РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа № 903/612/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Маціщук А.В.

при секретарі Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю від 05.12.2016р.

відповідача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю від 27.12.2016р. №2791/38/2-16

третіх осіб:

- ТзОВ "Цумань - Риба": ОСОБА_3 - представника за довіреністю від 22.08.2016р. №5

- Волинської обласної державної адміністрації: ОСОБА_4 - представника за довіреністю від 16.06.2016р. №3745/58/2-16

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області

на рішення господарського суду Волинської області від "05" жовтня 2016 р.

у справі № 903/612/16 (суддя Костюк С.В.)

за позовом Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань", м.Рівне

до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, м.Ківерці

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Цумань - Риба", Волинської обласної державної адміністрації

про визнання недійсними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 05 жовтня 2016 року у справі №903/612/16 позов Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання недійсними додаткових угод задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди, укладені Ківерцівською районною державною адміністрацією та ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" від 08.06.2015 року: про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00648; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00649; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00650.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Ківерцівська районна державна адміністрація Волинської області звернулася із апеляційною скаргою, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким що, підлягає скасуванню з наступних підстав.

З посиланням на ст.ст. 2, 80, 91, 92, 97, 99, 145, 147, 203, 241, 237 ЦК України, ст. 89 ГК України, ст.ст. 58, 59, 62, 63 Закону України "Про господарські товариства", п. 3.2. рішення Конституційного суду України від 12.01.2010р. №1-рп/2010 (у справі за конституційним зверненням ТОВ "Міжнародний фінансово - правовий консалтинг" про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України) вказує, що оскільки директор позивача ОСОБА_6 представляла інтереси ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп", укладаючи від його імені правочини і стосовно укладених нею правочинів відповідач ніяких заперечень не висловлював, у Ківерцівської районної державної адміністрації не було підстав вважати, що директор позивача ОСОБА_6 діяла не добросовісно.

Крім того, звертає увагу скаржник, ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" в особі ОСОБА_7 направляло лист про відмову від укладеного договору оренди ставка, що давало підстави для Ківерцівської районної державної адміністрації вважати про волевиявлення відповідача про відмову від спірних угод.

Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У доповненнях до апеляційної скарги Ківерцівська районна державна адміністрація Волинської області, серед іншого, звертає увагу на наявність справ №903/554/13 за позовом Відкритого акціонерне товарисвто "Волиньрибгосп" до Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" за участю третьої особи, що не завляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Волинська торгово-транспортна корпорація" про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якій, на думку відповідача, господарський суд фактично підтвердив повноваження директора ДП "Рибгосп Цумань" ОСОБА_6, та №903/1289/13 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області, який у 2013 році звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Укрриба", Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" про визнання недійсним укладеного між Державним підприємством "Укрриба" та Дочірнім підприємством "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" договору зберігання державного майна №58/12 від 03.12.2012р. та додаткової угоди до вказаного договору від 05.12.2012р., припинення зобов'язання за цим договором на майбутнє та зобов'язання Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" повернути Державному підприємству "Укрриба" державне майно (гідротехнічні споруди ставів, а саме: став Лісовий за інв. №35, балансовою вартістю 8 338грн., що розташований на території с. Берестяни Ківерцівського району; стави дільниці Олика за інв. №33, балансовою вартістю 55 588грн., виросні стави Олика за інв. №56, балансовою вартістю 11118грн., що розташовані на території смт. Олика Ківерцівського району; став №1 смт. Цумаль за інв. № 27, балансовою вартістю 71 222грн., став №2н за інв. №28, балансовою вартістю 134627грн., став №2в за інв. №29, балансовою вартістю 156 341 грн., став №3 за інв. №30, балансовою вартістю 125 073грн., зимувальні стави Цумань за інв. №31, балансовою вартістю 52114грн., став Богуславка за інв. №36, балансовою вартістю 168 501грн., став Зимувальний №2 за інв. №37, балансовою вартістю 10 596грн., став Путилівський за інв. №38, балансовою вартістю 30400грн., став Гайковий за інв. №39, балансовою вартістю 5211грн.) балансовою вартістю 829129грн., що розташовані на території смт. Цумань Ківерцівського р-ну, у якій провадження у справі було припинено згідно із п. 1-1 ст. 80 ГПК України на підставі листа ДП "Укрриба" від 28.11.2013р. №11-12/505, у якому на підставі п. 6.3. договору зберігання державного майна від 03.12.2012р. №58/12 припинило дію договору в односторонньому порядку.

