ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 грудня 2016 р. Справа № 903/523/16
за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", м. Київ

третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю Андреас Штіль, с. Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка, м. Київ

про стягнення 465338,68 грн.,

Головуюча суддя Якушева І.О.,

судді Вороняк А.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: н/з,

від відповідача: н/з,

від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: н/з

Суть спору: приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в позовній заяві просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 465338,68 грн.

Як зазначає позивач, відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором доручення №0806-М від 11.07.2012р. та не забезпечив схоронність вантажу під час його перевезення. За вантаж, який було втрачено, було сплачено митні платежі.

ПрАТ «АСК ІНГО Україна» виплатила експедитору - ТзОВ «І.С.Т.- Р.Е.Й.Л» страхове відшкодування в розмірі 465 338,68 грн., що становить вартість розмитнення втраченого вантажу.

На підставі договору про відступлення права вимоги №335-14 від 16.01.2016р., укладеного із ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л., ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до суду з вимогою про стягнення з відповідача 465338,68 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2016р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.08.2016р., зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач вимог ухвали суду від 28.07.2016р. не виконав, письмових пояснень на заявлений до нього позов не подав, натомість 05.08.2016р. через канцелярію суду звернувся із заявою б/н від 05.08.2016р., в якій просив розгляд справи відкласти, посилаючись на те, що перебуває за межами Волинської області до 20.08.2016р.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, письмові пояснення міг надіслати поштою і вправі був забезпечити явку представника у разі неможливості особистої участі, клопотання про відкладення розгляду справи залишено судом без задоволення.

У зв'язку із необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів ухвалою суду від 10.08.2016р. розгляд справи було відкладено на 31.08.2016р.

16.08.2016р. електронною поштою та 19.08.2016р. поштовим звязком на виконання вимог ухвали суду від 10.08.2016р. від позивача надійшли письмові пояснення №2614 від 16.08.2016р.

29.08.2016р. відповідач через канцелярію суду подав письмові пояснення б/н від 29.08.2016р., в яких просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- у відповідача з ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. існували відносини на підставі договору-доручення №0806-М від 11.06.2012 року та заявки від 21.07.2015 року.

Відповідач підтверджує, що 27.07.2015 року під час розвантаження вантажу було виявлено недостачу товару.

ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. у грудні 2015 року, а пізніше позивач у квітні 2016 року направили відповідачу претензії.

У відповіді на вказані претензії відповідач повідомив, що його відповідальність як автомобільного перевізника застрахована у ПАТ Страхова компанія Уніка (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 70-А), з якою ведуться переговори щодо виплати страхового відшкодування за вказаним випадком. На підтвердження відповідач надає копію листа ПАС СК Уніка від 10.05.2016 року та копію договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника №004058/3002/0000015 від 05.01.2015 року.

Позивач обґрунтовує свій позов укладенням договору про відступлення права вимоги №335-14 від 16.01.2016 року, згідно з яким ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. відступає свою вимогу до відповідача, яка оцінена в сумі 465338,68 грн., і яка ґрунтується на договорі-дорученні №0806-М від 11.06.2012 року.

Однак, з договору-доручення, укладеного між відповідачем та ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л., у ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. не виникає права вимагати у відповідача будь-яких грошових сум, оскільки договором регламентовано лише відносини, які виникли щодо організації транспортних перевезень.

Що стосується збитків, завданих нестачею частини вантажу, які ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. та позивач оцінили у 465 338, 68 грн., то вони не ґрунтуються на договорі-дорученні, а тому не можуть бути підставою для обґрунтовування позовних вимог.

Разом з тим, позивач та ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. не повідомляли відповідача про укладення договору про відступлення права вимоги від 16.01.2016 року та не згадували про його існування в своїй претензії №1310 від 13.04.2016 року.

