РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016Справа №910/10261/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Гребеник Ю.В. (за довіреністю);

від відповідача: Терновий О.В. (за довіреністю).

В судовому засіданні 29 серпня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У червні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (відповідач) про стягнення 287 770,00 грн. збитків.

29.07.2016 року позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив стягнути з відповідача 1 975 531,48 грн. упущеної вигоди. Вказана заява розцінюється судом як збільшення розміру позовних вимог і приймається до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/10261/16. Розгляд справи призначено на 29.06.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року розгляд справи відкладено на 13.07.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 року розгляд справи відкладено на 01.08.2016 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД".

19.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ханіної Анни Василівни надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

29.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

29.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 29.08.2016 року.

01.08.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач вказав, що вирішення спору у справі є неможливим до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/8251/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Ханіна А.В., Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" про визнання протиправним та скасування рішення (предметом спору є оскарження наказу Міністерства юстиції України від 05.05.2016 року № 1319/5 на підставі якого було скасовано записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно починаючи з 25.02.2013 року по 28.03.2015 року, в тому числі записи щодо права власності відповідача та права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд") та у справі № 910/10261/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" про визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя недійсним (предметом спору є недійсність Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б; ідентифікаційний код: 38374760) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б; ідентифікаційний код: 16285594), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., зареєстрований в реєстрі за номером 2280).

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні справи № 910/10261/16 суд має право та зобов`язаний надати правову оцінку укладеним договорам та самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги, незалежно від розгляду позовів по договорах в провадженнях інших судів.

Суд не позбавлений можливості при розгляді справи № 910/10261/16 по суті заявлених позовних вимог, надати правову оцінку угодам, на підставі яких заявлено цей позов, а отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

13.07.2016 року через канцелярію до суду від Корпорації «Соналі Інвест С.А.» надійшло клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У пункті 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року господарським судам України роз'яснено, що питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи що рішенням у справі Корпорацію "Соналі Інвест С.А." не буде наділено новими правами та не буде покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідного клопотання.

13.07.2016 року через канцелярію до суду від відповідача надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено судом, оскільки на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо ПДВПП" (орендар) укладено Договір оренди нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2298 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає відповідно до умов цього Договору в строкове платне користування (оренду) нежитлові приміщення № 1 по приміщення № 54 групи приміщень № 1 та приміщення № 1 групи приміщень № 7, загальною площею 2 787,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 "б" (майно).

Згідно з п. 1.2. Договору майно належить на праві власності орендодавцю на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого Ханіною А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.03.2013 року за реєстровим № 2280. Право власності орендодавця на майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав Ханіною А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.03.2013 року, номер запису про право власності: 384770, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2013 року, індексний № 1376399.

Відповідно до п. 1.5. Договору орендодавець на час дії договору надає орендареві право безперешкодного користування територією під будівлею (майном) та прилеглою територією разом з господарським двором, надалі разом - "Прилегла Територія", плата за користування якою в цілому входить до складу орендної плати.

Пунктом 2.4. Договору сторони погодили, що майно буде передано орендарю для розміщення магазину для здійснення гуртово-роздрібної торгівлі видами та групами продовольчих, непродовольчих товарів та супутніх товарів, в тому числі алкогольними та тютюновими виробами; виробництва та продажу напівфабрикатів продовольчих товарів, продукції кулінарії та готової продовольчої продукції; організації підприємств громадського харчування; з метою розміщення підсобних, допоміжних, офісних і складських приміщень. Вищезазначений перелік не є вичерпним.

Розмір орендної ставки в місяць за один квадратний метр орендованих приміщень складає 190,50 грн., без ПДВ, що на дату підписання договору становить 23 долари США 83 центи за офіційним курсом Національного банку України та включає в себе плату за користування майном та прилеглою територією (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору розмір орендної плати за місяць розраховується за наступною формулою: А1=(А0*А2+діюча ставка ПДВ)* (К1+К0), де:

А1 - розмір орендної плати на місяць в гривнях на момент платежу;

А0 - розмір орендної ставки за 1 кв.м. майна, зазначеної в гривнях в пункті 3.1. цього Договору;

А2 - площа майна, зазначена в пункті 1.1. цього Договору;

К0 - співвідношення курсу української гривні до курсу долара США, встановленого НБУ станом на дату укладення цього Договору, а саме: 7,993 грн. за 1 долар США;

К1 - співвідношення курсу української гривні до курсу долара США, встановленого НБУ станом на дату платежу.

Діюча ставка ПДВ означає суму податку на додану вартість, який визначається виходячи зі ставки податку, чинної на момент сплати відповідного платежу. Сторони беруть до уваги, що на дату укладення цього Договору, ставка ПДВ становить 20 % від орендної плати. Сторони дійшли згоди, що у разі втрати орендодавцем протягом строку дії цього Договору статусу платника ПДВ, для застосування у формулі, зазначеній у цьому пункті, діюча ставка ПДВ дорівнює 0.

Відповідно до п. 3.4. Договору орендна плата буде сплачуватися орендарем на підставі Актів виконаних робіт, підписаних сторонами не пізніше 20-го числа місяця, який слідує за місяцем, в якому було здійснено користування майном.

25.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (орендар) укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нежитлових приміщень № 2298 від 21.03.2013 року, відповідно до якого сторони погодили читати у тексті Договору оренди найменування, місцезнаходження, платіжні реквізити, а також будь-яку іншу інформацію, що стосується орендаря, в такій редакції як це зазначено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" у преамбулі та реквізитах до цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2011 року Святошинським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-4127/10, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" було визнано право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ. А), як на окремий об'єкт нерухомого майна.

В подальшому Компанія "Феліндако ЛТД" Thelintako LTD, звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про зобов'язання вчинити дії, а саме:

1. Визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені Протоколом № 38 від 29.01.2013 року;

2. Визнати недійсним Договір купівлі - продажу від 29.01.2013 року, що укладений між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф";

3. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" на користь Компанії "Феліндако ЛТД" частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" розміром 100 % Статутного капіталу Товариства, що у грошовому виразі складає 119 510, 00 грн.;

4. Визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом №39 від 05.03.2013 року;

5. Визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом №43 від 01.04.2013 року;

6. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 30.01.2013 року, запис № 9002260;

7. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 06.03.2013 року, запис № 0002260;

8. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 05.04.2013 року, запис № 2002260;

9. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 08.04.2013 року, запис № 3002260;

10. Визнати недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", державну реєстрацію яких проведено 27.08.2013 року, запис № 4002260;

11. Визнати відсутнім право Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця", учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" згідно державної реєстрації змін до установчих документів Товариства (запис 3002260) здійснювати дії, направлені на відчуження майна товариства, а саме, але не виключно: нежитлових приміщень (в літ. А), загальною площею 2 862,40 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, б. 144 б.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі № 910/13186/15 за вказаним позовом було встановлено наступне.

Компанія "Феліндако ЛТД" була єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (далі - Товариство), який володів часткою розміром 100% Статутного капіталу Товариства, що у грошовому еквіваленті складало 119 510,00 грн., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.04.2012 року, рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ТД "Дарниця" від 09.09.2011 року, що оформлено відповідним протоколом № 35/1 від 09.09.2011 року, яким (питання 6 та 7 порядку денного) було вирішено прийняти до складу учасників Товариства позивача з визначенням частки у статутному капіталі Товариства, що належить позивачу, розміром 100%;

- статутом Товариства, затвердженим загальними зборами учасників Товариства, рішення яких оформлено протоком № 36 від 12.03.2012 року (як свідчить розділ 4 Статуту, позивач володіє часткою у Статутному капіталі Товариства загальним розміром 100%, що у грошовому еквіваленті складає 119 510,00 грн.);

- договорами купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" від 14.12.2011 року, укладеними між ОСОБА_6 та Компанією "Феліндако ЛТД", ОСОБА_5 та Компанією "Феліндако ЛТД".

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом № 38 від 29.01.2013 року було затверджено вихід Компанії "Феліндако ЛТД" зі складу учасників Товариства та передачу частки Компанії "Феліндако ЛТД" загальним розміром 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладення договору купівлі-продажу.

29.01.2013 року на виконання зазначеного вище рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 38 від 29.01.2013 року, між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" було укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

Від Компанії "Феліндако ЛТД" цей договір підписано особою, яку також зазначено як "Романюк Ігор". Проте Компанією "Феліндако ЛТД" зазначалось, що вказаний договір також не підписувався ОСОБА_7 у зв'язку з відсутністю його в період підписання на території України.

Як зазначено Компанією "Феліндако ЛТД", ним були отримані витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відомостей стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та встановлені наступні реєстраційні дії, проведені щодо Товариства:

- 30.01.2013 року - була проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства (запис № 9002260) - єдиним учасником Товариства стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

- 06.03.2013 року - була проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства (запис № 0002260) - єдиним учасником Товариства став ОСОБА_8, він же призначений директором Товариства.

- 05.04.2013 року - змінений директор Товариства на ОСОБА_9, (запис № 2002260).

- 08.04.2013 року - була проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства (запис № 3002260) - єдиним учасником Товариства стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

- 27.08.2013 року - змінений директор Товариства на ОСОБА_10, (запис № 4002260).

Таким чином, станом на 16.04.2014 року єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф", директор - ОСОБА_10

В подальшому загальними зборами учасників Товариства було прийнято декілька рішень стосовно зміни складу учасників Товариства, відступлення частки у статутному капіталі Товариства. На виконання зазначених рішень вищого органу Товариства було укладено низку договорів купівлі-продажу зазначеної частки.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленим протоколом № 39 від 28.02.2013 року, змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100 % статутного капіталу ОСОБА_8 шляхом укладення з ОСОБА_8 договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ОСОБА_8 до складу учасників Товариства, затверджено зміни до статуту Товариства.

На виконання рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 39 від 28.02.2013 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_8 05.03.2013 року було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (копія якого наявна в матеріалах справи), відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_8

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленим протоколом № 43 від 01.04.2013 року, змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід ОСОБА_8 зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100% статутного капіталу Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" до складу учасників Товариства, затверджено зміни до статуту Товариства.

На виконання рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 43 від 01.04.2013 року, між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" 01.04.2013 року було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (копія якого наявна в матеріалах справи), відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

Як встановлено судом, підставою для проведення державної реєстрації зазначених вище змін до статуту були рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлені протоколами № 38 від 29.01.2013 року, № 39 від 28.02.2013 року, № 43 від 01.04.2013 року, вказані вище договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" від 29.01.2013 року, від 05.03.2013 року, від 01.04.2013 року.

Під час розгляду справи № 910/13186/15 Господарським судом міста Києва було також встановлено, що 06.06.2015 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленим протоколом № 46 від 06.06.2015 року, змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100 % статутного капіталу ОСОБА_11 шляхом укладення з ОСОБА_11 договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ОСОБА_11 до складу учасників Товариства, затверджено нову редакцію статуту Товариства.

На виконання рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 46 від 06.06.2015 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_11 06.06.2015 року було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (копія якого наявна в матеріалах справи), відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_11.

08.06.2015 року було проведено державну реєстрацію статуту Товариства в новій редакції, в якому єдиним учасником Товариства зазначено ОСОБА_11

Позивач стверджує, що є законним власником нежитлових приміщень № 1-54 групи приміщень № 1 та приміщення № 1 групи приміщень № 7, загальною площею 2 787,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 "б" (майно), у зв'язку із чим просить стягнути з відповідача, як особи, яка не мала правових підстав для передачі в оренду вказаного майна, проте передала останнє в оренду іншій особі, 1 975 531,48 грн. упущеної вигоди за період з 21.04.2016 року по 21.05.2016 року.

Відповідач вказує, що у провадженні Господарського суду міста Києва є справа № 910/11210/16 зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Крім того, зазначає, що ним було обґрунтовано набуто право власності на об'єкт оренди за Договором оренди нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В. від 21.03.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 2298.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч. 1-3 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 761 Цивільного кодексу України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як встановлено судом та зазначалось вище, рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформлене протоколом № 38 від 29.01.2013 року було прийнято у відповідний день. Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", укладений між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" також укладено 29.01.2013 року.

Від імені Компанії "Феліндако ЛТД" вказане рішення загальних зборів, а також договір підписано особою, яку також зазначено як "Романюк Ігор".

Проте, судом встановлено, що вказані рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 38 від 29.01.2013 року, а також зазначений договір від 29.01.2013 року не могли бути підписані ОСОБА_7 у зв'язку з відсутністю його в період підписання на території України, що встановлено рішенням суду у справі № 910/13186/15.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені Протоколом № 38 від 29.01.2013 р., якими було затверджено передачу частки Компанії "Феліндако ЛТД" загальним розміром 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладання договору купівлі - продажу; затверджений Статут Товариства в новій редакції, прийняті за відсутністю єдиного учасника Товариства (його уповноваженого представника), а також без будь-яких доказів волевиявлення позивача на відчуження власної частки у статутному капіталі Товариства, що є прямим порушенням приписів статті 60 Закону України "Про господарські товариства", а також статті 148 Цивільного кодексу України, статей 237, 238, 244, 245 Цивільного кодексу України.

Крім того, як встановлено судом, на виконання зазначеного вище рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 38 від 29.01.2013 року, між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" 29.01.2013 року було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф".

З урахуванням того, що судом було встановлено факт неможливості підписання укладеного 29.01.2013 року між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" від імені позивача її повноважним представником ОСОБА_7 у зв'язку із тим, що місцем укладення договору є м. Київ, хоча вказана особа в період підписання договору перебувала за межами України, суд дійшов висновку про порушення вимог ст. 207 Цивільного кодексу України.

Крім того, як було встановлено судом під час розгляду справи № 910/13186/15, рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленим протоколом № 39 від 28.02.2013 року, змінено склад учасників Товариства: затверджено вихід Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" зі складу учасників Товариства у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 100 % статутного капіталу ОСОБА_8 шляхом укладення з ОСОБА_8 договору купівлі-продажу зазначеної частки, прийнято ОСОБА_8 до складу учасників Товариства, затверджено зміни до статуту Товариства.

На виконання рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 39 від 28.02.2013 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" та ОСОБА_8 05.03.2013 року було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", відповідно до якого право власності на частку в розмірі 100 % у статутному капіталі Товариства було передано ОСОБА_8

06.03.2013 року була проведена державна реєстрація змін до установчих документів Товариства (запис № 0002260) - єдиним учасником Товариства став ОСОБА_8, він же призначений директором Товариства, що було також встановлено судом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі № 910/13186/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016 року було, зокрема, визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені Протоколом № 38 від 29.01.2013 року, Договір купівлі - продажу від 29.01.2013 року, що укладений між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" та визнано недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", що оформлені протоколом № 39 від 28.02.2013 року.

Відповідно до ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, добросовісний набувач не набуває права власності на придбане ним майно у будь-якому випадку, якщо це майно вибуло із володіння власника за відсутності його волевиявлення.

При цьому, неможливість набуття права власності добросовісним набувачем не ставиться законом у залежність від чинності правочину, за яким відповідне майно було ним придбане (наведене також випливає із правових висновків викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дарниця" набуло право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ. А), як на окремий об'єкт нерухомого майна на підставі рішення Святошинським районним судом міста Києва від 05.08.2011 року у справі № 2-4127/10.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що нежитлові приміщення №№ 1-54 групи приміщень № 1 та приміщення № 1 групи приміщень № 7, загальною площею 2 787,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 "б" (майно) вибули з володіння ТОВ «Торговий дім «Дарниця» за відсутності волевиявлення останнього, як власника цього майна, в особі законних уповноваженої посадової особи та/або органу управління, що випливає із рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі № 910/13186/15, то згідно зі ст.ст. 330, 388 Цивільного кодексу України набувачі цього майна, зокрема, ТОВ «Буд-ВВВ» - не набули права власності на нього, а відтак це право завжди належало позивачу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З огляду на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України суб'єктами в кондикційному зобов'язанні є, з одного боку, власник майна (титульний володілець), який у зобов'язанні має право вимоги та виступає кредитором, а з іншого, - набувач майна, який виступає боржником.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобов'язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов'язань є те, що підстави для їх виникнення мають широкий спектр: зобов'язання можуть виникати як з дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов'язання, так і третіх осіб, з дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов'язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Кондикційне зобов'язання виникає за таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави, або підстава, на основі якої майно набувалося, згодом відпала.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред'явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов'язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - позадоговірний зобов'язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб'єктним складом підпадає під визначення зобов'язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі №6-3090цс15).

Згідно з ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Добросовісність набувача в кондикційних зобов'язаннях самостійного правового значення не має, але суб'єктивна складова його поведінки враховується при визначенні періоду, за який набувач зобов'язаний відшкодувати потерпілому доходи, які він одержав чи міг одержати від майна.

Здійснюючи відповідні розрахунки доходів, що підлягають виплаті набувачем на користь потерпілого, слід узяти до уваги таке. Якщо доходи були одержані набувачем реально, то враховується розмір реальних доходів, підтверджених відповідними доказами про їх одержання. Якщо ж набувач не одержував реальних доходів, хоча й міг одержати, або розмір доходів встановити неможливо, то слід виходити зі звичайних цін та/або розміру плати, що склалася на ринку аналогічних (максимально подібних) речей, товарів, робіт, послуг у відповідному регіоні.

Так, при розрахунку суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача за передачу в оренду іншій особі нежитлових приміщень №№ 1-54 групи приміщень № 1 та приміщення № 1 групи приміщень № 7, загальною площею 2 787,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 "б" (майно) на період з 21.04.2016 року по 21.05.2016 року, позивачем прийнято до уваги п. 3.3. Договору оренди нежитлових приміщень від 21.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2298.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок доходів, які би міг отримати позивач, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та відповідність фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим з відповідача на підставі ст. 1214 Цивільного кодексу України підлягає стягненню 1 975 531,48 грн.

Щодо тверджень відповідача щодо знаходження у провадженні Господарського суду міста Києва справи № 910/11210/16 з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Так, предметом позову у справі № 910/10261/16 є стягнення не отриманих позивачем доходів в розмірі 1 975 531,48 грн. за період з 21.04.2016 року по 21.05.2016 року за передачу в оренду третій особі нежитлових приміщень №№ 1-54 групи приміщень № 1 та приміщення № 1 групи приміщень № 7, загальною площею 2 787,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 "б" (майно).

Разом з тим, доказів того що предмет та підстави позову у справі № 910/11210/16 є тотожним предмету позову і підставам позову у справі № 910/10261/16 (зокрема, період нарахування грошових коштів, Договір оренди, на підставі якого майно передано в оренду), відповідач не надав, а отже і відповідні доводи судом відхиляються.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, в розмірі 29 497,97 грн. (судовий збір сплачений позивачем) покладаються на відповідача.

Крім того, з урахуванням того, що ціна позову складає 1 975 531,48 грн., а отже сума судового збору, яка підлягала сплаті складає 29 632,97 грн., з відповідача підлягає стягненню в доход Державного бюджету України 135,00 грн. судового збору з розрахунку 29 632,97 грн. (сума судового збору, яка підлягала сплаті) - 29 497,97 грн. (сума судового збору, фактично сплачена позивачем).

Керуючись ст.ст. 32, 33-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДАРНИЦЯ" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 38374760) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДАРНИЦЯ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 16285594), грошові кошти: 1 975 531,48 грн. (один мільйон дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять одна гривня 48 копійок) безпідставно набутих грошових коштів, 29 497,97 грн. (двадцять дев'ять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 97 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 38374760) в доход Державного бюджету України 135,00 грн. (сто тридцять п'ять гривень) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 31.01.2017 року.

Суддя Ю.В. Цюкало