ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2016р. Справа № 905/1512/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до відповідача: Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області

про зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 14.04.2016р. № 140416-5/9.1.2п

ОСОБА_2, за довіреністю від 14.04.2016р. № 140416-9/9.2п

від відповідача: не зявився

Суть справи: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області з позовом, в якому просить господарський суд Донецької області зобовязати ліквідаційну комісію Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області визнати грошові вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 47 391,29 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на перебування відповідача у стані припинення, звернення до ліквідаційної комісії відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог на суму 47 391,29 грн., а також на відмову останньої у їх визнанні.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1512/16.

Розгляд справи неодноразово відкладався та строк вирішення спору по даній справі був продовжений до 10.07.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 18018/16 від 09.06.2016р., про що винесені відповідні ухвали суду від 18.05.2016р., від 09.06.2016р., від 23.06.2016р.

11.05.2016р. за вх. № 14758/16 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що:

по - перше, в грудні 2013р. Марїнському РВ ГУМВС в Донецькій області виділені кошти з державного бюджету на придбання трансформатора та лічильника електроенергії для збільшення ліміту на потреби постачання електроенергії до 180 кВт. Для проведення та завершення робіт щодо збільшення ліміту 27.02.2014р. Марїнський РВ ГУМВС в Донецькій області звернувся до позивача з проханням продовжити технічні умови № 26-08/ИС 309-04 від 06.03.2012р. на електропостачання до 01.01.2017р. У листі № 26-11/388-02 від 13.03.2014р. позивачем узгоджено продовження строку технічних умов на приєднання до електричної мережі приміщення Марїнського РВ ГУМВС в Донецькій області з дозволеною потужністю 180 кВт до 01.01.2017р. Також, Марїнський РВ ГУМВС в Донецькій області звертався до позивача з листами від 07.02.2014р. № 1626, № 1627 та від 20.02.2014р. № 2273, в яких підтвердив, що у січні 2014р. останнім фактично спожито понад договірну величину 54 736 кВт/г на суму 56 509,45 грн., просив позивача не застосовувати штрафні санкції за перевищення договірних величин, а також збільшити ліміт на постачання електроенергії на січень 2014р. та на лютий 2014р. 31.03.2014р. Марїнський РВ ГУМВС в Донецькій області звернувся до позивача з листом № 4426 з проханням терміново провести установку та підключення електричного трансформатора з метою недопущення перевищення договірних величин у березні 2014р. У квітні 2014р. на підставі листа № 5433 проведено заміну та установку трансформатора, у звязку з чим позивач повинен був збільшити потужність електроспоживання на квітень 2014р. до 40 кВт/г. Після виконання електромонтажних робіт позивачем мала бути укладена додаткова угода до договору про постачання електричної енергії щодо збільшення установленого ліміту до 180 кВт, однак до теперішнього часу така угода не укладена;

по-друге, перевищення договірних величин фактично відноситься до пені та штрафів на основну суму боргу, а відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями;

по - третє, ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. по справі № 908/2729/15 залишено без розгляду позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області 103 900,74 грн. без розгляду на підставі клопотання останнього, яке мотивоване тим, що нарахування плати за перевищення договірних величин у січні квітні 2014р. буде розглянуто на комісії зі спірних питань ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Між тим, у справі, що розглядається, позивачем заявлено вимогу за той самий період, але у меншому розмірі.

В додаток до відзиву на позов надано належним чином засвідчені копії ухвали ГСЗО від 16.06.2015р. по справі № 908/2729/15, оборотної відомості Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області за 2014р., листа Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області № 2568 від 27.02.2014р., рахунку № 430 від 28.02.2014р., акту приймання передачі № 430 від 17.03.2014р., квитанцій № N16UP39817 від 17.03.2014р., договору № 430 про надання послуг з продовження технічних умов від 28.02.2014р., листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 13.03.2014р. № 26-11/388-02, листів Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області від 07.02.2014р. № 1626, № 1627, від 20.02.2014р. № 2273, від 31.03.2014р., від 16.04.2014р. № 5433, акту приймання виконаних електромонтажних робіт № 49-23/12/13 від 23.12.2013р., квитанції від 26.02.2014р., платіжних доручень від 26.12.2013р. №360, № 352, № 353, № 354, № 355, № 356,№ 357, № 358, № 359, видаткових накладних від 24.12.2013р. № 48679/01, № 48688/01, № 48684/03, № 48680/10, № 48686/11, № 48682/21, № 48704/01, № 48695/11.

