ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р.Справа № 915/926/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів В. В. Бєляновського, В.В. Лашина

(на підставі розпорядження в.о. керівника апарату від 22.12.2016р. №1024 про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 22.12.2016р.),

при секретарі судового засідання А.В.Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

від ОСОБА_3 сільради: не з'явився,

від ДП "Очаківське лісомисливське господарство": не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Автомобіліст"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016р.

у справі №915/926/16

за позовом Приватного підприємства "ААС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Автомобіліст"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 підприємство "Очаківське лісомисливське господарство"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 сільська рада Березанського району Миколаївської області

про заборону юридичній особі проводити дії, пов'язані з веденням господарської діяльності та зобов'язання привести лісову ділянку у початковий стан,

встановив:

Приватне підприємство "ААС" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Автомобіліст" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство" з позовом про:

- заборону проводити дії, пов'язані з веденням господарської діяльності щодо надання рекреаційних (пляжних) послуг на лісовій ділянці, яка знаходиться в достроковому тимчасовому користуванні приватного підприємства "ААС" за договором № 64 від 21.04.2008р., укладеним між державним підприємством "Очаківське ЛМГ" і приватним підприємством "ААС";

-зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірму "База відпочинку "Автомобіліст" привести лісову ділянку, яка знаходиться в довгостроковому тимчасовому користуванні приватного підприємства "ААС" за договором №64 від 21.04.2008 року, в стан, в якому вона знаходилась до початку здійснення на неї господарської діяльності з боку Товариства з обмеженою відповідальністю фірму "База відпочинку "Автомобіліст", а саме - демонтувати встановлені тіньові навіси, лежаки, батут, барну стійку і вирівняти верхній шар піску на частині лісової ділянки, яка розташована між парканом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "База відпочинку "Автомобіліст" і узрізом води Чорного моря.

Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 18,20,24 Лісового кодексу України, ст.16 Цивільного кодексу України та ст. ст. 20,55,66,133,139,140,147 Господарського кодексу України з посиланням на те, що відповідач безпідставно користується частиною лісової ділянки (біля 0,47 га), яка розташована між парканом ТОВ фірми "Автомобіліст" та урізом води Чорного моря, і веде на вказаній ділянці господарську діяльність з організації зони відпочинку, тоді як право довгострокового користування вказаної лісової ділянки належить ПП "ААС".

У відзиві на позов відповідач заперечував проти доводів, викладених в ньому, посилаючись на ст. ст. 1, 6, 19, 20, 33 Лісового кодексу України, ст. ст. 12, 92 Земельного кодексу України, ст. 133 Господарського кодексу України, ст. ст. 47, 88, 98 Водного кодексу України, ст. ст. 215, 220, 228, 235 Цивільного кодексу України, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що правомірно використовує спірну ділянку для забезпечення потреб невизначеного кола осіб.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 підприємство "Очаківське лісомисливське господарство" в письмових поясненнях підтримала доводи, викладені в позові, з посиланням на те, що відповідач порушив норми лісового законодавства відносно користування вказаною у позові лісовою ділянкою та самочинно її використовує.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.09.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача- Коблівську сільську раду Березанського району Миколаївської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська рада Березанського району в письмових поясненнях просила відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись, те, що рішення №2 Миколаївської обласної ради від 23.09.2011р. розширено межі населеного пункту с. Коблеве та відповідно курортна зона увійшла у межу населеного пункту. На думку третьої особи, позивач створює перепони правам громадян з водокористування, має намір встановити контроль за пляжем, що призведе до порушення прав громадян на водокористування.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016р. позов задоволено з посиланням на те, що за договором №64 від 21.04.2008р., укладеним на виконання розпорядження Миколаївської облдержадміністрації №157-р від 21.04.2008р., постійним лісокористувачем ДП "Очаківське лісомисливське господарство" передано позивачу у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку із земель лісогосподарського призначення, отже відповідач, не маючи законних підстав, свідомо порушив лісове законодавство та законне право позивача відносно користування лісовою ділянкою шляхом самочинної забудови цієї ділянки та отримання відповідного прибутку від її використання.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що:

-судом помилково ототожнено термін "користування лісовою ділянкою", яка надається в користування на підставі ч.4 ст.18 Лісового кодексу України та термін "користування земельною лісовою ділянкою", яка надається в користування відповідно до норм земельного законодавства на підставі ч.6 ст.1 Лісового кодексу України та п. е) ч. 1 ст.19 та гл. 11 Землі лісогосподарського призначення (ст.ст. 55,56,57) Земельного кодексу України;

- судом не в повній мірі досліджено правомірність договору №64 від 21.04.2008р., так як вказаним договором фактично було змінено категорію землі із земель лісогосподарського призначення до земель водного фонду;

-приймаючи рішення, судом не досліджено законності укладення договору від 21.04.2008р. №64;

-висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач зайняв лісову ділянку позивача спорудами та отримує прибуток від користування лісовими ресурсами не відповідає дійсності;

-призначення в натурі меж земельної ділянки відбулося лише 12.05.2016р., тоді як договір №64 дострокового тимчасового користування лісовою ділянкою укладено 21.04.2008р., отже межі лісової ділянки в натурі не були встановлені, а тому вказана ділянка не була передана позивачу та, відповідно ПП "ААС" не приступив у встановлений у договорі строк до використання лісу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заявив письмове клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату після 23.01.2017р. з посиланням на те, що 23.01.2017р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ розглядатиметься цивільна справа №2/205/3798/16 за позовом фізичної особи до ПП "ААС" про відшкодування моральної шкоди. Відповідач зазначив, що в рамках вказаної цивільної справи буде заявлено вимогу про визнання недійсним договору №64 від 21.04.2008р., укладеного між ДП "Очаківське ЛМГ" та ПП "ААС";

Судова колегія, розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги, дійшла висновку про його необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Частиною 3 ст. 22 ГПК України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Відповідно до абз.2 п. 5-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Автомобіліст" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.12.2016р. В судовому засіданні 12.12.2016р. був присутній представник позивача, представник відповідача не з'явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду скарги у зв'язку з неможливістю бути присутнім в засіданні суду. Судова колегія, розглянувши клопотання про відкладення розгляду скарги, задовольнила його та ухвалою від 12.12.2016р. відклала розгляд скарги на 26.12.2016р.

Відповідач в судовому засіданні 26.12.2016р., заявляючи клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з розглядом цивільної справи надав копію ухвали Ленінського райсуду м. Дніпропетровська, з якої вбачається, що 02.12.2016р. особа 1 звернулася до суду з позовом до ПП "ААС" про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши представника скаржника та дослідивши вказану ухвалу райсуду, апеляційна інстанція не вбачає підстав, зазначених в ст.77 ГПК України, для відкладення розгляду апеляційної скарги на рішення суду від 20.10.2016р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Відповідно до акту на право користування землею від 15.11.1964р. та наказу Миколаївського обласного виробничого лісогосподарського об'єднання "Миколаївліс" №11 від 1989р. ОСОБА_4 підприємство Очаківське лісомисливське господарство є правонаступником майна та права користування землями державної власності Березанського лісництва на території Коблевської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

21.04.2008р. за розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації №157-р Приватному підприємству "ААС" надано лісову ділянку площею 8,75 га у довгострокове тимчасове користування за рахунок земель лісового фонду, яка знаходиться у державній власності в постійному користуванні Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство в урочищі "Коблеве" кв. 35 вид.23, кв. 36 вид.17, кв. 37 вид.13, кв. 38 вид.23, кв. 39 вид.18 Березанського лісництва. Вказана лісова ділянка площею 8,75 га надана для рекреаційних цілей з метою надання пляжних послуг строком на 49 років (а.с.17).

Законність вказаного розпорядження була предметом судового розгляду в адміністративній справі №2а-4934/10/1470, за результатами розгляду якої постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.01.2011р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2013р., позов прокурора Миколаївської області до Миколаївської обласної державної адміністрації, треті особи: ДП "Очаківське ЛМГ", ПП "ААС", про визнання нечинним та скасування розпорядження №157-р від 21.04.2008р. залишено без задоволення.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.09.2013р. у справі №К/800/18289/13 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.01.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2013р. залишено без змін (а.с.22-27).

21.04.2008р. на виконання розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.04.2008р. №157-р між позивачем та ОСОБА_3 сільською радою Березанського району Миколаївської області укладено договір №64 довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою (а.с.11-13).

Відповідно до п.1.1 договору постійний лісокористувач, згідно з розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.04.2008р. №157-р передає, а тимчасовий лісокористувач приймає лісову ділянку площею 8,75 га у довгострокове тимчасове платне користування лісами за рахунок земель лісогосподарського призначення, що знаходяться у кварталі кв. 35, вид.23, кв. 36, вид.17, кв. 37, вид.13, кв. 38, вид.23, кв. 39, вид.18, Березанського лісництва постійного користувача (урочище Коблеве).

Умовами пунктів 1.2, 3.1 договору лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей (надання пляжних послуг) строком на 49 років. Після закінчення цього строку тимчасовий лісокористувач має переважне право укладення з ним договору на новий строк і зобовязаний для реалізації цього права письмово повідомити постійного користувача не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору про намір продовжити його дію. Користування лісовою ділянкою є платним.

Відповідно до п. 1.4 використання корисних властивостей лісової ділянки для рекреаційних цілей здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища з додержанням правил планування і санітарних норм.

Передача лісової ділянки тимчасовому лісокористувачу здійснюється після підписання сторонами договору та його реєстрації в Миколаївському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, шляхом складання і підписання акту приймання-передачі лісової ділянки та встановлення меж лісової ділянки внатурі (п.2.1. договору).

Розділом 4 договору сторони встановили, що тимчасовий користувач має право: здійснювати господарську діяльність з організації зони відпочинку на лісовій ділянці; за погодженням з постійним лісокористувачем зводити тимчасові будівлі та споруди, необхідні для ведення вищезазначеної господарської діяльності: туалети, душові кабінки, кабінки для перевдягань, тіньові навіси, малі архітектурні споруди, майданчики для проведення культурно-масових заходів (спортивні ігри, танці, інше); дитячі водяні гірки; отримувати доходи від господарської діяльності на лісовій ділянці; проводити озеленення території лісової ділянки деревинними та чагарниковими породами за згодою постійного користувача (пункти 4.1 4.1.4 договору).

На виконання умов договору 22.04.2008р. сторони підписали акт прийому-передачі лісової ділянки площею 8,75 га із земель лісогосподарського призначення (а.с.18).

Укладений договір №64 від 21.04.2008р. зареєстровано у Миколаївському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право довгострокового тимчасового користування лісами здійснено запис №2 від 22.04.2008р.

В подальшому сторони укладали додаткові угоди до договору від 21.04.2008р. №64 від 29.04.2015р., від 05.06.2015р. та від 21.03.2016р.

09.04.2009р. рішенням №41 ОСОБА_3 сільською радою Березанського району Миколаївської області надано згоду ПП "ААС" на будівництво малих архітектурних форм в зоні відпочинку "Коблево" Березанського району Миколаївської області.

Листом від 12.03.2010р. №147 ОСОБА_4 підприємство Очаківське лісомисливське господарство погодило ПП "ААС" будівництво тимчасових будівель та споруд згідно з наданої схеми генерального плану розвитку пляжної території.

25.10.2012р. ОСОБА_3 сільською радою Березанського району Миколаївської області прийнято рішення № 22, яким відповідно до пунктів 21, 26 частини першої ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", протоколу спільного засідання постійних комісій від 23.10.2011 року, вирішено затвердити перспективний генеральний план розвитку прибережної зони с.Коблеве в межах території ОСОБА_3 сільської ради Березанського району Миколаївської області.

12.05.2016р. представниками ДП Очаківське ЛМГ, т.в.о. лісничого Березанського лісництва, Березанської РДА, ОСОБА_3 сільської ради, ПП "ААС" складено акт "Про визначення на місцевості меж земельної ділянки, на якій розташована лісова ділянка, яка надана в користування ПП "ААС" для надання рекреаційних (пляжних послуг)" (а.с.38).

З акту вбачається, що лісова ділянка, яка надана в користування ПП "ААС" за договором №64, розташована між парканами баз відпочинку та узрізом води Чорного моря вздовж узбережжя на відповідній відстані від парканів. За результатами визначення на місцевості межі земельної ділянки виготовлена схема розташування ділянки.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Автомобіліст" самовільно захопило частину (біля 0,47 га) лісової ділянки, яка надана в користування позивачу, влаштувавши на ній малі архітектурні форми, та веде на вказаній ділянці господарську діяльність, надаючи пляжні послуги.

05.07.2016р. постійною комісією Березанської районної ради з питань регіонального розвитку зон відпочинку та туризму, екології, охорони навколишнього середовища, використання природних ресурсів надано Рекомендації №1 "Про пропозиції щодо санітарного стану та упорядкування умов торгівлі у зоні відпочинку Коблеве". Пунктами 5,6 вирішено: звернутись до правоохоронних органів щодо самовільного захвату території пляжу і її забудови біля бази відпочинку "Перлина", "Міленіум", "Автомобіліст". ПП "ААС" рекомендовано посилити роботу щодо очищення пляжу від сміття та встановлення додаткових урн.

18.07.2016р. у присутності директора ПП "ААС", депутата Березанської сільської ради, начальника відділу Держгеокадастру в Березанському районі Миколаївської області, головного лісничого ДП Очаківське ЛМГ складено та підписано акт перевірки несанкціонованого використання лісової ділянки, наданої в користування ПП "ААС", іншими субєктами господарювання, яким при перевірці використання лісової ділянки, наданої ПП "ААС" згідно договору від 21.04.2008 року № 64, зафіксовано, що на ділянці біля бази відпочинку "Автомобіліст" без дозволу ПП "ААС" та ДП "Очаківське ЛМГ" встановлені тіньові навіси, лежаки, батут, барна стійка (додані схема ділянки та фотографії).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Вказаний спосіб пов'язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Способом захисту цивільного права також є відновлення становища, яке існувало до порушення права. Цей спосіб пов'язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб'єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення.

Статтею 1 Лісового кодексу України визначено, що лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Лісового кодексу України земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Приписами статті 18 Лісового кодексу визначено, що об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п'ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Так як позивачу на підставі діючого розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації №157-р від 21.04.2008р. та договору № 64 від 21.04.2008р. надано у довгострокове тимчасове користування саме лісову ділянку площею 8,75 га, без вилучення у постійного користувача (ДП Очаківське лісомисливське господарство), позивач є законним тимчасовим лісокористувачем частини лісової ділянки (біля 0,47 га).

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідач самовільно використовує надану позивачу у тимчасове користування лісову ділянку, встановлюючи на ній малі архітектурні форми та здійснює на вказаній ділянці господарську діяльність, надаючи пляжні послуги.

Твердження відповідача про те, що на спірній земельній ділянці, у розумінні ст. 1 Лісового кодексу України відсутні лісові ресурси, отже вона не підпадає під законодавче визначення лісової ділянки, є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Миколаївської обласної ради від 23.09.2011р. №2 "Про встановлення та зміну межі населеного пункту Коблеве Березанського району Миколаївської області" спірна лісова ділянка входить в межі населеного пункту с. Коблеве.

Разом з тим, як зазначено вище, ДП "Очаківське ЛМГ" є постійним користувачем земель лісогосподарського призначення державної власності на території ОСОБА_3 сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Спірна лісова ділянка не передавалася до земель водного фонду та не вилучалася у постійного користувача. Крім того, цільове призначення земель лісового фонду спірної ділянки, що передана позивачу для рекреаційних цілей з метою надання належних послуг, не змінювалось.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

За змістом ст. 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 ч. 1 ст. 46 Лісового кодексу лісовпорядкування передбачає: 1) відновлення у встановленому порядку меж території лісового фонду України і визначення внутрігосподарської організації; 2) виконання відповідних топографо-геодезичних робіт і спеціального картографування лісів; 11) забезпечення державного обліку лісів і державного лісового кадастру.

Згідно з ч. 1 ст. 47 та ст. 49 вказаного кодексу лісовпорядкування є обов'язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. ОСОБА_4 лісовий кадастр на території України ведеться з метою ефективної організації охорони і захисту лісів, раціонального використання лісового фонду України, відтворення лісів, здійснення систематичного контролю за якісними і кількісними змінами лісів. ОСОБА_4 лісовий кадастр ведеться на основі державного земельного кадастру.

Статтею 50 Лісового кодексу визначено, що державний лісовий кадастр призначений для забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ, організацій і громадян достовірною та об'єктивною інформацією щодо природного, господарського стану та правового режиму використання лісового фонду України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 52 ЛК документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах на підставі, зокрема - матеріалів лісовпорядкування.

З викладеного вбачається, що межі територій Держлісфонду визначаються саме картографічними матеріалами лісовпорядкування, які складаються на підставі земельного кадастру, отже копії картографічних матеріалів лісовпорядкування визначають межі лісових ділянок наданих позивачу у користування.

Наявні в справі матеріали безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП "Очаківське МЛГ" Миколаївської області свідчать про те, що за договором № 64 від 21.04.2008р. постійним лісокористувачем було передано позивачу у довгострокове тимчасове користування саме лісову ділянку із земель лісогосподарського призначення.

Отже, ДП "Очаківське ЛМГ" на час укладання договору з позивачем було постійним користувачем земельних лісових ділянок, розташованих у кварталі 35, виділ 23, кв. 36, вид. 17, кв. 37, вид. 13, кв. 38, вид. 23, кв. 39, вид. 18 Березанського лісництва і урочище Коблеве, а тому, у відповідності до ст.ст. 18, 67 ЛК України уклало з ПП "ААС" договір тимчасового користування лісовою ділянкою, яка відноситься до земельних лісових ділянок, яка вкрита піском.

За таких обставин, перевіривши у відповідності до статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення господарським судом Миколаївської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 20.10.2016р. не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,103,105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016р. у справі №915/926/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 28.12.16

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя В. В. Бєляновський

Суддя В.В. Лашин