ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.2016р. Справа № 905/3198/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

за участю секретаря судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м.Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, м. Київ

про скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. та розірвання договору оренди земельної ділянки.

За участю:

представник позивача не зявився;

представник відповідача не зявився;

представник третьої особи не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес», звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м.Маріуполь, Донецька область, про скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. та розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що фактичне користування земельною ділянкою здійснює новий власник, внаслідок чого договір оренди земельної ділянки від 04.03.2015р. з позивачем слід достроково розірвати, а рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 - скасувати.

Ухвалою суду від 16.11.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 29.11.2016р.

Ухвалою суду від 29.11.2016р. розгляд справи був відкладений на 13.12.2016р.

07.12.2016р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.12.2016р. розгляд справи був відкладений на 27.12.2016р.

15.12.2016р. від позивача надійшли витребувані ухвалами суду оригінали доданих до позовної заяви документи для огляду в судовому засіданні.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 27.12.2016р. не з'явилися.

Представник відповідача у судове засідання 27.12.2016р., як і у попередні судові засідання не з'явився. Відзив на позовну заяву відповідач не надав, представника не направив, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався. Повідомлявся про судовий розгляд належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал суду за адресою, визначеною у якості його місцезнаходження за матеріалами справи. Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2015р. між ОСОБА_1 міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець (відповідач), згідно до рішення ОСОБА_1 міської ради від 30.12.2014р. №6/43-5071, надає, а Орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Лермонтова, 37-А в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:020:0161).

В оренду передається земельна ділянка площею 1,4490га. (п.2.1. договору)

Згідно з п. 3.1. договір укладений строком на 10 років (з 30.12.2014р. до 30.12.2024р.), тобто станом на дату розгляду справи є чинним.

На виконання вказаного договору сторонами складено та підписано Акт приймання - передачі земельної ділянки, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Лермонтова, 37-А в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:020:0161), площею 1,4490га.

13.07.2015р. між ТОВ «Київтурекспрес» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення з відстроченням платежу, за яким передається нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лермонтова, 37-А загальною площею 7 591,7кв.м.

У п.1.5 договору купівлі-продажу зазначено, що нежиле приміщення, що відчужується за договором, знаходиться на земельній ділянці площею 1,4490га, кадастровий номер :01:020:0161.

Земельна ділянка знаходиться у користуванні Продавця за договором оренди земельної ділянки від 04.03.2015р., речові права на яку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.04.2015р. Реєстраційною службою ОСОБА_1 міського управління юстиції Донецької області, номер запису про інше речове право 9378568. (п.1.6. договору)

Положення ст. 377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України щодо переходу права користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, які розміщені на цій земельній ділянці, сторонам розяснено. (п.1.7. договору)

У звязку з викладеним позивач письмово звертався до відповідача з заявами від 14.07.2015р. та нотаріально посвідченою заявою від 13.10.2015р. про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.11.2015р.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 позивачу відмовлено у розірванні договору.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відповідно до п. «а» та п. «є» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

За приписами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, - права власності або права користування.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснює її новий власник, попередній землекористувач - позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, а законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині розірвання договору.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України по справі №3-15гс13 від 20.08.2013 року.

Щодо вимоги про скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 господарський суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно зі статтею 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання правового акту органу державної влади недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Як було встановлено судом, рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 суперечить вимогам ч.2 ст.120, ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, ч.1. ст..377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на наведе, рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 підлягає, як незаконне та таке, що порушує вимоги чинного законодавства.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес» до відповідача ОСОБА_1 міської ради про скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. та розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Визнати незаконним Рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.07.2016р. №7/9-582 «Про відмову у припиненні права оренди та розірванні договору оренди земельної ділянки по вул. Лермонтова, 37-А в Лівобережному районі міста Маріуполя Товариству з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес».

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 04.03.2015р., укладений між ОСОБА_1 міською радо та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес», зареєстрований 10.04.2015р. у Реєстраційній службі ОСОБА_1 міського управління юстиції Донецької області на право оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Лермонтова, 37-А в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:020:0161).

Договір оренди земельної ділянки від 04.03.2015р., укладений між ОСОБА_1 міською радо та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес» вважати розірваним з дня набрання судовим рішенням чинності.

Стягнути з ОСОБА_1 міської ради (; 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр.. Миру, будинок № 70) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтурекспрес» (; 01024, м. Київ, вул.. Круглоуніверситетська, б. 15, кв. 1) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 1 378,00грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2016 року.

Суддя К.С. Харакоз