Платіж на суму 465 338,68 грн., який був здійснений позивачем на користь ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л. 18.01.2016 року, ідентифікувався позивачем у платіжному дорученні №398 як оплата страхового відшкодування, а не як відступлена вимога згідно з договором від 16.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.924 ЦК України на перевізника може бути покладена відповідальність за нестачу вантажу лише в тому випадку, якщо він не доведе що вона сталась внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідач зазначає, що він я як перевізник діяв добросовісно згідно з інструкціями експедитора, договору-доручення та звичаїв ділового обороту.

Вантаж жодного разу не залишався без нагляду, за фактом виявленої нестачі водій відповідача в день розвантаження 27.07.2015 року повідомив Києво-Святошинський РВ УМВС України в Київській області, справа була внесена до Державного реєстру досудових розслідувань, були проведені невідкладні слідчо-оперативні дії. Однак, розслідування триває і рішення компетентного органу відсутні, а тому робити якісь висновки з огляду на положення ч.1 ст.924 ЦК України підстав немає.

Підстави стверджувати про те, що нестача товару виникла внаслідок саме крадіжки, відсутні.

Крім цього, у поясненнях б/н від 29.08.2016р. позивач просив залучити до участі у розгляді справи третьою особою, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ Страхова компанія Уніка (код 20033533, 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 70-А), посилаючись на те, що рішення у даній справі може вплинути на обовязок ПАТ Страхова компанія Уніка щодо виплати відповідачу страхового відшкодування.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав з підстав, наведених у письмових поясненнях б/н від 29.08.2016р.; клопотання про залучення третьою особою, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ Страхова компанія Уніка підтримав.

В судовому засіданні 31.08.2016р. клопотання відповідача про залучення третьою особою, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ Страхова компанія Уніка, викладене в поясненнях б/н від 29.08.2016р., судом було задоволено та на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено ПАТ Страхова компанія Уніка до участі в розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У зв'язку із задоволенням клопотання відповідача про залучення третьої особи, необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів ухвалою суду від 31.08.2016р. розгляд справи було відкладено на 21.09.2016р., зобовязано позивача подати суду письмові пояснення на заперечення відповідача на позов, викладені в поясненнях б/н від 29.08.2016р.; докази на підтвердження понесення витрат на оплату брокерських послуг та митних платежів; зобовязано подати суду письмові пояснення, враховуючи додаткові обґрунтування позову, наведені позивачем в письмових поясненнях №2614 від 16.08.2016р.; зобовязано третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ Страхова компанія Уніка подати суду письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; явку представника позивача в судове засідання визнано обовязковою.

14.09.2016р. електронною поштою, 19.09.2016р. - поштовим звязком від представника позивача надійшли письмові пояснення №2891 від 14.09.2016р.

Представник позивача, будучи в судових засіданнях, позовні вимоги підтримував.

Представник відповідача, будучи в судових засіданнях позову не визнавав, подав додаткові заперечення на позов б/н від 20.09.2016р.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ Страхова компанія Уніка в судове засідання 21.09.2016р. уповноваженого представника не направила, вимог ухвали суду щодо подачі письмових пояснень на заявлений позов, доказів на їх підтвердження, не виконала.

Факт належного повідомлення третьої особи про судовий розгляд справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №794, що міститься в матеріалах справи.

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи ухвалою суду від було відкладено на 05.10.2016р., за клопотанням представника відповідача строк розгляду спору продовжено на 15 днів - до 11.10.2016р. включно.

03.10.2016р. третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ Страхова компанія Уніка надіслала суду письмові пояснення №6446 від 03.10.2016р. по суті спору.

03.10.2016р. позивач надіслав суду письмові пояснення №3087 від 03.10.2016р. та заяву №3088 від 03.10.2016р. про витребування в ТзОВ «Андреас Штіль» на підставі ст.38 ГПК України доказів понесених витрат на оплату митних платежів за розмитнення вантажу згідно з митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.»; у митного поста «Ягодин» - доказів понесених витрат на оплату митних платежів за розмитнення вантажу згідно з митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.

У звязку із частковим задоволенням клопотання представника позивача про витребування документів ухвалою суду від 05.10.2016р. розгляд справи було відкладено на 26.10.2016р., зобовязано Волинську митницю ДФС надати господарському суду Волинської області інформацію щодо здійснення (чи нездійснення) митного оформлення вантажу ТОВ Андреас Штіль за вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. та належним чином оформлений примірник вантажно-митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. (у разі здійснення митного оформлення); зобовязано Київську регіональну митницю надати господарському суду Волинської області інформацію щодо здійснення (чи нездійснення) митного оформлення вантажу ТОВ Андреас Штіль за вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. та належним чином оформлений примірник вантажно-митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. (у разі здійснення митного оформлення).

Ухвалою суду від 05.10.2016р. розгляд справи № 903/523/16 було призначено в колегіальному складі господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.10.2016р. сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Якушевої І.О., суддів Слободян О.Г., Гарбара І.О.

20.10.2016р. до господарського суду електронною поштою надійшло клопотання представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ Страхова компанія Уніка про проведення судового засідання в режимі відеоконференції № 6819 від 20.10.2016р., в якому представник третьої особи просить суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 26.10.2016р. на 14 год. 30 хв., в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання - господарський суд м.Києва.

Ухвалою суду від 20.10.2016р. клопотання представника приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка № 6819 від 20.10.2016р. про проведення судового засідання 26.10.2016р. о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції було залишено без задоволення.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.10.2016р. суддю Слободян О.Г. у звязку із перебуванням у відпустці було замінено на суддю Вороняка А.С.

25.10.2016р. електронною поштою та 26.10.2016р. через канцелярію суду від Волинської митниці ДФС надійшов лист №9996/03-70-10 від 24.10.2016р., в якому митниця повідомила, що відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних, 25.07.21016 року на митному посту Ягодин Волинської митниці ДФС здійснено пропуск товару, який переміщувався транспортним засобом р.н. НОМЕР_1/АС7904ХХ в адресу ТОВ Андреас Штіль (Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул.Антонова, 10) за митною декларацією типу ІМ 40 ЕА від 24.07.2016 року №100250004/2015/091498.

До листа додано копію митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015 року та документів, на підставі яких було здійснено пропуск транспортного засобу.

Проте, на час проведення судового засідання 26.10.2016р. Київська регіональна митниця не виконала вимог ухвали суду від 05.10.2016р. щодо надання суду інформації щодо здійснення (чи нездійснення) митного оформлення вантажу ТОВ Андреас Штіль за вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. та подачі належним чином оформленого примірнику вантажно-митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. (у разі здійснення митного оформлення).

У зв'язку із невиконанням Київською регіональною митницею вимог ухвали суду від 05.10.2016р. розгляд справи ухвалою суду від 26.10.2016р. було відкладено на 16.11.2016р., зобовязано Київську регіональну митницю надати господарському суду Волинської області інформацію щодо здійснення (чи нездійснення) митного оформлення вантажу ТОВ Андреас Штіль за вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. та належним чином оформлений примірник вантажно-митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.

14.11.2016р. Київська міська митниця ДФС на адресу суду надіслала пояснення №3843/9/26-70-10 від 10.11.2016р., в яких повідомила, що було здійснено митне оформлення вантажу ТОВ Андреас Штіль за митною декларацією від 27.07.2015р. № 100250004/2015/091498 у режимі ІМ 40 ЕА; до пояснень додано копію МД № 100250004/2015/091498.

15.11.2016р. електронною поштою від представника позивача надійшли письмові пояснення №3390 від 15.11.2016р.

Судом в судовому засіданні 16.11.2016р. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України було залучено до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, власника вантажу - ТзОВ Андреас Штіль.

Оскільки представництво інтересів ПрАТ Страхова компанія Уніка та ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" здійснюють представники з м. Києва, судом 16.11.2016р. було ухвалено провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції, проведення якої було доручено господарському суду міста Києва.

У зв'язку із залученням третьої особи, необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи ухвалою суду від 16.11.2016р. було відкладено на 14.12.2016р., зобов'язано позивача надіслати ТзОВ Андреас Штіль копію позовної заяви з додатками, докази надіслання подати суду; зобовязано третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ Андреас Штіль подати суду письмові пояснення щодо обставин, наведених позивачем у позовній заяві; письмові пояснення щодо сплати ТзОВ Андреас Штіль митних платежів за розмитнення вантажу згідно з вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р. ; докази понесених витрат на оплату митних платежів за розмитнення вантажу згідно з вантажно-митною декларацією №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.

02.12.2016р. від позивача - приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" супровідним листом №3545 від 29.11.2016р. на підтвердження надіслання ТзОВ Андреас Штіль копії позовної заяви з додатками надійшли копія фіскального чеку №2043 від 25.11.2016р. та копія опису вкладення у цінний лист.

12.12.2016р. від третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ Андреас Штіль надійшли письмові пояснення №207 від 05.12.2016р., в яких третя особа, зокрема, зазначає, що належним чином заповнена та зареєстрована митна декларація, за якою завершене митне оформлення, є підтвердженням факту оплати ТзОВ Андреас Штіль необхідних митних платежів за переміщення товарів, зазначених у митній декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.

До письмових пояснень додано копію платіжного доручення №1094 від 24.07.2015р., за якою було зараховано кошти на спеціальний рахунок митниці для подальшого списання коштів в рахунок митних платежів, та копію митної декларації №100250004/2015/091498 від 27.07.2015р.

12.12.2016р. відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання б/н від 12.12.2016р., в якому просив відкласти розгляд справи на інший зручний для суду час посилаючись на те, що представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 14.12.2016р. буде зайнятий у розгляді кримінальної справи №5-7410 км 16 у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

До клопотання додано копію повідомлення ВССУ №27997/0/17-16 від 10.11.2016 року.

В судове засідання 14.12.2016р. представники третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та відповідача не з'явились.

Факт належного повідомлення ТзОВ Андреас Штіль про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №227, Факт належного повідомлення відповідача - рекомендованим повідомленням №294, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши в судовому засіданні 14.12.2016р. клопотання відповідача б/н від 12.12.2016р. про відкладення розгляду справи, судом було ухвалено клопотання задовольнити.

Ухвалою суду від 14.12.2016р. за клопотанням представника позивача строк розгляду спору було продовжено на 15 днів - до 11.01.2017р. включно, розгляд справи було відкладено на 28.12.2016р.; зобовязано позивача подати письмові пояснення та докази на обґрунтування доводів про перерахування ТзОВ І.С.Т.-Р.Е.Й.Л. платіжним дорученням №398 від 18.01.2016р. страхового відшкодування в розмірі 465338,68 грн. як відшкодування плати за розмитнення товару.

22.12.2016р. електронною поштою, 26.12.2016р. поштою позивач надіслав письмові пояснення №3727 від 21.12.2016р.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.12.2016р. у звязку із відпусткою суддю Гарбара І.О. замінено на суддю Демяк В.М.

Відповідач 28.12.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на обєктивні причини.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, залишив його без задоволення як необґрунтоване.

Представники сторін, третіх осіб в судове засідання 28.12.2016р. не зявились.

Враховуючи те, що неявка сторін, третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, судом 28.12.2016р. було вирішено спір за відсутності представників сторін, третіх осіб, зважаючи на те, що сторони, треті особи належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Факт належного повідомлення сторін, третіх осіб про судовий розгляд підтверджується поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

11.07.2012р. між ТОВ «І.С.Т. - Р.Е.Й.Л.» як повіреним та підприємцем ОСОБА_1 як довірителем було укладено договір - доручення №0806-М про надання транспортно - експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні.

Як узгоджено в п.1.3. договору в розділах 2-6 цього договору довіритель є перевізником, а повірений експедитор.

Згідно з п. 6.7. розділу 6 договору - доручення №0806-М від 11.07.2012р. перевізник несе повну матеріальну відповідальність за схоронність вантажу з моменту його прийняття до перевезення до моменту передачі вантажу вантажоотримувачу, зазначеному в СМR.

На виконання умов договору - доручення №0806-М про надання транспортно - експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 1.07.2012р. та згідно із заявкою на перевезення вантажів в міжнародному сполученні від 21.07.2015р., 23.07.2015 року відповідачем (водій ОСОБА_4, автомобіль НОМЕР_2/АС7904ХХ.) у м. Гамбург (Німеччина) було прийнято вантаж бензопили MS 180, косильні струни для перевезення його вантажовласнику - ТОВ «Андреас Штіль», який знаходиться за адресою: с. Чайки, Київська область.

27.07.2015року під час розвантаження вантажу було виявлено недостачу 767 одиниць бензопил МS 180 та 18 одиниць косильної струни, що підтверджується актом №1-27.07.2015 приймання - передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю від 27.07.2015р.

Згідно із звітом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 №723 «Про проведення інспекційних робіт» сума недостачі вантажу склала 74 494,02 долари США.

У звязку з цим власником вантажу - ТОВ «Андреас Штіль» було направлено фінансову претензію №2 від 30.07.2015р. на адресу ТОВ «І.С.Т.-Р.Е.Й.Л.» - експедитору, який надавав транспортно - експедиційні послуги ТОВ «Андреас Штіль».

Відповідно до листа №126 від 15.12.2015р. ТОВ «Андреас Штіль» уточнив попередню претензію та просив ТОВ «І.С.Т.-Р.Е.Й.Л.» відшкодувати суму збитку в розмірі 530 690,44 гривні.

ТОВ «І.С.Т.-Р.Е.Й.Л.» згідно з копією платіжного доручення №36 від 16.01.2016р. перерахувало частину вартості невідшкодованого збитку ТОВ «Андреас Штіль» в розмірі 503 566,70 гривень.

Відповідальність ТОВ «І.С.Т-Р.Е.Й.Л.» була застрахована на підставі договору страхування відповідальності транспортного оператора №202000426.14., укладеного із ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Відповідно до п.2 ст.623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

В процесі судового розгляду представник позивача стверджував, що страхове відшкодування було сплачене ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» ТОВ «І.С.Т.-Р.Е.Й.Л.» як відшкодування платежів за розмитнення вантажу в розмірі 473 620,02 грн. та брокерські послуги в розмірі 1 718,66 грн.

На підтвердження своїх доводів позивач до позовної заяви додав копію страхового акта №604 від 13.01.2016р., згідно з яким на підставі письмової заяви страхувальника (ТОВ «І.С.Т.-Р.Е.Й.Л.», наданих ним документів та їх перевірки АСК «ІНГО Україна» було встановлено, що сума збитку в результаті страхового випадку становить 475 338,68 грн. та складається з: сукупності витрат на розмитнення бензоінструменту в розмірі 472 334,77 грн., з сукупності витрат на розмитнення косильної струни в розмірі 1285,25 грн.; сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 10000 грн. дорівнює сумі збитку і складає 465 338 грн.

Згідно з інвойсом загальна вартість вантажу, який перевозився, становила 160 884,16 доларів США.

Звітом №723 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та актом №1 від 27.07.2015р. підтверджується, що загальна сума втраченого вантажу становить 74 494,02 долари США.

Пропорційне відношення втраченого вантажу від всього вантажу, який перевозився, становить 46,3%, виходячи з розрахунку: 74494,02/160884,16 = 46,3%.

Розмір митних платежів за розмитнення бензопил MS 180 визначено позивачем наступним чином:

- згідно з інвойсом та звітом №723 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 загальна кількість бензопил MS 180, яка перевозилась, становить 1547 штук; 767 штук бензопил MS 180 було втрачено під час перевезення; в пропорційному відношенні недостача бензопил MS 180 складає 49,58%, виходячи з розрахунку: 1 547:767 = 49,58%.

Сума сплати за розмитнення всіх бензопил MS 180 згідно з вантажно - митною декларацією становить 952 671,99 гривень.

Сума митних платежів пропорційно до втраченого вантажу бензопил MS 180 складатиме 472 334,77 гривень, виходячи з розрахунку: 952 671,99x49,58% .

Розмір митних платежів за косильну струну визначено наступним чином:

Згідно з фінансовою претензією №2 від 30.07.2015р. розмір митних платежів за розмитнення косильної струни становить 1 285,25 гривень (401,64 - 10% ставки мита+ 883,61 ПДВ).

З огляду на викладене, загальний розмір суми за сплату митних платежів пропорційно до втраченого вантажу становить 473 620,02 грн. (472 334,77 + 1285,25).

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000259 від 27.07.2015р., підписаним між ТОВ «Андреас Штіль» і приватним підприємством «БРОКСАН», фінансовим звітом про виконані ПП «Компанія БРОК-САН» робіт від 27.07.2015р. вартість брокерських послуг становить 3 712 грн. На підтвердження факту перерахування вартості брокерських послуг позивач надав копію платіжного доручення №1155 від 05.08.2015р.

Вартість брокерських послуг з урахуванням пропорції втраченого вантажу становить 1 718,66 грн., виходячи з розрахунку: 3 712,00 х 46,3%= 1 718,66 гривень.

Отже, розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування складає 465 338,68 грн. (473 620,02 + 1 718,66 - 10 000).

16.01.2016 року між ТОВ «І.С.Т. - Р.Е.Й.Л.» як первісним кредитором і ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» як новим кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги №335-14.

Згідно з п.1.1. цього договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №0806-М від 11.07.2012р. (основний договір), укладеного між первісним кредитором та ФОП ОСОБА_1

Як узгоджено в п.1.2. договору №335-14 від 16.01.2016р. за цим договором новий кредитор одержує право первісного кредитора вимагати від боржника відшкодування грошових коштів відповідно до положень основного договору.

Згідно з п.2.1. договору №335-14 від 16.01.2016р. право вимоги, що відступається, оцінене сторонами в сумі 465 338,68 грн.

В п.2.2. договору №335-14 від 16.01.2016р. сторони зазначили, що, визначаючи суму права вимоги, що відступається, сторони виходили з того, що відповідальність первісного кредитора була застрахована відповідно до договору страхування №202000426.14 і новий кредитор своєчасно виплатив первісному кредитору страхове відшкодування в розмірі 465 338,68 грн.

У відповідності із ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір уступки права вимоги №335-14 від 16.01.2016р. предметом спору не виступав, розірваний чи визнаний судом недійсний не був.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Також приписами ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Заміна кредитора у зобовязанні не впливає на зміст зобовязання і не змінює його природи.

Згідно з платіжним дорученням №398 від 18.01.2016р. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» перерахувало ТОВ «І.С.Т. - Р.Е.Й.Л.» 465338,68 грн. страхового відшкодування згідно з полісом №202000426.14.

Про те, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сума коштів була перерахована в розмірі 465338,68 грн. як відшкодування витрат на розмитнення бензоінструменту і косильних струн свідчить копія страхового акта №604 від 13.01.2016р.

На підставі договору про відступлення права вимоги №335-14 від 16.01.2016р., укладеного із ТзОВ І.С.Т.- Р.Е.Й.Л., ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до суду з вимогою про стягнення з відповідача 465338,68 грн. збитків.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст.610, п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)(стаття 22 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначеного відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною.

Згідно із ст.ст. 1, 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (надалі Конвенції), вчиненої 19.05.1956р. в м.Женеві, до якої Україна приєдналась у відповідності до Закону України від 01.08.2066р. №57-V «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів», ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Конвенції, крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов'язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає.

На час виявлення нестачі вантаж було ввезено на територію України та він пройшов процедуру розмитнення..

Відповідальність особи у вигляді обов'язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад цивільного правопорушення, а саме: наявність збитків, протиправна поведінка, причинний зв'язок між поведінкою і збитками, вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.06.2011р. у справі № 2/121-30/118.

Таким чином, позивач, звертаючись з позовом про відшкодування збитків, має за допомогою належних та допустимих доказів довести виникнення у відповідача зобов'язання, яке було ним порушено, та наявність в його діях складу цивільного правопорушення.

Згідно з п. 6.7. розділу 6 договору - доручення №0806-М від 11.07.2012р. перевізник несе повну матеріальну відповідальність за схоронність вантажу з моменту його прийняття до перевезення до моменту передачі вантажу вантажоотримувачу, зазначеному в СМR.

Протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він всупереч вимог ст.909, 924, Цивільного кодексу України, ст.17 Конвенції не забезпечив збереження вантажу під час його перевезення.

Вина полягає у втраті 767 одиниць бензопил МS 180 та 18 одиниць косильної струни.

Оскільки недостачу товару було виявлено після його митного оформлення власником, то наявність збитків підтверджується понесеними витратами на розмитнення товару. Окрім цього на товар, що було втрачено, були понесені витрати і на брокерські послуги.

Якби з вини відповідача не було втрачено вантаж - 767 одиниць бензопил МS 180 та 18 одиниць косильної струни, то і не виникло б обовязку з відшкодування митних платежів та витрат на брокерські послуги, що свідчить про наявність причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача і завданими збитками.

Таким чином, у звязку з тим, що недостачу товару було виявлено після його митного оформлення власником, враховуючи факт відшкодування власнику вантажу понесених витрат на митне оформлення експедитором, а експедитору страховою компанією, зважаючи на те, що відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором-доручення №0806-М від 11.07.2012р. та не забезпечив схоронність вантажу з моменту його отримання до перевезення до моменту передачі вантажоотримувачу, він зобовязаний відшкодувати витрати, понесені на митне оформлення товару, та витрати, понесені на оплату брокерських послуг.

Витрати на оплату брокерських послуг підтверджуються копією платіжного доручення №1155 від 05.08.2015р.

Факт перерахування митних платежів вантажовласником підтверджується копією платіжного доручення №1094 від 24.07.2015р.

Митне оформлення вантажу ТзОВ «Андреас Штіль» за митною декларацією від 27.07.2016р. №100250004/2015/091498 підтверджено Київською міською митницею ДФС Державної фіскальної служби України в листі без номера і дати, що зареєстрований в суді 14.11.2016р.

Аналіз змісту статтей 264,278,289,291,297,299,335 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що митні платежі мають бути сплачені (в тому числі шляхом авансування) до завершення процедури митного оформлення, а без їх сплати митне оформлення не може бути завершене.

Порядок оформлення та заповнення митної декларації регулюється Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012р.

Належним чином заповнена і зареєстрована митна декларація, за якою завершене митне оформлення, також є підтвердженням факту оплати необхідних митних платежів за переміщення товару, зазначеного у митній декларації від 27.07.2016р. №100250004/2015/091498.

За таких обставин підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 465 338,68 грн. збитків.

У звязку із задоволенням позову на відповідача згідно із ст.ст.44, 49 ГПК України слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст. ст.512, 526, 610, 611, 623, 993 Цивільного кодексу України, ст.ст.225 Господарського кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1, 17, 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів,ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43010, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ) 465338 грн. 68 коп.; 6980 грн. 08 коп. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Головуюча суддя І. О. Якушева

Судді В.М. Демяк

ОСОБА_6