07.06.2016р. за вх. № 17722/16 господарський суд одержав додаткові пояснення відповідача, згідно з якими останній посилається на те, що:

- по перше, позивачем пропущений встановлений двомісячний строк звернення із заявою про визнання кредиторських вимог;

- по друге, Марїнський РВ ГУМВС в Донецькій області є бюджетною організацією, перевищення договірних величин у лютому квітні 2014р. виникло не через задоволення економічний інтересу останнього, а для забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав, свобод і законних інтересів, запобігання правопорушень та їх припинення, охорони, забезпечення громадського порядку;

- по третє, неналежне виконання щодо обсягів електроспоживання з квітня 2014р. зумовлено внаслідок проведення антитерористичної операції в т.ч. у Донецькій області, а тому відповідно до ст. 218 ГК України застосування до відповідача штрафних санкцій є неможливим.

- по четверте, позивач порушив порядок узгодження договірних величин та неправомірно застосував санкцію;

- по пяте, позивачем не складено акту про понаднормоване споживання відповідачем електроенергії, тобто не зафіксовано порушення відповідачем правил користування електричною енергію в порядку, визначеному вказаними правилами, а рахунки за лютий березень 2014р. не є належними доказами про фіксування понаднормованого споживання електроенергії. Крім того, у рахунках не наведено розрахунок величини вартості штрафу за понад договірну величину.

- по шосте, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки перевищення договірних величин є штрафною санкцією в розумінні 230 ГК України та відповідно до ст. 258 ЦК України строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) складає один рік, у звязку з чим відповідач просить суд застосувати позовну давність;

В додаток до додаткових пояснень надано Положення про Марїнський РВ ГУМВС України в Донецькій області, витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, план заходів, повязаних з ліквідацією Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області, довідку про виконання плану заходів станом на 01.12.2015р.

Аналогічні за змістом письмові пояснення відповідача надійшли на офіційну електронну адресу господарського суду і 06.06.2016р. за вх. № 1659/06.

30.06.2016р. за вх. № 19955/16 господарський суд одержав від відповідача супровідний лист з додатком документів, а саме: додатковими поясненнями, які аналогічні за змістом викладеним у відзиві на позовну заяву від 11.05.2016р. за вх. № 14758/16, належним чином засвідченими копіями проміжного ліквідаційного балансу Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області, звіту про заборгованість за бюджетними коштами на 01.02.2016р., технічних умов про приєднанню до електричних мереж будівлі Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області (збільшення потужності) від 06.03.2012р. № 26-08/ИС309-04, листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 16.04.2013р. № 36/896, листа Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області № 2568 від 27.02.2014р., листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 13.03.2014р. № 26-11/388-02, листів Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області від 07.02.2014р. № 1626, № 1627, від 20.02.2014р. № 2273, від 31.03.2014р. № 4426, від 16.04.2014р. № 5433.

Представники позивача у судовому засіданні 05.07.2016р. підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 05.07.2016р. не зявився. При цьому, про час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в 61022 № 320 від 29.06.2016р. та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Харків-22 №5374, а тому, з огляду на п.3.9. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача у судовому засіданні та за наявними у справі документами.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 05.07.2016р. за участю представників позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив:

19.12.2013р. між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (постачальник, позивач) та Марїнським РВ ГУМВС України в Донецькій області (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії № 155, згідно з яким постачальник зобовязався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 20,04 кВт, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору. (розділ 1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2013р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.5. договору).

В матеріалах справи відсутні відомості про припинення дії вказаного договору або про перегляд його умов.

Додатком № 5 до договору є «Порядок розрахунків», який наявний у матеріалах справи.

Як посилається позивач, під час дії вказаного договору у лютому квітні 2014р. відповідачем допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в розмірі 47 391,29 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду:

- додатки «Обсяги очікуваного споживання електричної енергії та потужності споживачем» та «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору, в яких, зокрема, встановлено обсяг постачання електричної енергії на лютий 2014р. - 14,900 тис. кВт, на березень 2014р. 14,900 тис. кВт, на травень 2014р. 14,900 тис. кВт.;

- акти прийняття передавання товарної продукції за лютий 2014р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію в обсязі 41 971 кВт/г на суму 51 997,03 грн.; за березень 2014р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію в обсязі 29 328 кВт/г на суму 36 333,88 грн.; за квітень 2014р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію в обсязі 19 305 кВт/г на суму 23 916,58 грн.;

- рахунки на оплату активної електроенергії за лютий 2014р. на суму 51 997,03 грн.; за березень 2014р. на суму 36 333,88 грн.; за квітень 2014р. на суму 23 916,58 грн., які отримані уповноваженим представником відповідача ОСОБА_3;