Вказує, що з кінця 2013 року у ДП «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» відсутнє право використовувати державне майно (гідротехнічні споруди ставів, а саме: став Лісовий за інв. №35, балансовою вартістю 8 338грн., що розташований на території с. Берестяни Ківерцівського району; стави дільниці Олика за інв. №33, балансовою вартістю 55 588грн., виросні стави Олика за інв. №56, балансовою вартістю 11 118грн., що розташовані на території смт. Олика Ківерцівського району; став №1 смт. Цумаль за інв. № 27, балансовою вартістю 71 222грн., став №2н за інв. №28, балансовою вартістю 134 627 грн., став №2в за інв. №29, балансовою вартістю 156 341 грн., став №3 за інв. №30, балансовою вартістю 125 073грн., зимувальні стави Цумань за інв. №31, балансовою вартістю 52 114грн., став Богуславка за інв. №36, балансовою вартістю 168 501грн., став Зимувальний №2 за інв. №37, балансовою вартістю 10 596грн., став Путилівський за інв. №38, балансовою вартістю 30 400грн., став Гайковий за інв. №39, балансовою вартістю 5 211грн.) балансовою вартістю 829 129 грн., що розташовані на території смт. Цумань Ківерцівського р-ну.

Крім того, зазначає скаржник, у серпні 2016 року групи інвентарних обєктів - гідротехнічних споруд, а саме: став №1, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; став №2н, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; став №2в, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; став №3, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; зимувальні стави Цумань,смт.Цумань; стави дільниці Олика, Ківерцівський р-н, смт.Олика; став Лісовий, Ківерцівський р-н, с.Берестяне; ст.Богуславка, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; ст.Зимувальні №2, Ківерцівський р-н, смт.Цумань;ст.Путилівський; ст.Гайковий, Ківерцівський р-н, смт.Цумань; виросні стави Олика, Ківерцівський р-н, смт.Олика, за адресою: Волинська обл.., Ківерцівський р-н, смт.Цумань, с.Берестяне, смт.Олика, с.Башлики (Дубищенська сільська рада), с.Залісоче та с.Горянівка (Дідичівська сільська рада) було виставлено на аукціон на право його оренди, ці обєкти знаходяться на спірних земельних ділянках.

Переможцем цього конкурсу стало ТзОВ «Цумань-Риба».

Водночас, документи на участь у цьому конкурсі подавало і ДП «Рибгосп «Цумань», ВАТ «Волиньрибгосп», що свідчить про фактичне схвалення органами управління позивача правочинів про розірвання спірних договорів, оскільки земельні ділянки водного фонду використовувати без права на користування вказаним державним майном, що знаходиться на цих землях, неможливо.

Разом з тим, відповідач до заяви про доповнення до апеляційної скарги долучив копію листа Регіонального відділення ФДМУ по Волинській області від 09.08.2016р. №11-04-1516, копію листа директора ДП «Рибгосп «Цумань» ОСОБА_7 та копію договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 22.08.2016р. №1057, не обґрунтувавши, відповідно до ст. 101 ГПК України, причини неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції.

Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 06.12.2016р. залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Цумань - Риба" та Волинську обласну державну адміністрацію.

У відзиві на апеляційну скаргу Волинська обласна державна адміністрація вказує, що підтримує апеляційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Цумань - Риба" у своїх поясненнях вважає рішення господарського суду незаконним та повністю дублює доповнення до апеляційної скарги відповідача. Крім того, вказує на постанову Верховного суду України від 27.04.2016р. у справі №6-62цс16. Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Серед іншого вказує, що додаткові угоди від імені ДП "Рибгосп "Цумань" підписано ОСОБА_6, яка не мала відповідних повноважень, директором ДП є ОСОБА_7, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та згідно статуту прийняття рішення про розірвання договорів оренди належить до виключної компетенції загальних зборів учасників підприємства.

Крім того, вказує позивач, додаткові угоди укладалися на підставі розпорядження голови Ківерцівської районної державної адміністрації №161 від 25.05.2015 року «Про розірвання договорів оренди землі», яке скасовано рішенням господарського суду Волинської області у справі №903/629/15.

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

У судовому засіданні, представником ТОВ "Цумань - Риба" подано клопотання про витребування матеріалів справи №903/1389/13 за позовом Заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області, до Державного підприємства "Укрриба", Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне агентство рибного господарства України про визнання недійсним договору зберігання майна, додаткової угоди та повернення майна на підтвердження повернення у державну власність ставів, а саме: став Лісовий за інв. №35, балансовою вартістю 8 338грн., що розташований на території с. Берестяни Ківерцівського району; стави дільниці Олика за інв. №33, балансовою вартістю 55 588грн., виросні стави Олика за інв. №56, балансовою вартістю 11 118грн., що розташовані на території смт. Олика Ківерцівського району; став №1 смт. Цумаль за інв. № 27, балансовою вартістю 71 222грн., став №2н за інв. №28, балансовою вартістю 134 627 грн., став №2в за інв. №29, балансовою вартістю 156 341 грн., став №3 за інв. №30, балансовою вартістю 125 073грн., зимувальні стави Цумань за інв. №31, балансовою вартістю 52 114грн., став Богуславка за інв. №36, балансовою вартістю 168 501грн., став Зимувальний №2 за інв. №37, балансовою вартістю 10 596грн., став Путилівський за інв. №38, балансовою вартістю 30 400грн., став Гайковий за інв. №39, балансовою вартістю 5 211грн.) балансовою вартістю 829 129 грн., що розташовані на території смт. Цумань Ківерцівського р-ну, що унеможливлює використання спірних земельних ділянок за цільовим призначенням, що стало підставою для припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011р.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в обґрунтування неможливості заявити клопотання про витребування матеріалів справи №903/1389/13 у суді першої інстанції, вказав, що ТОВ "Цумань - Риба" не було залучене до участі у справі, а тому не мало такої можливості.

Представники відповідача та Волинської обласної державної адміністрації підтримали подане клопотання.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про витребування матеріалів справи №903/1389/13, вказуючи на те, що встановлені у ній обставини не стосуються предмета позову у даній справі.

Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання про витребування матеріалів справи №903/1389/13, за безпідставністю.

Так, ст. ст. 32,34 ГПК України, зокрема, визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними додаткових угод від 08.06.2015р. про припинення договору оренди землі від 28.09.2011р., у зв'язку із недотриманням в момент вчинення правочинів вимог ст.203 ЦК України, оскільки оспорені угоди укладено особою, яка не була директором та не мала повноважень на їх укладення, тому суд встановлює обставини. оцінює докази, які стосуються предмета спору. Наявність чи відсутність у позивача права користування гідроспорудами не мають значення для вирішення спору у даній справі по суті.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги, надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники третіх осіб підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, у повному обсязі, просять скасувати рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції, вважаючи рішення законним. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 15.08.2011 року Ківерцівською райдержадміністрацією та Дочірнім підприємством Рибгосп Цумань ВАТ Волиньрибгосп було укладено договори оренди землі, які зареєстровано в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28.09.2011року за реєстровими №№00648, 00649, 00650.

Відповідно до п.п.2, 5 договорів загальна площа земельних ділянок: 75,9904 га (нормативна грошова оцінка 73310,65 грн.), 40,5011 га (нормативна грошова оцінка 41646,52 грн.), 59,4724 га (нормативна грошова оцінка 78314,09 грн.).

За умовами договорів земельні ділянки передано в оренду для ведення рибного господарства строком на 49 років (п.п.8,15).

Згідно із п.43 договорів вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Вказані договори підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Факт передачі земельних ділянок підтверджено актами приймання-передачі.

25.05.2015 року Ківерцівською райдержадміністрацією прийнято розпорядження №161 "Про розірвання договорів оренди землі", у п. 1 якого зазначено: "Укласти додаткові угоди з дочірнім підприємством Рибгосп Цумань відкритого акціонерного товариства Волиньрибгосп про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00648, договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00649, та договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00650, предметом яких є земельні ділянки водного фонду, площами: 40.5011 га на території Олицької селищної ради; 59.4724 га на території Дідичівської сільської ради та 75.9904 га на території Берестянської сільської ради".

