ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 Справа №917/909/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників 09.08.2016:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Іващенко О.Г.,

від третьої особи: ОСОБА_3,

23.08.2016:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: ОСОБА_3,

07.10.2016:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Іващенко О.Г.,

від третьої особи: не з'явився,

17.08.2016:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Іващенко О.Г.,

від третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,

АДРЕСА_1

до Лубенської міської ради,

вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_6,

АДРЕСА_1

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання додаткової угоди укладеною, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Лубенської міської ради про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договору від 27.04.2010 б/н оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,6048 за адресою АДРЕСА_2 (у редакції запропонованій ФОП ОСОБА_5) та визнання укладеною Додаткової угоду до вказано Договору оренди від 27.04.2010.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.06.2016 порушено провадження у справі, призначено до розгляду на 04.07.2016, залучено до участі у справі в якості третьої особи Фізичну особу-підприємця ОСОБА_6.

04.07.2016 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких останній проти задоволення позовних вимог не заперечує (вх. 8253 від 04.07.2016).

13.07.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, які долучені до матеріалів справи (вх. №8704 від 13.07.2016).

09.08.2016 позивачем подано додаткові пояснення стосовно суті спору (вх. №9843 від 09.08.2016).

Рішення виноситься після перерв оголошених в судових засіданнях 09.08.2016, 23.09.2016, 07.10.2016.

В судовому засіданні представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 27 квітня 2010 між Лубенською міською радою (надалі відповідач, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_5, Орендар) відповідно до рішення Лубенської міської ради від 17.04.2007, було укладено договір оренди земельної ділянки б/н та зареєстровано у Лубенському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.04.2010 за №16 (далі Договір).

Предметом Договору є земельна ділянка несільськогосподарського призначення із категорії зазначених у пункті «ж» стаття 19 Земельного кодексу України за цільовим використанням - землі комерційного використання, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Згідно з Договором, в оренду передається земельна ділянка несільськогосподарського призначення загальною площею 0.6048 га, згідно з планом. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - нежилі приміщення. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить - 1882312,99 грн.

Договір було укладено строком на п'ять років. Після закінчення строку договору орендар має переважене право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься у грошовій формі 3% нормативної грошової оцінки.

Земельну ділянку у відповідності до акту приймання-передачі було передано орендарю. Акт приймання-передачі, у відповідності до умов Договору, є невід'ємною частиною Договору.

Вище вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2.

18 червня 2014 року Договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

14.02.2012 у відповідності до рішення сесії Лубенської міської ради від 14.05.2010 про надання дозволу на передачу земельної ділянки в суборенду було укладено договір суборенди між ФОП ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (надалі ФОП ОСОБА_6) Строк дії договору суборенди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,6048 га., до 27 квітня 2015 року.

Позивач зазначає, що після закінчення строку дії договору, ФОП ОСОБА_5 у червні 2015 року направив на адресу Лубенської міської ради заяву в якій просив припинити дію договору від 27 квітня 2010 року, щодо оренди земельної ділянки за адресою 37500, АДРЕСА_2 площею 0.6048 га.

У своїй відповіді від 23.06.2015 №1-8/1808 на заяву ФОП ОСОБА_5 Лубенська міська рада роз'яснила, що ФОП ОСОБА_5 в своїй заяві не вказав з яких саме причин просить припинити дію Договору.

Відтак, зважаючи на відповідь надану Лубенською міською радою 23.06.2015 №1-8/1808 на заяву про припинення Договору ФОП ОСОБА_5 продовжив регулярно сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,6048 га., у відповідності до умов зазначених в Договорі.

22 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_5, звернувся до Лубенської міської ради з листом з проханням повідомити чи припинено дію Договору та якщо припинено то на яких підставах.

Лубенська міська рада у своїй відповіді від 16.03.2016 №1-8/563 зазначила, що Договір припинено та рішенням сесії Лубенської міської ради від 25.09.2015 земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,6048 га., передано в оренду ФОП ОСОБА_6

Позивач, вказує, що право власності на нову будівлю ФОП ОСОБА_6 зареєстрував у липні 2014 року. Протягом всього часу він користувався та користується земельною ділянкою на умовах договору суборенди та виконує умови договору суборенди в повному обсязі.

На думку позивача, в разі припинення Договору, ФОП ОСОБА_5 повинен передати земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,6048 га., Орендодавцю. Передача земельної ділянки Орендодавцю, як і передача земельної ділянки Орендарю повинна бути здійснена за актом приймання-передачі. Станом на момент подачі позову жодних актів приймання-передачі стосовно земельної ділянки площею 0.6048 га., між Лубенською міською радою (Орендодавцем) та ФОП ОСОБА_5 (Орендар) здійснено не було.

Отже, як стверджує позивач, письмове заперечення на адресу ФОП ОСОБА_5 протягом місяця після закінчення строку дії Договору від Лубенської міської ради не надходило. ФОП ОСОБА_5 продовжує користуватись вказаною земельною ділянкою, регулярно сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою (кадастровий номер НОМЕР_3), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,6048 га., у відповідності до умов зазначених в Договорі.

Позивач в обґрунтування свої вимог, також посилається на лист Державного комітету України із земельних ресурсів від 15.12.2008 14-17-6/14547 в якому вказано, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір від 27.04.2010 та визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди б/н від 27.04.2010 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,6048 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (у редакції, запропонованій ФОП ОСОБА_5).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон).

Частиною 1 цієї статті Закону передбачено, що закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Частиною 6 статті 33 Закону передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Право орендаря на поновлення дії договору оренди землі, пов'язано з його обов'язком виконати вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо встановленого законом строку надсилання повідомлення орендодавцю про намір поновити дію договору оренду та надсилання у визначений строк підписаної додаткової угоди до договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, орендарем вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі" не виконані, а тому відсутні підстави для визнання права на поновлення дії договору оренди землі та укладення додаткової угоди до договору.

Проект додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі від 27.04.2010 не містить підпису орендаря (а.с. 11); відповідачу не надсилався.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.