ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 911/2955/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 25.10.2016 р., зареєстрована в реєстрі за № 2049);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 26.09.2016 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця, м. Київ

в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця , м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю „УКР-ТРАНС-ІНВЕСТ, м. Вишневе, Києво-Святошинський район

про стягнення 106 430, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „УКР-ТРАНС-ІНВЕСТ про стягнення 106 430, 00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем порушення відповідачем положень „Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р, Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2016 р. порушено провадження у справі № 911/2955/16 за позовом ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця до ТОВ „УКР-ТРАНС-ІНВЕСТ про стягнення 106 430, 00 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 05.10.2016 р.

03.10.2016 р. до загальної канцелярії господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вих. № М 03/16-10 від 03.10.2016 р., в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

05.10.2016 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву на 19.10.2016 р.

19.10.2016 р. перед судовим засіданням до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшли заперечення на відзив № 13-04/479 від 17.10.2016 р., в яких він просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

19.10.2016 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву на 02.11.2016 р.

02.11.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору та просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. по залізничній накладній № 43132315 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці зі станції Суми Південної залізниці відповідачем на адресу ПАТ „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь в залізничному вагоні № 67658229 був відправлений вантаж - „Лом чорних металів не поіменовані в алфавіті.

06.06.2016 р. на станції Запоріжжя-Ліве було проведено контрольне зважування вагону № 67658229, в результаті чого було встановлено, що маса вантажу, вказана відповідачем в залізничній накладній № 43132315, не відповідає масі вантажу, встановленій на станції Запоріжжя-Ліве, в результаті чого було складено Комерційний акт НА № 001559/716 від 06.06.2016 р.

Повторна перевірка вантажу на підставі Комерційного акту НА № 001559/716 від 06.06.2016 р. була здійснена по прибуттю вагону № 67658229 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, під час якої підтвердилася вага вантажу, зазначена в Комерційному акті.

Згідно з накладною № 43132315 сума провізної плати, нарахованої відправнику по станції відправлення за вагон № 67658229, складає 21 286,00 грн. У звязку з цим, позивачем на підставі комерційного акту НА № 001559/716 від 06.06.2016 р. та ст. 118 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 106 430,00 грн.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із перевезенням вантажу залізницею здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про транспорт, Законом України „Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 статті 908 Цивільного Кодексу України загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України „Про залізничний транспорт нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Статуту залізниць України визначено обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 5 Статуту залізниць України встановлено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: правила перевезення вантажів; технічні умови навантаження і кріплення вантажів; правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

П. 8 ст. 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

Статтею 23 Статуту залізниць України визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пунктом 28 „Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Згідно ч. 9 ст. 10 Закону України „Про залізничний транспорт розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як було зазначено вище, відповідачем було надано суду відзив на позов, в якому він вважає укладання комерційного акту НА № 001559/716 від 06.06.2016 р. незаконним у звязку з тим, що переважування позивачем вагону № 67658229 здійснювалося 06.06.2016 р. на вагах, які не пройшли огляду перевірки.

З цього приводу суд хоче зазначити, що, в ході розгляду справи позивачем надано технічний паспорт, копія якого долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що 04.04.2016 р. згідно акту № 2022965 від 04.04.2016 року проведено огляд-перевірку вагів взірцевими гирями власності комбінату, 08.04.2016 року проведено огляд-перевірку вагів щодо метрологічних характеристик вагів за допомогою еталонів. За наслідками проведення повірки встановлено, що ваги придатні для зважування вантажів.

Таким чином, вищезазначеними доказами позивача спростовуються викладені у відзиві заперечення.

Оскільки відповідачем в залізничній накладній № 43132315 на перевезення невірно визначено масу вантажу, що виявлено позивачем на станції під час контрольного зважування, з відповідача підлягає стягненню штраф відповідно до ст. 118 Статуту в пятикратному розмірі провізної плати 21 286,00 грн х5, що складає 106 430,00 грн.

Станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо сплати штрафу не виконав і його заборгованість перед позивачем складає 106 430, 00 грн, що підтверджується залізничною накладною № 43132315, Комерційним актом НА № 001559/716 від 06.06.2016 р., технічним паспортом ваг № 88, наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафу у розмірі 106 430, 00 грн згідно Комерційного акту НА № 001559/716 від 06.06.2016 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКР-ТРАНС-ІНВЕСТ (ідентифікаційний код 37756769) на користь Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця (ідентифікаційний код 40081237) 106 430 (сто шість тисяч чотириста тридцять) грн 00 (нуль) коп. штрафу та судові витрати 1 596 (одна тисяча пятсот девяносто шість) грн 45 (сорок пять) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

30 грудня 2016 р.