ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа № 911/3087/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 11.08.2016 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ратушенко, смт Калинівка, Васильківський район, Київська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Березенщина, Васильківський район, Київська область

про стягнення 6 225, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Ратушенко звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 6 225, 00 грн основної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо повернення майна, отриманого згідно договору суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.09.2016 р. порушено провадження у справі № 911/3087/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ратушенко до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 6 225, 00 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 19.10.2016 р.

19.10.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 02.11.2016 р.

31.10.2016 р. до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи № б/н б/д на вимогу ухвали суду, що приєднані судом до матеріалів справи.

02.11.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.11.2016 р.

16.11.2016 р. до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи № б/н б/д на вимогу ухвали суду, що приєднані судом до матеріалів справи.

16.11.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обовязок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08606, Київська область, Васильківський район, с. Березанщина, вул. Щорса, буд. 19, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір суборенди майна № 18942-5457, згідно з умовами п. 1.1. якого орендар передає суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а суборендар приймає торгово-рекламне обладнання, та зобовязується сплачувати орендарю орендну плату.

Згідно з п. 1. 2. договору перелік, модель, заводський номер (за наявності), рік виробництва майна, місцезнаходження, вартість та кількість майна зазначаються в наступній таблиці, у тому числі: перелік та модель майна холодильник ОРТІМА ХШВ-600 „Оболонь, заводський номер майна 7108, інвентарний номер майна 1022438, кількість одиниць 1, вартість майна за одиницю (без ПДВ) 5 187, 5 грн, рік виробництва 28.05.2012 р., місцезнаходження майна м. Васильків, вул. Соборна, 107, кафе „Васильок.

Відповідно до п. 1.3. договору суборендар повідомлений, що право власності на майно належить ПАТ „Оболонь. У випадку припинення дії договору оренди майна, укладеного між власником та орендарем, суборендар зобовязується повернути майно власнику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати направлення власником суборендарю такої вимоги або, за умови наявності відповідної вимоги від власника, суборендар зобовязується переукласти аналогічний договір суборенди з іншим орендарем майна.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що факт передачі майна в суборенду підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Акт прийому-передачі майна в суборенду є невідємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.3. договору майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем (власником) протягом десяти робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі дострокового). Суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту його фактичного повернення орендарю або власнику.

Відповідно до п. 2.4. договору факт повернення майна із суборенди підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Акт прийому-передачі майна із суборенди є невідємною частиною цього договору.

Згідно п. 6.2. договору у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповерненні майна у відповідності до п. 2.3. даного договору, суборендар зобовязаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою безпосередньо власнику) вартість майна, вказану в п. 1.2. даного договору (або в специфікації), із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами і власником.

Пунктами 7.1. та 7.2. договору визначено строк його дії, згідно якого даний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами, погодження власником. Даний договір укладається терміном на один календарний рік, якщо інше не випливатиме з тексту цього договору або чинного законодавства України.

23.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт прийому-передачі майна в суборенду, згідно якого ТОВ „Ратушенко передало, а ФОП ОСОБА_2 прийняла в суборенду наступне торгово-рекламне обладнання, у тому числі холодильник ОРТІМА ХШВ-600 „Оболонь.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач користувався суборендованим майном за договором з моменту укладення договору та фактичного передання в оренду майна з 23.06. 2014 р. по 15.07. 2015 р, що підтверджується договором суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р., Актом прийому-передачі майна в суборенду від 23.06.2014 р., наявними у матеріалах справи.

В липні 2016 р. позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення торговельно-рекламного обладнання № 23/7 від 22.07.2016 р., у якій вимагав, у звязку з одностороннім розірванням договору суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р., повернути холодильник ОРТІМА ХШВ-600 „Оболонь, вартість якого становить 6 225, 00 грн або погасити вищезазначену заборгованість. Факт направлення претензії відповідачу підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що власником спірного майна є ПАТ „Оболонь, що підтверджується Довідкою ПАТ „Оболонь № б/н від 03.11.2016 р., наявною у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно п. 2.3. договору майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем (власником) протягом десяти робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі дострокового). Суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту його фактичного повернення орендарю або власнику.

Згідно п. 6.2. договору у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповерненні майна у відповідності до п. 2.3. даного договору, суборендар зобовязаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою безпосередньо власнику) вартість майна, вказану в п. 1.2. даного договору (або в специфікації), із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами і власником.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що після припинення дії договору суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р., відповідач у встановлений договором строк і станом на час розгляду справи обовязок щодо повернення орендованого майна, у звязку із припиненням договору, не виконав та володіє і продовжує користуватись орендованим майном, чим відповідно порушує права власника вказаного майна ПАТ „Оболонь та користувача вказаного майна - ТОВ „Ратушенко (позивача), у звязку із чим у останнього виникло право вимагати від відповідача відшкодування вартості майна, вказаної в договорі суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р. разом з ПДВ у розмірі 6 225, 00 грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості втраченого майна у розмірі 6 225, 00 грн, вказаної в договорі суборенди майна № 18942-5457 від 23.06.2014 р., укладеного між ТОВ „Ратушенко та ФОП ОСОБА_2, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 66, 67, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ратушенко (ідентифікаційний код 37474447) 6 225 (шість тисяч двісті двадцять пять) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, та судові витрати 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

26 грудня 2016 р.