ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2016р. Справа №905/422/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Паляниці Ю.О., Сажневої М.В.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, м.Маріуполь Донецької області

до Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк

про: стягнення 5863,44грн. збитків

за участю представників сторін:

від позивача: не явився,

від відповідача: не явився.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

17.05.2016р. з 15-35год. до 15-40год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, м. Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення 5863,44грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: Договір №МДМ-13.50-14-1291/127 від 31.12.2014р., комерційний акт БН №724219/1097 від 21.09.2015р., залізничну накладну №48395966 від 16.09.215р., рахунок-фактуру №90503453 від 16.09.2015р. тощо.

В позові викладений розрахунок заявленої до стягнення суми (а.с.4).

Протягом розгляду справи позивач надав:

- клопотання №09/28 від 29.02.2016р. про розгляд справи без участі свого представника, в якому також надав письмові пояснення по суті спору; до клопотання додані копії правовстановлюючих документів позивача (а.с.27-33);

- з клопотанням №09/28 без дати копію сертифікату якості №19536 (а.с.44-46, 50-51).

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.04.2016р. визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/422/16: ОСОБА_1 головуючий суддя, судді Паляниця Ю.О., Сажнева М.В. (а.с.47-48).

04.02.2016р. судом зроблено Спеціальний витяг №21666909 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства Донецька залізниця (а.с.20-22). Зі Спеціального витягу вбачається, що з 25.11.2014р. відповідач перебуває в стані припинення за рішенням засновників, але його не виключено з відповідного реєстру.

Відповідач будь-яких пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надав, у судові засідання 15.03.2016р., 29.03.2016р. та 17.05.2016р. не явився, хоча про час і місце розгляду справи, а також про вимоги суду був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи роздруківки повідомлень в мережі Інтернет від 09.02.2016р., 15.02.2016., 18.03.2016р., від 05.04.2016р. та від 15.04.2016р. про час і місце судового засідання зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі Судова влада України (а.с.23-25, 38-39, 42-43, 53-54).

Враховуючи правові позиції Вищого господарського суду України, викладені в п.3.9.2, п.3.12 Постанови Пленуму №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції та приймаючи до уваги, що відповідач не скористався правом надати відзив на позов та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки свого повноважного представника в судові засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши документи, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі Статут) визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

16.09.2015р. за залізничною накладною №48395966 Публічне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відвантажило в адресу Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (вантажоодержувача) у вагоні №67890376 кокс доменний у вологому стані (а.с.11). При оформленні вказаної накладної відправником зазначено масу вантажу у вагоні №67890376: нетто 42200кг. Відповідно до накладної поверхня вантажу вище бортів, «шапка», вантаж маркований повздовжньою полосою уздовж вагону вапном.

Під час прибуття вагону на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу масі, зазначеній вантажовідправником у накладній. Так, з посиланням на складений вказаною станцією акт загальної форми №1-212 від 21.09.2015р. було здійснене комісійне переважування вагону №67890376. За результатами комісійного переважування складений комерційний акт БН №724219/1097 від 21.09.2015р. (далі комерційний акт), відповідно до якого у вагоні №67890376 виявилось: брутто 63000кг, тара з брусу 23000кг, нетто 40000кг, що менше документа на 2200кг (а.с.10).

У комерційному акті також відображено, що навантаження у вагоні вище рівня бортів на 200мм, шапкоподібне. Поверхня вантажу маркована однією повздовжньою полосою вапном. Над 7-м люком шапка знята, наявний скіс до дверей вагону, маркування порушене. На станції Маріуполь-Сортувальний течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Під час повторного переважування нестача підтвердилась. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає за штатом. Комерційний акт підписаний належними особами згідно з п.10 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях (ст.12 Закону України Про залізничний транспорт, ст.110 Статуту). Стаття 110 Статуту також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону України Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні норми містяться у ст.113 Статуту та ч.2 ст.924 ЦК України.

За ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Суд приймає до уваги встановлені комерційним актом сліди доступу до вантажу, порушення маркування у вагоні №67890376. Відповідач не довів, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці. Таким чином, своїх зобовязань за договором перевезення відповідач належним чином не виконав збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив.

Частиною 1 ст.115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

В п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, зданих до перевезення в у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

У графі 20 залізничної накладної №48395966 зазначено, що вантаж (кокс доменний) відправлений у вологому стані (а.с.11). За даними комерційного акту недостача у вагоні №67890376 складає 2200кг. В матеріалах справи наявний рахунок-фактура ПАТ Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправника) №90503453 від 16.09.2015р. на оплату коксу доменного за ціною без ПДВ 3749,63грн. за тону (а.с.12, перший рядок рахунку). Вартість недостачі у розмірі 5863,44грн. розрахована позивачем з урахуванням норми недостачі, що дорівнює 2% маси, зазначеної в перевізному документі.

Перевіривши розрахунок позовних вимог (а.с.4), суд встановив, що він є арифметично вірним, але містить неправильні вихідні дані щодо вартості втраченого вантажу. Так, під час здійснення розрахунку позивач виходив з того, що вартість вантажу у вагоні №67890376 відповідно до рахунку вантажовідправника складає 4324,07грн./т з ПДВ, в той час як за розрахунком суду вартість вантажу у вагоні №67890376 складає 4499,56грн./т з ПДВ. Відповідно вартість недостачі за розрахунком суду складає 6101,40грн.

Однак з огляду на те, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України порядок збільшення розміру позовних вимог не був дотриманий позивачем під час розгляду справи, позовна вимога підлягає розглядові в первісно заявленій сумі 5863,44грн.

Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд визнає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що не спростовані відповідачем і підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.129 Конституції України та на підставі ст.ст.909, 920, 924 Цивільного кодексу України; ст.307 Господарського кодексу України; ст.ст.12, 23, 26 Закону України „Про залізничний транспорт №273/96ВР від 04.07.1996р.; п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.; п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083); ст.ст.6, 24, 111, 110, 113, 114, 115 Статуту залізниць України; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 4-6, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну вимогу Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області до Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк про стягнення 5863,44грн. збитків задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83000, м.Донецьк, вул.Артема, 68; ідентифікаційний код 01074957) на користь Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1; ідентифікаційний код 00191129) 5863,44грн. збитків, 1378грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2016р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя М.В. Сажнева

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам