КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа№ 910/24107/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача 1: не з'явився,

відповідача 2: не з'явився,

відповідача 3: не з'явився,

відповідача 4: не з'явився,

третьої особи 1: не з'явився,

третьої особи 2: не з'явився,

третьої особи 3: не з'явився,

третьої особи 4: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016

у справі №910/24107/13 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до 1. Приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс"

2. Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм"

3. Державної реєстраційної служби України

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост Преміум"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. ОСОБА_2

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля-50"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мітех"

про визнання права власності, визнання свідоцтва про права власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити дії, стягнення 19 573,05 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/24107/13 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від позову до Приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм", Державної реєстраційної служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост Преміум", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля-50", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мітех" про визнання права власності, визнання свідоцтва про права власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити дії, стягнення 19 573,05 грн. Провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 про припинення провадження у справі скасувати. Справу №910/24107/13 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва. При цьому апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена судом з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_6, судді Дикунська С.Я., Алданова С.О.) повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду у зв'язку з тим, що подане апелянтом клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги є необґрунтованим.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" прийнято до провадження та призначено на 19.12.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 №09-52/6549/16 у зв'язку із звільненням у відставку головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_6, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/24107/13.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу cудової справи між суддями від 19.12.2016, справу №910/24107/13 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до провадження у визначеному складі суддів. Розгляд справи призначено на 27.12.2016.

Представники сторін та третіх осіб в судове засідання, призначене на 27.12.2016, не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду та належне повідомлення сторін, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/24107/13 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від позову, провадження у справі припинено.

Приймаючи відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від позову та припиняючи провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, місцевий господарський суд виходив із того, що така відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду враховуючи наступне.

Як зазначив апелянт та вбачається з матеріалів справи, за рішенням власників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від 27.07.2016 було припинено повноваження директора товариства ОСОБА_3 та звільнено його з посади (наказ №16-07-27/1 від 27.07.2016, копія якого міститься в матеріалах справи), обрано на посаду директора товариства ОСОБА_4. В подальшому власниками (учасниками) ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" було зобов'язано директора товариства ОСОБА_4 провести інвентаризацію всіх активів та зобов'язань ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" та перевірку діяльності попереднього керівництва товариства.

Також апелянт вказував про те, що на початку 2012 року ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" набуло право інвестора за укладеними між Спільною діяльністю без створення юридичної особи між ЗАТ МІК "Інтерінвестсервіс" та Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм", в особі оператора, яким на підставі договору від 30.01.2004 виступає ЗАТ МІК "Інтерінвестсервіс", та ОСОБА_2 інвестиційними договорами, предметами яких були набуття інвестором прав власності на новозбудовані квартири та нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_1.

Внаслідок невиконання умов відповідних інвестиційних договорів наприкінці 2013 року та на початку 2014 року ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовами про визнання права власності на об'єкти інвестицій, а саме: квартири НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16 та нежитлове приміщення загальною площею 133,21 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

За вказаними позовами було порушено провадження у справах №910/19185/13, №910/20812/13, №910/24109/13, 910/24112/13, 910/24113/13, №910/24115/13 (останні п'ять справ було об'єднано під спільним номером №910/20812/13),№910/23747/13,№910/24106/13,№910/24107/13, №910/24108/13 (останні дві справи було об'єднано під спільним номером №910/24108/13), №910/24116/13, №910/24117/13, №910/24120/13, №910/691/14, №910/699/14, №910/701/14 та №910/704/14. В подальшому для забезпечення можливості відновлення порушених прав ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" у випадку задоволення позовів на час вирішення таких спорів судом було накладено арешт на відповідні об'єкти нерухомого майна.

Проте, на початку 2016 року ОСОБА_3, перебуваючи на посаді директора ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", без будь-яких пояснень та належних обґрунтувань звернувся до Господарського суду міста Києва із заявами про відмову від зазначених позовів та скасування накладених арештів.

Наслідками таких звернень стало прийняття судом відмови від позовів та припинення проваджень у вказаних справах, в тому числі і у справі №910/24107/13.

Відповідно до п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем.

Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову.

На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Пунктом 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на дату винесення оскаржуваної ухвали суду (11.05.2016) керівником позивача був ОСОБА_3, який мав право представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, в тому числі підписувати договори тощо.

Заява про відмову від позову була підписана саме директором позивача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, зокрема відмова позивача від позову, викладається в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем. До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Зазначена стаття визначає обов'язки суду у випадку, якщо позивач заявив про відмову від позову. Зокрема, у цих випадках суд повинен: роз'яснити сторонам наслідки вчинення відповідної процесуальної дії.

Наслідком відмови позивача від позову, відповідно до ст. 80 ГПК України, є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; перевірити повноваження представників на вчинення відповідних процесуальних дій.

Повноваження представника на вчинення певної процесуальної дії повинні бути викладені у виданій йому довіреності або іншому документі, який підтверджує його повноваження.

Тож, господарський суд повинен пересвідчитись у тому, що в довіреності, якою представник уповноважений на ведення справи в суді, йому надано повноваження на вчинення відповідних процесуальних дій.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 11.05.2016, в судовому засіданні був присутній представник позивача ОСОБА_5 за довіреністю, який підтримав заяву про відмову від позову.

Наявна в матеріалах справи довіреність №05/04 від 05.04.2016, виданої на ім'я ОСОБА_5, підписана директором позивача ОСОБА_3 та скріплена печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово- логістичний комплекс "Арктика".

Зважаючи на визначене, місцевим судом було перевірено, при прийнятті заяви про відмову від позову, відповідність її нормам чинного законодавства України.

В той же час, згідно із положеннями ст. 22 ГПК України, суд був зобов'язаний перевірити чи не порушує така відмова від позову позивача чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до п.п. 2,3 та 5 ст. 65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Досліджуючи правомірність відмови позивача від позову, суд повинен виходити з норм статті 13 Цивільного кодексу України, яка визначає межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Зважаючи на те, що спір, що виник між сторонами є господарським спором (між юридичними особами), а керівник підприємства, відповідно до норм чинного законодавства України та статуту товариства представляє не особисті інтереси, а саме інтереси товариства, повинен діяти виключно в його інтересах останнього та не вчиняти дій, які б перешкоджали здійсненню господарського діяльності товариства або порушували права товариства (його учасників) чи охоронювані законом інтереси такого (таких), місцевий суд, приймаючи заяву про відмову від позову, в першу чергу мав би перевірити чи не порушує така заява інтереси та права товариства як юридичної особи та її акціонерів, зокрема і в тому числі.

Предметом спору, що виник між позивачем та відповідачем та провадження в рамках даної справи було порушено саме з підстав вимоги позивача, зокрема, визнання права власності останнього на двохкімнатну квартиру НОМЕР_8 загальною площею 93,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост Преміум" передати позивачу: двохкімнатну квартиру НОМЕР_8 загальною площею 93,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Зважаючи на предмет спору, вартість майна, права на яке заявляв та доводив позивач, суд при прийнятті заяви про відмову від позову, мав би переконатись, що така відмова від значного розміру активів товариства не вплине на господарську діяльність товариства, не погіршить його майнове становище, а також права учасників такого товариства.

В той же час, із тексту поданої заяви про відмову від позову, не вбачається наявність вмотивованих та достатньо обґрунтованих причин такої відмови від вимог майнового характеру після досить тривалого судового розгляду (більше 2 років) та наявності реальних та допустимих доказів не порушення такої відмови прав та інтересів саме юридичної особи та її учасників (протокол загальних зборів товариства тощо).

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмова позивача від позову, яка прийнята господарським судом, в силу п. 4 ст. 80 ГПК України, є підставою для припинення провадження у справі, а її наслідком є те, що в разі припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Про припинення провадження у справі, відповідно до ст. 80 ч. 3 ГПК України, виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені, зокрема, питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Виходячи з вказаних норм процесуального права при надходженні до господарського суду письмової заяви позивача про відмову від позову, суд зобов'язаний перевірити, що ці дії не суперечать законодавству і не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, до прийняття відмови від позову роз'яснити сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіривши чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін і в разі наявності правових підстав - прийняти відмову від позову, припинивши провадження у справі ухвалою суду, в якій повинен вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

При винесенні судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про прийняття відмови позивача від позову та припинення провадження у справі вказані норми процесуального права не враховані.

Згідно із ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Відповідно до ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Перевіряючи на предмет законності відмову позивача (представника позивача) від позову, суд не обмежений виключно перевіркою наявності повноважень особи на вчинення таких дій, а й зобов'язаний перевірити їх на предмет, в тому числі дотримання встановлених законодавством принципів здійснення господарської діяльності та меж реалізації цивільних прав відповідним представником (директором).

Користуючись своїми повноваженнями, як директор ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", ОСОБА_3 без будь-яких правових підстав відмовився від майнових прав товариства на об'єкти нерухомого майна.

При цьому, жодного погодження з власниками (учасниками) ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" щодо вчинення таких дій ОСОБА_3 не здійснювалось.

Крім того, такими діями було фактично встановлено безпідставність витрачання коштів товариства на купівлю права вимоги за інвестиційними договорами та подальшу сплату судового збору на звернення з відповідними позовами до суду.

Таким чином, вказані дії директора ОСОБА_3 не були спрямовані на дотримання принципів здійснення господарської діяльності, основною метою якої є отримання прибутку, а отже, не відповідають приписам ст. 13 Цивільного кодексу України та ст.ст. 6, 44 Господарського кодексу України.

Отже, подана ОСОБА_3 відмова від позову суперечить приписам ст. 13 Цивільного кодексу України та ст.ст. 6, 44 Господарського кодексу України, оскільки не була спрямована на реальний захист прав та інтересів ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", а навпаки зумовила завдання такому товариству значних збитків.

Відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва неправомірно, в порушення норм чинного законодавства України прийнято відмову від позову за заявою, яка підписана директором ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" ОСОБА_3 (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на дату підписання такої заяви), а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/24107/13 - скасуванню. Справа, відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, підлягає передачі на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105, 106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/24107/13 скасувати.

3. Справу №910/24107/13 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до Приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм", Державної реєстраційної служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост Преміум", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля-50", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мітех" про визнання права власності, визнання свідоцтва про права власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити дії, стягнення 19 573,05 грн по суті.

4. Матеріали справи №910/24107/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран