РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016Справа №910/19399/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» до Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві про відшкодування майнової шкоди у розмірі 6 683, 29 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Сагач І.М. (довіреність № ГН-173-ю/2016 від 19.09.2016);

від відповідача - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до автогосподарства ГУ МВС України м. Києва про відшкодування майнової шкоди у розмірі 6 683, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19399/16.

15.11.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у зв'язку з тим, що є неналежним відповідачем, оскільки особа, винна у настання ДТП у трудових відносинах з відповідачем не перебувала.

В підтвердження викладеного, відповідач додав належним чином засвідчену копію наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 29.12.2005 № 744 "Про реєстрацію та розстановку транспортних засобів" відповідно до якого автомобіль марки ГАЗ-3302, кузов № НОМЕР_1 зареєстровано та закріплено за Дніпровським РУ, а також належним чином засвідчену копію наказу Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 19.08.2014 № 363 "Про закріплення службового автотранспорту за працівниками районного управління", а саме за службовим автомобілем Газель д.н.з. 1118 закріплено міліціонера-водія конвойного відділення Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Горбатюка Олега Олеговича.

Також до відзиву долучено клопотання про заміну неналежного відповідача автогосподарства ГУ МВС України м. Києва на належного - Дніпровське РУ ГУМВС України в м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 замінено неналежного відповідача - автогосподарство ГУ МВС України м. Києва на належного - Дніпровське УП ГУНП України в м. Києві (далі по тексту - відповідач) та відкладено розгляд справи на 13.12.2016.

У судовому засіданні 13.12.2016 представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом задоволено, документи долучено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 розгляд справи відкладено на 26.12.2016 у зв'язку з нез'явленням представника відповідача у судове засідання.

У судове засідання, призначене на 26.12.2016 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору та підтримав заявлені позовні вимоги.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, зокрема, представнику відповідача завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача судом встановлено таке.

28.11.2013 між приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» (далі по тексту - страховик, позивач) та громадянином ОСОБА_4 (далі по тексту - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-04 (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (ТЗ) вказаним у п. 1.2.1. договору (п. 1.2. договору).

Строк дії договору складає 12 місяців, тобто до 27.11.2014 (п. 1.4. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 4.1. договору).

22.08.2014 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу GEELY EMGRAND 8, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під керуванням останнього та транспортного засобу ГАЗ 33021, державний реєстраційний номер 1118, що належить автогосподарству ГУ МВС України м. Києва, під керуванням Горбатюка Олега Олеговича.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2014 у справі № 755/23274/14-п Горбатюка Олега Олеговича визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований у позивача ТЗ отримав механічні пошкодження.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з рахунком-фактури від 09.09.2014 № J ТОВ «Автокрай-Україна» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 6 683, 29 грн.

На підставі заяви страхувальника позивачем 11.11.2014 був складений страховий акт № 4443-02, на підставі якого на рахунок ТОВ «Автокрай-Україна» було перераховано 6 683, 29 грн, що підтверджується довідкою-підтверженням виплати страхового відшкодування. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 6 683, 29 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Наявність вини Горбатюка Олега Олеговича в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2014.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо) (абзац 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди».

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом встановлено, що наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 29.12.2005 № 744 "Про реєстрацію та розстановку транспортних засобів" автомобіль марки ГАЗ-3302, кузов № НОМЕР_1 зареєстровано та закріплено за Дніпровським РУ.

Згідно з наказом Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 19.08.2014 № 363 "Про закріплення службового автотранспорту за працівниками районного управління", службовий автомобіль Газель д.н.з. 1118 закріплено за міліціонером-водієм конвойного відділення Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Горбатюком Олегом Олеговичем.

Таким чином, на підставі встановлених судом обставин, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, згідно зі ст. ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування».

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 6 683, 29 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві (02100, м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 ідентифікаційний номер 31650052, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 6 683 (шість тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 29 копійок, а також судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 10 січня 2017 року.

Суддя Я.А. Карабань