ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016р. Справа № 910/19475/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан, м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт, м.Львів

про стягнення 5000,00 грн. та зобовязання вчинити дії

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

Заява про відвід судді не поступала, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходило. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Каштан до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт про стягнення 5000,00 грн. та зобовязання вчинити дії. Позивач у позовній заяві просить:

- стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан неустойку у сумі 5000,00 грн.;

- зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт вчинити дії, а саме надати Приватному акціонерному товариству Страхова компанія Каштан письмовий звіт про укладені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт від імені Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан договори страхування за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. включно у відповідності до договору доручення №0206/2016р. від 02.06.2016р.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання 26.12.2016р. не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, однак надіслав на адресу суду клопотання (вх.№50771/16 від 19.12.2016р.) про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції та оригіналу опису вкладення.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 26.12.2016р. не забезпечив.

Слід зазначити, що на адресу суду повернулися поштові конверти з рекомендованими відправленнями відповідачу ухвал суду у справі з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є вибуття адресата. Поштові конверти надсилались відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79018, м.Львів, вул.Героїв УПА, буд.73 офіс 400.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Ухвала надсилається також іншим підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, у випадках, коли від них витребуються документи, відомості та висновки або їх посадові особи викликаються до господарського суду.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та доповненнями «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань невідомі.

Станом на 26.12.2016р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

У звязку з тим, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд,-

встановив:

04.01.2016р. між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Каштан (страховик) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт (агент) укладено попередній договір №0401/2016, відповідно до умов якого сторони домовились у строк до 04.07.2016р. укласти договір доручення (основний договір).

Відповідно до п.5.1.5. попереднього договору, договір припиняє свою дію у разі укладення договору доручення (основного договору).

02.06.2016р. між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Каштан (страховик) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт (агент) укладено договір доручення №0206/2016, відповідно до умов якого страховик доручає, а агент приймає на себе обовязки діяти від імені та за рахунок страховика щодо рекламування, консультування, пропонування страхувальникам страхових послуг та проведення всіх необхідних дій, повязаних з укладенням, обслуговуванням та виконанням договорів страхування на користь страховика. Це договір (основний) укладається сторонами на підставі попереднього договору № 0401/2016 від 04.01.2016р. згідно до ст. 635 ЦК України.

Пунктом 2.2.6. договору доручення передбачено, що агент зобовязаний вести звіти (додаток 1), в яких фіксувати відомості про оформлені договори страхування із страхувальниками, страхові платежі, та подавати їх страховику разом з актом прийому-передачі наданих послуг (додаток 2) по факту виконання таких обовязків агентом.

Згідно із п.2.2.7. договору доручення агент зобовязаний щодекадно, 11-го, 21-го та 31-го числа місяця надавати страховику звіт про реалізовані за звітний період договори страхування, а також щоквартально не пізніше останнього числа останнього місяця кварталу надавати страховику зведений звіт про реалізовані за звітний період договори страхування, виконання інших обовязків за п.1.1. цього договору, понесені у звязку з таким виконанням витрати (додаток 1).

Відповідно до п.2.3.1. договору доручення страховик має право вимагати від агента неухильного виконання зобовязань, обумовлених цим договором.

Пунктом 2.3.5. договору доручення передбачено, що страховик має право застосовувати до агента санкції в порядку передбаченому цим договором. При відмові агента добровільно відшкодувати заподіяні страховику збитки, передавати матеріали до уповноважених органів для примусового стягнення заподіяних збитків та притягнення винних до юридичної відповідальності.

Згідно із п.3.1. договору доручення при оформленні договорів страхування агент зобовязаний вести звіти, в яких фіксувати відомості про оформлення договорів страхування із страхувальниками, розміри страхових сум та страхових платежів, та подавати їх страховику.

Відповідно до п.4.4. договору доручення у випадку порушення агентом умов п.п.2.2.6. та 2.2.7. цього договору, він сплачує страховику за кожен випадок такого порушення неустойку в сумі 5000,00 грн.

Згідно п.6.1. договору доручення, цей договір вступає в силу з дати його підписання та діє протягом одного року.

Позивач зазначає, і як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу зведений звіт (щоквартальний) станом на 30.06.2016р.

За твердженням позивача, свої обовязки за договором доручення позивач виконував належним чином, між позивачем та відповідачем був підписаний акт прийому-передачі наданих послуг від 02.06.2016р. та на поточний рахунок відповідача було здійснено оплату за послуги в сумі 2150000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №932 від 02.06.2016р.

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг від 02.06.2016р., відповідачем було укладено договори страхування з страхувальниками, що зазначені у зведеному звіті станом на 30.06.2016р.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов договору 30.09.2016р. встановленого за договором звіту позивачу не надав.

