівської залізниці, при перевірці вантажу різниці проти комерційного акту, складеного на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці не виявлено, про що свідчить відповідний запис у розділі «Є» комерційного акту РА № 013107/103/59 від 04.04.2016р.

Технічний паспорт вагонних ваг № 14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (заводський №032) свідчить, що останню державну повірку цих ваг перед контрольним зважуванням спірного вагону проведено 15.01.2016р., якою встановлено, що ваги придатні для подальшої експлуатації.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у напіввагоні № 56084684 становить 56 285 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 11 257 грн. При цьому, розрахунок провізної плати здійснений відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги ОСОБА_1 керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009р. № 317.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 53196374 відправником вантажу та, правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_1, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у вагоні №56084684: нетто - 67000 кг, тара - 22100 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 150 т вагах (заводський №371); навантаження здійснено засобами відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на попутній станції перевезення вантажу, свідчать, що маса нетто вантажу у вагоні № 56084684 становить 53750 кг, що менше маси, яка зазначена у залізничній накладній на 13 250 кг. При цьому, Технічний паспорт вагонних ваг № 14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (заводський №032) свідчить про проведену перевірку ваг 15.01.2016р. та їх технічну справність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, які засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом, що, в свою чергу, є підставою для покладення на вантажовідправника (відповідача) відповідальності, передбаченої ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, доказів, які свідчили б про намагання оскаржити викладені у комерційному акті відомості, відповідачем суду не надано.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу у напіввагоні №56084684 розмір штрафу становить 56 285 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 11 257 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В листі Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності при винесенні рішення про стягнення штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України, суд має право зменшувати його розмір (п. 22). Аналогічна правова позиція викладена у п. 6.4. Роз'яснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.11.2016р., місцезнаходженням відповідача є Донецька обл., м. Селидове.

Так, указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

02.12.2015р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», до якого також увійшло м. Селидове Донецької області.

Отже, відповідач здійснює господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції та несе тягар повязаних з цим негативних наслідків.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи знаходження відповідача в зоні проведення антитерористичної операції, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній, а також те, що вказане порушення не завдало збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин, суд вважає за доцільне з власної ініціативи зменшити розмір штрафу до 3 провізних плат, а саме до 33 771 грн.

Таким чином, позов ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню в сумі 33 771 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, буд.34, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, ), штраф у розмірі 33 771 грн (тридцять три тисячі сімсот сімдесят одна) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 21 листопада 2016 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва