ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Справа № 925/1246/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В. та представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - директор, ОСОБА_3 адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Дочірнього підприємства "Перемога нова"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БСД - Гермес"

про стягнення 34 003 грн. 15 коп. ,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Перемога нова» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 34 003 грн. 15 коп. заборгованості за договором генпідряду б/н від 02.06.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір генпідряду б/н від 02.06.2014 року. Для виконання обумовлених договором робіт позивач надав матеріали відповідачу. На час звернення до суду із позовом матеріали не повернуті або не списані на суму 34 003 грн. 15 коп. Підрядник несе відповідальність за неналежне використання, втрату, знищення або пошкодження (псування) з його вини переданих йому Замовником матеріальних ресурсів. У відповідності до п.6.9. Договору «у разі втрати та/або псування Генпідрядником матеріалів, поставлених за рахунок Замовника та переданих Генпідряднику по акту чи за накладною Генпідрядник зобовязується компенсувати їх вартість за ринковою вартістю на момент компенсування, за рахунок власних коштів, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання вимоги Замовника». Передача матеріалів відповідачу підтверджується Актом прийому-передачі №5666 від 19.09.2014 року та накладними. Заборгованість за отримані ТОВ «БСД-Гермес» матеріали складає 34 003 грн. 15 коп., що підтверджується бухгалтерською довідкою ДП «Перемога Нова». Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на приписи статті 322 ГК України, статей 840, 841, 857 ЦК України.

У процесі судового розгляду справи позивач подав додаткові обгрнутування своїх вимог, у яких посилався також на положення статті 1212 ЦК України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, вказує наступне:

-як на доказ неповернення чи несписання матеріалів позивач посилається на бухгалтерську довідку. Інвентаризацію матеріальних цінностей на об'єкті будівництва позивач не провів, а тому бухгалтерська довідка не є належним доказом;

-позивач посилається на п. 6.9. Договору, ставлячи вимогу про стягнення коштів. Між тим, в даному пункті Договору йде мова про відповідальність Генпідрядника у разі втрати або псування Генпідрядником матеріалів. Доказів таких дій відповідача позивач в позові не наводить. Відповідно до договору генпідряду № б/н від 01.06.2014 року будівництво виконувалось з матеріалів Замовника, охорону об'єкту будівництва здійснювала найнята Замовником охоронна фірма ТОВ «ВДВ-2013». Відповідач отримував матеріали на складі позивача. Територія позивача знаходиться під охороною самого позивача, і всі матеріали знаходилися на цій території без права їх вивозу. Для ввозу, переміщення, вивозу матеріалів по території необхідне оформлення листа та накладних, де проставляються обов'язкові погодження позивача, без яких переміщення матеріалів неможливе. Як на доказ передачі матеріалів відповідачеві позивач посилається на додані до позову акт прийому передачі та накладні. Між тим, в акті та накладних не вказано, по якому договору передаються матеріали. Доказів, що передані матеріали відповідачу мають відношення до договору генпідряду б/н від 2.06.2014 року позивач не надав.

-вілповідач вважає, що неможливо визначити яка кількість матеріалів отримана відповідачем та не використана ним в процесі виконання робіт. В договорі генпідряду між сторонами не зазначено норми витрат матеріалів, як це передбачено ч. 2 ст. 840 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов, просили у позові відмовити.

У судовому засіданні 19 грудня 2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

02 червня 2014 року між сторонами був укладений договір генпідряду б/н (далі «Договір»). Згідно пункту 1.1. Договору замовник (позивач) доручає за умовами тендеру та даного Договору, а генпідрядник (відповідач) приймає на себе зобов»язання виконати будівельно-монтажні роботи з «реконструкції бригади по вирощуванню курчат бройлерів №2 за межами населеного пункту, за адресою: вул. Сокоренка, 4, с. Лазівок, Черкаського району, Черкаської області».

Пунктом 1.5. Договору сторони обумовили, що будівельні роботи, що є предметом цього Договору, виконуються з використанням основних будівельних матеріалів Замовника.

У пункті 6.9. Договору сторони передбачили, що у разі втрати та/або псування генпідрядником матеріалів/обладнання/виробів, поставлених за рахунок замовника та переданих генпідряднику по акту чи за накладною генпідрядник зобов»язується компенсувати їх вартість за ринковою вартістю, на момент компенсування, за рахунок власних коштів, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання вимоги замовника.

Позивач вказує. що передача будівельних матеріалів відповідачу відбулася за актом прийому-передачі №5666 від 19.09.2014 року, накладними від 17.12.2014 року, від 25.02.2015 року, від 27.03.2015 року, від 13.11.2014 року, від 02.03.2015 року, накладною №4748 від 11.08.2014 року, накладними від 16.10.2014 року, від 27.11.2014 року, від 20.04.2015 року, від 20.09.2014 року, від 18.02.2015 року, від 01.10.2014 року. На жодній з цих накладних не зазначено, що вказані в ній матеріали передавалися відповідачу на виконання умов Договору.

Позивач вказує, що на час звернення з позовом відповідачем не повернуті матеріали на суму 34 003,15 грн., про що зазначено у наданій суду бухгалтерській довідці станом на 01.07.2016 року. Позивач надав суду інвентаризаційні описи станом на 26 травня 2015 року, складені інвентаризаційною комісією, призначеною наказом керівника позивача №15-И від 20 травня 2015 року, згідно яких і була складена вказана бухгалтерська довідка. Згідно акту від 26.05.2015 року, затвердженого директором позивача ОСОБА_4, представники відповідача прибули для проведення інвентаризації, але відмовилися брати в ній участь і залишили об»єкт будівництва. Відповідач надав суду акт від 26 травня 2015 року, складений працівниками відповідача, про те. що комісія відповідача відмовилася брати участь в інвентаризації, оскільки у період з 20 по 26 травня 2015 року на об»єкті будівництва проводилися будівельні роботи іншими організаціями з використанням спірних будівельних матеріалів, у зв»язку з чим отримання достовірних результатів, на думку комісії відповідача, неможливе.

Позивач надав суду договір №47 від 25 травня 2015 року «Реконструкция производственного участка (бригады) с выращивания птицы №2 ДП «Перемога Нова» Черкасского района Черкасской области», укладений із новим підрядником ПП «Канівспецбуд», якому згідно підпункту 4.4.7. даного договору позивач повинен надати матеріали для виконання будівельно-монтажних робіт. У пункті 3.1. даного договору вказано, що строки виконання робіт з 25 травня 2015 року, тобто будівельні роботи розпочалися до проведення позивачем інвентаризації будівельних матеріалів.

Згідно договору №10 від 11.07.2013 року про надання послуг з охорони об»єктів, наданого позивачем, охорона будівельного майданчику проводилася ТОВ «ВДВ-2013».

Згідно з ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вже було зазначено, роботи за Договором виконувались з використанням матеріалів позивача, що не заперечується і відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 840 ЦК України зазначено, що якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків.

Отже, відповідно до вищезазначеної норми, порядок та умови повернення залишку невикористаних матеріалів, в тому числі і відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків, визначаються саме сторонами в договорі підряду.

У пункті 6.9. Договору сторони передбачили, що у разі втрати та/або псування генпідрядником матеріалів/обладнання/виробів, поставлених за рахунок замовника та переданих генпідряднику по акту чи за накладною генпідрядник зобов»язується компенсувати їх вартість за ринковою вартістю, на момент компенсування, за рахунок власних коштів, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання вимоги замовника.

Як було вище вказано, територія будівельного майданчику знаходилася під охороною і всі матеріали знаходилися на цій території без права їх вивозу. Для ввозу, вивозу матеріалів згідно вищевказаного Договору №10 про надання послуг з охорони об»єктів необхідне оформлення перепусток (пункт 4.1. договору). Позивач не надав доказів вивезення залишків матеріалів відповідачем. Окрім того, суд враховує ту обставину, що з 25 травня 2015 року будівельні роботи вже велися іншим підрядником, у якого був доступ до матеріалів, які знаходилися на будівельному майданчику.

Згідно частини першої статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 34 003 грн. 15 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилається на приписи статті 1212 ЦК України.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно правових позицій Верховного Суду України у справах №3-69г12 (постанова від 28.01.2013 року), №6-88цс13 (постанова від 02.10.2013 року) у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу.

Оскільки між сторонами у справі було укладено договір підряду а матеріали, вартість яких позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім для виконання робіт за договором, то такі матеріали набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано їх вартість відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.

На підставі ст. 49 ГПК України понесені позивачем у даній справі судові витрати, повязані із сплатою судового збору, при відмові у позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 16 січня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко