ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.12.2016 Справа № 904/10074/16

За позовом ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР"

про стягнення заробітної плати

Суддя Єременко А.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, свід. ДП № 3205 від 25.11.16р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 12.08.14р. перебуває справа № 904/5722/14 про банкрутство публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР".

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" про стягнення заробітної плати, у якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.13р. по 14.01.14р. у сумі 28 667, 67 грн.; розмір середньої заробітної плати за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 14.01.14р. по 24.10.16р. у сумі 339 822, 00 грн.; звільнити позивача від сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні з публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" 14.01.16р. позивачу не було сплачено заборгованість по заробітній платі та не проведено остаточний розрахунок у день звільнення.

Відповідач згідно відзиву просить суд припинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині стягнення з публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" заборгованості з заробітної плати у сумі 28 667, 67 грн., на підставі того, що зазначена заборгованість увійшла до реєстру вимог кредиторів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.14р. по справі № 904/5722/14. Також, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в позові в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні на суму 79 096, 50 грн. Відповідач зазначає, що позивачем невірно розраховано кількість днів затримки розрахунку при звільненні та не вірно визначено виплати, що включаються у розрахунок середнього заробітку. Окрім того, за доводами відповідача, на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні поширюється дія мораторію, таким чином, вимога позивача в частині стягнення середнього заробітку за період з 14.01.14р. по 13.08.14р. (період дії мораторію) не підлягає задоволенню.

В судове засідання, яке призначено на 27.12.16р. відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 27.12.16р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, прийнятий на роботу до публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" на посаду заступника начальника відділу технічного контролю 16.05.2008р., що підтверджується копією трудової книжки позивача.

17.01.14р. позивача звільнено з посади заступника начальника відділу технічного контролю публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" на підставі п. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) - за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість по заробітній платі у сумі 28 667, 00 грн., в підтвердження зазначеної суми позивачем надано копії табельних роздруківок по заробітній платі.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи (довідка про заборгованість по заробітній платі № 151/1200 від 22.11.16р.) позивачу при розрахунку 17.01.14р., в кінцевий розрахунок підлягає виплаті 25 999, 78 грн.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів виплати позивачу заробітної плати у сумі 25 999, 78 грн., чим порушено приписи ст. 116 КЗпП України щодо виплати при звільненні працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 25 999, 78 грн. В іншій частині щодо стягнення заробітної плати у розмірі 2 667, 22 грн. слід відмовити, оскільки копії табельних роздруківок по заробітній платі не є належними доказами на підтвердження заборгованості по заробітній платі.

У зв'язку з тим, що позивачеві не було виплачено належну йому заробітну плату, останнім нараховано компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.14р. по 24.10.16р. у сумі 339 822, 00 грн.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100).

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи зазначене, та те, що прострочення сплати заробітної плати з боку відповідача має місце, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.14р. по 24.10.16р. у сумі 186 994, 20 грн.

В решті позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені позов задоволенню не підлягає, оскільки при нарахуванні компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені позивачем допущено помилки, а саме: позивачем не вірно зазначено суми заробітних плат за останні два місяці, що передують звільненню та включено у розрахунок середнього заробітку виплати за відпустки та матеріальну допомогу; позивачем не вірно зазначено кількість відпрацьованих днів за останні два місяці, що передують звільненню; позивач нарахував компенсацію середнього заробітку шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів, тоді, як нарахування виплат проводиться шляхом множення середнього заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком; позивач період нарахування компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначив з 14.01.14р., тоді як позивача звільнено із займаної посади 17.01.14р.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо припинення провадження у справі в частині стягнення заробітної плати у сумі 28 667, 67 грн., оскільки з ухвали господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5722/14 від 18.12.14р., якою затверджено реєстр вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР", не вбачається, що господарським судом у зазначеній справі було вирішено тотожній господарській спір, між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо поширення дії мораторію на компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника" дія мораторію не поширюється на вимоги щодо виплати заробітної плати. Положеннями Закону України "Про оплату праці" передбачено, що до структури заробітної плати входять компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" (50045, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 127; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 25 999, 78 грн., компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.14р. по 24.10.16р. у сумі 186 994, 20 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ТУРБІННИЙ ЗАВОД "КОНСТАР" (50045, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 127; ) на користь державного бюджету (одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 3 194, 91 грн. - судового збору, про що видати наказ.

Суддя А.В. Єременко

Повне рішення складено 28.12.16р.