На підставі даного розпорядження Ківерцівською райдержадміністрацією та ДП "Рибгосп "Цумань" 08.06.2015 року було укладено додаткові угоди про припинення договорів оренди землі, зареєстрованих 28.09.2011 року за номерами 00648, 00649, 00650, які зі сторони ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ Волиньрибгосп підписано, як вказано в угодах, директором ОСОБА_6, яка діє на підставі статуту.

Проте, відповідно до наявного у справі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.08.2016р. з 21.12.2012р. керівником (директором) та підписантом ДП "Рибгосп "Цумань" був ОСОБА_7.

Пунктом 8.4 статуту ДП "Рибгосп "Цумань", зокрема, передбачено, що директор вирішує усі питання діяльності підприємства, окрім віднесених до виключної компетенції власника, діє від імені підприємства без доручення в межах, встановлених статутом та рішенням власника.

У п. 8.2 статуту, зокрема, передбачено, що вищим органом управління підприємства є загальні збори, до компетенції яких відноситься прийняття рішення про розірвання договорів оренди, суборенди, застави основних засобів та нерухомого майна (землі, ставів, інших водних об'єктів тощо) підприємства. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу підприємства.

Рішенням господарського суду Волинської області від 22.07.2015 року у справі №903/629/15 за позовом Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, яким позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Ківерцівської райдержадміністрації №161 від 25.05.2015 року Про розірвання договорів оренди землі, на підставі якого сторонами укладено оспорені додаткові угоди. Дане рішення господарського суду Волинської області залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року.

Так, вказаними судовими рішеннями встановлено, що розпорядження голови Ківерцівської РДА №161 від 25.05.2015 року Про розірвання договорів оренди землі прийняте з порушенням норм ст. 141 Земельного кодексу України та з порушенням прав та законних інтересів позивача, як орендаря земельних ділянок.

Також встановлено, що директором на момент прийняття розпорядження та підписання додаткових угод, які є предметом спору у даній справі №903/612/16, був ОСОБА_7, а відповідно до пункту 8.2 статуту ДП Рибгосп Цумань до компетенції загальних зборів учасників товариства належить прийняття рішення про розірвання договорів оренди, суборенди, застави основних засобів та нерухомого майна (землі, ставів, інших водних об'єктів тощо) підприємства. Питання, віднесені до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу підприємства.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведене вище, позивач, керуючись ст.ст. 89, 92, 203, 215 ЦК України, ч.3 ст. 35 ГПК України, ст. ст. 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", п.п. 2.9, 3.3 постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними та рішення у справі 903/629/15, звернувся із позовом до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання недійсними додаткових угод від 08.06.2015р. про припинення дії договорів оренди землі від 28.09.2011р..

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Волинської області від 05 жовтня 2016 року у справі №903/612/16 позов Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання недійсними додаткових угод задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди, укладені Ківерцівською районною державною адміністрацією та ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" від 08.06.2015 року: про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00648; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00649; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00650.

Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно із ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За нормами ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ч.ч.1,4 ст. 91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (у редакції чинній на момент укладення додаткових угод від 08.06.2015р.) відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Крім того, у ч. 2 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців передбачено, що в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості щодо юридичної особи - прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 89 ЦК України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а у випадках, встановлених законом, - з моменту повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію, про такі зміни. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Так, як зазначалося вище, з наявного у справі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.08.2016р. убачається, що з 21.12.2012р. керівником (директором) та підписантом ДП "Рибгосп Цумань" є ОСОБА_7.

Крім того, відповідно до п.8.1 статуту ДП "Рибгосп Цумань" (у редакції, чинній на момент укладення додаткових угод від 08.06.2015р.) органами управління підприємством є: 8.1.1 Вищий орган - Загальні збори учасників ОСОБА_5; 8.1.2 директор товариства; 8.1.3 директор підприємства.

Разом з тим, у п. 8.2 статуту визначено, що до компетенції загальних зборів товариства входить, зокрема, прийняття рішень про розірвання договорів оренди, суборенди, застави основних засобів та нерухомого майна (землі, ставів, інших водних об'єктів тощо) підприємства; питання віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу підприємства.

Проте, додаткові угоди від 08.06.2015р. про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011р. підписані від орендаря ОСОБА_6, яка, як встановлено, не є керівником (підписантом), рішення зборів товариства про розірвання договорів оренди матеріали справи не містять.

Згідно з п.3.3. постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р., Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_6, яка підписала додаткові угоди від імені ДП Рибгосп Цумань про припинення договорів оренди землі, не мала повноважень на їх підписання, оскільки, як встановлено судом, не мала довіреності, не була керівником, і за всіма обставинами Ківерцівська районна державна адміністрація не могла про це не знати, так як у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на день укладення 08.06.2015р. оспорених додаткових угод про припинення договору оренди землі від 28.09.2011р. містилася інформація, що директором та підписантом ДП Рибгосп Цумань є ОСОБА_7.

Крім того, додаткові угоди укладалися на підставі розпорядження голови Ківерцівської районної державної адміністрації №161 від 25.05.2015 року Про розірвання договорів оренди землі, яке в судовому порядку скасовано.

Разом з тим, щодо подання скаржником до доповнень до апеляційної скарги копії листа Регіонального відділення ФДМУ по Волинській області від 09.08.2016р. № 11-04-1516 та листа ДП "Рибгосп "Цумань" з проханням розірвати договір оренди землі від 28.09.2011р. за №00650, підписаний директором ОСОБА_7, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен довести факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, надання чи ненадання доказів це право сторони. Але, вибираючи спосіб захисту, який базований на ненаданні доказів, сторона несе ризик, що вона не зможе в подальшому посилатися на ті докази, яких вона не надала. Суд першої інстанції, в свою чергу, приймає рішення на підставі наданих доказів і не може передбачити існування у сторін додаткових доказів та документів.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 №7 (із змінами та доповненнями) зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи, що відповідач не обґрунтував неможливість подання доказів (листів) у суді першої інстанції, апеляційний суд не бере до уваги надані ним додаткові докази.

Щодо посилань третьої особи - ТзОВ "Цумань - Риба" - у своїх поясненнях від 23.12.2016р., на підтримання доводів апеляційної скарги, на постанову ВСУ від 27.04.2016р. №6-62цс16, у якій зазначено, зокрема, що для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом визнано недійсним у судовому порядку рішення загальних зборів учасників товариства про обрання (призначення) виконавчого органу, згідно якого виконавчий орган діяв на момент укладення договору; такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно; тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства, слід вказати таке.

У справі №903/612/16 судом встановлено, що рішення зборів товариства про розірвання договорів оренди землі відсутнє. Також судом встановлено, що сторона за оспореними угодами - Ківерцівська районна державна адміністрація - не могла не знати про те, що особа, яка їх укладала від імені позивача у справі, не була керівником (підписантом) підприємства.

Стосовно доводів ТзОВ "Цумань - Риба", що з квітня 2013 року у ДП "Рибгосп "Цумань" (позивача у справі) відсутнє право використовувати державне майно (гідротехнічні споруди ставів), що розташовані на території смт. Цумань Ківерцівського району, а на підставі результатів конкурсу право оренди отримало ТзОВ "Цумань - Риба", слід зазначити, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними додаткових угод від 08.06.2015р. про припинення договору оренди землі від 28.09.2011р., у зв'язку із недотриманням в момент вчинення правочинів вимог ст.203 ЦК України, оскільки оспорені угоди укладено особою, яка не була директором та не мала повноважень на їх укладення, тому, керуючись ст.ст. 32, 34, 43 ГПК України, суд, встановлючи обставини, приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, та оцінює їх. Наявність чи відсутність у позивача права користування гідроспорудами не мають значення для вирішення спору у даній справі по суті.

За наведених обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства - не є підставою для скасування оскарженого рішення.

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. у справі №903/612/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2016р. у справі №903/612/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області - без задоволення.

2. Справу №903/612/16 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.