03.10.2016р. позивачем було вручено відповідачу вимогу про негайне надання відомостей про хід виконання договору доручення, однак відповідач встановлений договором звіт не надав. З вимоги вбачається, що така була отримана директором ТОВ Аккаунт особисто.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить:

- стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан неустойку в розмірі 5000,00 грн.;

- зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт вчинити дії, а саме надати Приватному акціонерному товариству Страхова компанія Каштан письмовий звіт про укладені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт від імені Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан договори страхування за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. включно у відповідності до договору доручення №0206/2016р від 02.06.2016р.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя (ч.1 ст.1000 ЦК України).

Відповідно ст.15 ЗУ «Про страхування» страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти. Страхові агенти фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.01.2016р. між сторонами укладено попередній договір №0401/2016, відповідно до умов якого сторони домовились у строк до 04.07.2016р. укласти договір доручення (основний договір).

Відповідно до п.5.1.5. попереднього договору, договір припиняє свою дію у разі укладення договору доручення (основного договору).

02.06.2016р. між сторонами укладено договір доручення №0206/2016, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач приймає на себе обовязки діяти від імені та за рахунок позивача щодо рекламування, консультування, пропонування страхувальникам страхових послуг та проведення всіх необхідних дій, повязаних з укладенням, обслуговуванням та виконанням договорів страхування на користь позивача.

Пунктом 2.2.6. договору доручення передбачено, що агент зобовязаний вести звіти (додаток 1), в яких фіксуються відомості про оформлені договори страхування із страхувальниками, страхові платежі, та подавати їх страховику разом з актом прийому-передачі наданих послуг (додаток 2) по факту виконання таких обовязків агентом.

Згідно із п.2.2.7. договору доручення агент зобовязаний щодекадно, 11-го, 21-го та 31-го числа місяця надавати страховику звіт про реалізовані за звітний період договори страхування, а також щоквартально не пізніше останнього числа останнього місяця кварталу надавати страховику зведений звіт про реалізовані за звітний період договори страхування, виконання інших обовязків за п.1.1. цього договору, понесені у звязку з таким виконанням витрати (додаток 1).

Відповідно до п.2.3.1. договору доручення страховик має право вимагати від агента неухильного виконання зобовязань, обумовлених цим договором.

Згідно із п.3.1. договору доручення при оформленні договорів страхування агент зобовязаний вести звіти, в яких фіксувати відомості про оформлення договорів страхування із страхувальниками, розміри страхових сум та страхових платежів, та подавати їх страховику.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору 30.09.2016р. встановленого за договором щоквартального звіту позивачу не надав, докази надання звіту позивачу в матеріалах справи відсутні, відзив на позов відповідач не подав.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з огляду на викладене, позовна вимога про зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт вчинити дії, а саме надати Приватному акціонерному товариству Страхова компанія Каштан письмовий звіт про укладені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт від імені Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан договори страхування за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. включно у відповідності до договору доручення №0206/2016р від 02.06.2016р. є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як зазначалось вище, відповідно до п.4.4. договору доручення у випадку порушення агентом умов п.п.2.2.6. та 2.2.7. цього договору, він сплачує страховику за кожен випадок такого порушення неустойку в сумі 5000,00 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан неустойку (штраф) в розмірі 5000,00 грн. є підставною та підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №1694 від 20.10.2016р. на суму 2900,00 грн.

Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на дату його оплати та подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (у редакції чинній на дату його оплати та подання позову) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (у редакції чинній на дату його оплати та подання позову) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином звертаючись до господарського суду, позивачу слід було сплатити 2756,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись нормами ст.49 ГПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2756,00 грн., оскільки позов підлягає задоволенню повністю.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, у випадку звернення позивача до суду із заявою про повернення судового збору, вказане питання про повернення судового збору буде вирішено ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт (79018, м.Львів, вул. Героїв УПА, буд.73 офіс 400, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан (01021, м.Київ, Кловський узвіз, буд. 12 офіс 37, ) штраф в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у сумі 2756,00 грн.

3. Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт (79018, м.Львів, вул. Героїв УПА, буд.73 офіс 400, ) надати Приватному акціонерному товариству Страхова компанія Каштан (01021, м.Київ, Кловський узвіз, буд. 12 офіс 37, ) письмовий звіт про укладені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт від імені Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Каштан договори страхування за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. включно у відповідності до договору доручення №0206/2016р. від 02.06.2016р.

Стягувач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Каштан (01021, м.Київ, Кловський узвіз, буд. 12, офіс 37, );

Боржник: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аккаунт (79018, м.Львів, вул. Героїв УПА, буд.73 офіс 400, ).

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 03.01.2017р.

Суддя Петрашко М.М.