- рахунки за перевищення договірних величин електроспоживання за лютий 2014р. на суму 27 948,10 грн.; за березень 2014р. на суму 14 895,47 грн.; за квітень 2014р. на суму 4 547,72 грн., які отримані уповноваженим представником відповідача ОСОБА_3;

- довіреність на старшину РВ ОСОБА_3

Поряд з цим, судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16.09.2015р. «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» затверджено перелік територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, що ліквідуються (додаток №2), до якого входить, зокрема, Марїнський РВ ГУМВС України в Донецькій області.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.06.2016р. вбачається, що Марїнський РВ ГУМВС України в Донецькій області з 12.11.2015р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Згідно з інформацією про оприлюднення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №336 (31) 2015 рік, одержаної судом з сайту «Інформаційно-ресурсний центр. Державне підприємство», оголошення про ліквідацію Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області опубліковане під №3384 та строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, встановлений по 19.01.2016р.

11.02.2016р. позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії відповідача з заявою № 56юр-100/16 про визнання грошових вимог боржником, в якій просив визнати грошові вимоги позивача у розмірі 47 391,29 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу (ліквідаційного балансу) відповідача з посиланням на порушення договору про постачання електричної енергії № 155 від 19.12.2013р., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за перевищення договірних величин у лютому квітні 2014р. у розмірі 47 391,29 грн.

04.03.2016р. голова ліквідаційної комісії відповідача надав позивачу лист відповідь № 2806/505/06-2016, згідно з якою вважає заяву останнього № 56юр-100/16 від 11.02.2016р. безпідставною з огляду на те, що, по-перше, сума 47 391,29 грн. є складовою частиною позовних вимог по справі № 908/2729/15, за результатами розгляду якої позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» залишено без розгляду на підставі клопотання останнього, по-друге, перевищення договірних величин фактично відноситься до пені та штрафів на основну суму боргу, а відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить суд зобовязати ліквідаційну комісію Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області визнати грошові вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 47 391,29 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Як вище встановлено судом, Марїнський РВ ГУМВС України в Донецькій області з 12.11.2015р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

За приписами ст.110 ЦК України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з вимогами ст.105 ЦК України (в редакції станом на час прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи відповідача) учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновків (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. ОСОБА_3 комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно ч.ч. 8,9 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

З наведених положень чинного законодавства випливає, що в процесі ліквідації юридичної особи лише грошові вимоги, предявлені кредитором до закінчення встановленого строку для предявлення вимог кредиторами, підлягають обовязковому розгляду ліквідаційною комісією у строк, встановлений ч.5 ст.105 ЦК України, з повідомленням кредитора про результати такого розгляду, та включенню у проміжний ліквідаційний баланс.

З матеріалів справи вбачається, що строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи відповідача встановлений по 19.01.2016р.

Між тим, заява № 56юр-100/16 від 11.02.2016р. про визнання грошових вимог направлена позивачем голові ліквідаційної комісії 12.02.2016р., тобто звернення позивача з наведеними вимогами відбулось поза межами встановленого для заявлення вимог кредиторів строку.

В свою чергу, з урахуванням положень ст.111 ЦК України, звернення кредитора з грошовою вимогою після спливу встановленого для цього строку виключає обовязок відповідача включити її до власного проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч. ч.3, 4 ст.112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

З наведених положень у взаємозвязку з приписами ст.111 ЦК України випливає, що вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією юридичної особи для їх пред'явлення, підлягають визнанню ліквідаційною комісією за умови їх обґрунтованості та задоволенню за рахунок майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

Затверджений ліквідаційний баланс, в якому всупереч вимог ч.4 ст.112 ЦК України не враховано кредиторські вимоги позивача, у матеріалах справи відсутній.

Заяву про зміну предмету позову в порядку ст. 22 ГПК України позивачем до суду не надано.

Щодо позовних вимог в частині визнання грошових вимог суд зазначає, що такі вимоги не є самостійними грошовими вимогами, оскільки вони не містять ознак спору про право, їх можливе задоволення не призведе до відновлення права, яке позивач вважає порушеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 01.08.2013р. по справі № 905/1212/13-г.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області про зобовязання ліквідаційної комісії Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області визнати грошові вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 47 391,29 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області підлягають залишенню без задоволення.

Інші доводи сторін залишені судом без розгляду, оскільки не впливають на результат вирішення спору по даній справі з огляду підстави відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 08 липня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва