УХВАЛА

27.12.2016Справа № 910/25652/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (від 14.12.2016 № 5/2936), м. Київ,

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ), м. Київ,

з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016

у справі № 910/25652/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез», м. Одеса,

до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Київ, в особі Одеської регіональної філії, м. Одеса,

про стягнення 4 287 931,57 грн.,

за участю представників:

позивача (стягувача) Дубовецький Ю.О. (довіреність від 24.03.2016 № б/н);

скаржника (боржника) Шерстюк Т.В. (довіреність від 01.07.2016 № 307);

Відділу не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - Підприємство) в особі Одеської регіональної філії: 2 859 997,61 грн. заборгованості, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору від 16.01.2012 № 2012-01-20 оренди нежилого приміщення; 143 312,32 грн. пені; 142 092,80 грн. 3% річних; 1 142 528,84 грн. втрат від інфляції, а всього 4 287 931,57 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/25652/15 від 18.11.2015 позов задоволено частково.

04.04.2016 Господарським судом міста Києва на виконання рішення від 18.11.2015, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 було видано наказ зі справи № 910/25652/15.

15.12.2016 від Підприємства до суду надійшла скарга від 14.12.2016 № 5/2936 на дії головного державного виконавця Відділу з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 у справі № 910/25652/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 розгляд скарги було призначено на 27.12.2016.

Представник стягувача у судовому засіданні 27.12.2016 надав пояснення по суті скарги, проте, вимоги ухвали суду не виконав та письмові пояснення на подав.

Представник боржника надав пояснення по суті скарги та просив суд її задовольнити повністю.

Представники Відділу у судове засідання 27.12.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання; вимоги ухвали суду не виконали.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Скаржник просить суд:

- визнати дії державного виконавця Відділу Махової Д.А. щодо стягнення з боржника виконавчого збору незаконними;

- постанову головного державного виконавця Відділу Махової Д.А. про стягнення виконавчого збору від 28.11.2016 ВП № 50720137 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 зі справи № 910/25652/15, визнати недійсною та скасувати.

Скарга на дії Відділу, мотивована тим, що:

- оскаржувана постанова була винесена з порушенням норм чинного законодавства України;

- 26.09.2016 Відділом було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження без визначення добровільного строку виконання рішення суду та надіслано її з порушенням строку, а саме 06.10.2016;

- станом на 01.12.2016 оскаржувана постанова не була у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (далі - Реєстр), що є порушенням пункту 3.3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5 (далі - Положення).

Відповідно до першої частини статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

07.04.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 №910/25652/15.

15.04.2016 Підприємство подало до Відділу заяву про те, що відповідачем подано до суду заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

18.04.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про зупинення виконавчого провадження до розгляду питання по суті на підставі пунктом 12 частини першої статті 37 та статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 зі справи № 910/25652/15 у задоволенні заяви Підприємства про заміну боржника у виконавчому провадженні його правонаступником відмовлено.

26.09.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про поновлення виконавчого провадження, оскільки обставини, які стали підставою зупинення виконаного провадження, усунуто.

Крім того, головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову від 26.09.2016 ВП №50720137 про арешт коштів боржника.

28.11.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в банківських установах.

28.11.2016 також головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про стягнення виконавчого збору.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова № 9) зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З оскаржуваної постанови вбачається, що виконавчий збір визначено у сумі 435 107,02 грн.; самостійно боржником рішення суду у строк до 14.04.2016 не виконано.

Що ж до тверджень скаржника про не закінчення строку на добровільне виконання рішення суду, то слід вказати таке.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент відкриття виконавчого провадження № 50720137 семиденний строк на добровільне виконання рішення суду встановлюється саме з дати прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, у даному випадку, саме з 07.04.2016.

Таким чином, строк на добровільне виконання рішення суду закінчився ще 14.04.2016.

Що ж до доводів про порушення Положення, то слід зазначити, що скаржником не доведено те, що державний виконавець не вчинив 28.11.2016 дії спрямовані на розміщення оскаржуваної постанови у Реєстрі і саме з його вини станом на 01.12.2016 Реєстр не відображав текст постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, дії державного виконавця вчинені 28.11.2016 не містять ознак незаконності, а постанова відповідає вимогам Закону.

Отже, скарга не підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (від 14.12.2016 № 5/2936) на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 зі справи № 910/25652/15 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук