РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016Справа №910/13980/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 50 000,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Самойленко П.М., за довіреністю;

від відповідача: Сергутін В.А., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 50 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 було порушено провадження у справі № 910/13980/16, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 19.08.2016.

Через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва у справі № 910/13980/16 від 19.08.2016.

Через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про перенесення судового засідання.

У судове засідання 19.08.2016 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 19.08.2016 представник відповідача не з'явився.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.08.2016 розгляд справи було відкладено до 05.10.2016.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 04.10.2016, у зв'язку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді ОСОБА_1, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справу № 910/13980/16 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

05.10.2016 судове засідання не відбулось.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2016 справа № 910/13980/16 була прийнята до свого провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 16.11.2016.

16.11.2016 представник позивача у судове засідання з'явився.

16.11.2016 представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Враховуючи не з'явлення в судове засідання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 07.12.2016.

07.12.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмовий відзив на позов.

У судове засідання 07.12.2016 представники сторін з'явились.

У судовому засіданні 07.12.2016 судом, в порядку, передбаченому ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 14.12.2016.

09.12.2016 представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва було подано письмові заперечення на відзив та документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 14.12.2016 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 14.12.2016 з'явився, проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2015 на підставі Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 001а5ц5 від 22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - позивач) було укладено Сертифікат № 314 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1.

Водій ОСОБА_3 25.01.2016 о 12 год. 00 хв. в смт. Гостомель по вул. Чумацький шлях, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на дерево, після чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15.02.2016 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Відповідно до Рахунку № 1026548 від 04.02.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ленд Ровер» склала 490 043,32 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № АХА2008153 від 05.02.2016, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 473 293,32 грн.

На підставі сформованого страхового акту № АХА2008153 від 05.02.2016, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 473 293,32 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 222 189 від 08.02.2016.

Відповідно до Рахунку № 1027165 від 03.03.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ленд Ровер» склала 4 276,22 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № АХА2017010 від 04.03.2016, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 4 276,22 грн.

На підставі сформованого страхового акту № АХА2017010 від 04.03.2016, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4 276,22 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 228 267 від 09.03.2016.

Враховуючи вищевикладене, позивачем за вказаним страховим випадком було виплачено страхове відшкодування в загальній сумі 477 569,54 грн.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6254037 (ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн, розмір франшизи - 0 грн).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АЕ/6254037 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АЕ/6254037, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Відповідач у своєму відзиві зазначає суду про те, що позивачем не було дотримано досудового порядку врегулювання спору, а саме не було надано копії постанови суду про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за адміністративне правопорушення, а тому, на думку позивача, відсутні підстави для задоволення позову.

В матеріалах справи наявні докази направлення позивачем відповідачу заяви про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № 10185/0000695/УБК від 19.05.2016.

Згідно з пунктами 35.1 та 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

З огляду на перелік документів, доданих до заяви про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № 10185/0000695/УБК від 19.05.2016, направленої позивачем відповідачу, позивач надав необхідний пакет документів для прийняття відповідачем вмотивованого рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування в строки, встановлені ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Факт отримання відповідачем вказаної заяви підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі № 3-165гс14.

Відповідно до частини першої статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код: 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код: 20474912) страхове відшкодування в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 28.12.2016.

Суддя О.В. Нечай