ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 грудня 2016 р. Справа № 903/837/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вудленд Україна, м.Луцьк

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вуд Альянс, м.Луцьк

про стягнення 51 715,08грн.

Суддя Пахолюк В.А.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник, дов. № 290 від 10.11.2016р.,

від відповідача: ОСОБА_3 представник за дов. № б/н від 02.12.2016р.

Суть спору: Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вудленд Україна, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вуд Альянс 28 210, 41 грн. заборгованості за поставлений товар (пиломатеріали), в т.ч. 24615,98 грн. основного боргу, 857, 40 грн. 3% річних, 2 737, 03 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на укладений між сторонами договір продажу № 03/11/14 від 03.11.2014 р. на підставі якого згідно видаткових накладних № 470 від 10.11.2014 р., № 516 від 30.11.2014 р., № 544 від 31.12.2014 р. № 14 від 15.01.2015 р., № 24 від 31.01.2015 р., № 48 від 20.02.2015 р., № 49 від 27.02.2015 р., № 81 від 24.03.2015 р., № 103 від 31.03.2015 р., № 129 від 30.04.2015 р., № 158 від 28.05.2015 р. № 164 від 31.05.2015 р., № 183 від 09.06.2015 р., № 189 від 16.06.2015 р., № 194 від 22.06.2015 р., № 219 від 02.07.2015 р., № 223 від 07.07.2015 р., № 280 від 17.08.2015 р., № 299 від 27.08.2015 р було передано відповідачу протягом листопада 2014 р. серпня 2015 р. пиломатеріали на загальну суму 777854, 80 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого товару у розмірі 753 238,82 грн., що підтверджує виписками по особовому рахунку.

Актом звіряння взаємних розрахунків між сторонами станом на 31.12.2015 р. підтверджено заборгованість ТзОВ Вуд Альянс перед ТзОВ Вудленд Україна в сумі 54 958, 20 грн.

Як вважає позивач, сума заборгованості відповідача перед позивачем за отримані згідно з договором продажу № 03/11/14 від 03.11.2014 р. пиломатеріали становить 24 615, 98 грн.

З метою досудового врегулювання спору 26.05.2016 р. на адресу відповідача надсилалась претензія з вимогою сплатити суму боргу, яка згідно повідомлення про вручення отримана адресатом 31.05.2016 р., однак залишена без задоволення.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати поставленого товару, на підставі ст. 625 ЦК України йому нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

05.12.2016р. представником позивача в порядку ст. 22 ГПК України було подано заяву № б/н , якою просила збільшити позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача 51 715,08грн, з яких: 24 615,98грн. сума основного боргу, 5 607,11грн. 3% річних та 21 491,99грн.-інфляційних втрат.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2016р. щодо нової ціни позову в розмірі 51 715,08грн. не заперечила.

Суд ухвалив позовні вимоги розглядати виходячи з нової ціни позову.

Присутній в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечень щодо позову суду не надав, позову не оспорив.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

в с т а н о в и в:

З доводів позивача, 03.11.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Вудленд Україна» та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Вуд Альянс» був укладений договір купівлі-продажу № 03/11/14, згідно якого позивач передавав у власність відповідачу пиломатеріали, а відповідач приймав та оплачував іх вартість.

На виконання умов договору позивачем відповідачу протягом листопада 2014р. по серпень 2015р. , згідно видаткових накладних № 470 від 10.11.2014 р., № 516 від 30.11.2014 р., № 544 від 31.12.2014 р. № 14 від 15.01.2015 р., № 24 від 31.01.2015 р., № 48 від 20.02.2015 р., № 49 від 27.02.2015 р., № 81 від 24.03.2015 р., № 103 від 31.03.2015 р., № 129 від 30.04.2015 р., № 158 від 28.05.2015 р. № 164 від 31.05.2015 р., № 183 від 09.06.2015 р., № 189 від 16.06.2015 р., № 194 від 22.06.2015 р., № 219 від 02.07.2015 р., № 223 від 07.07.2015 р., № 280 від 17.08.2015 р., № 299 від 27.08.2015 р.було надано пиломатеріали на загальну суму 777 854,80грн. (а.с. 9-18).

Відповідач за отриманий товар /пиломатеріали/, у відповідності до банківської виписки провів розрахунок частково в сумі 753 238,82грн.

Таким чином, основна сума заборгованості в розмірі 24 615,98грн. на час звернення позивача з позовом до суду залишається неоплаченою.

Однак, судом було встановлено про відсутність факту укладення між сторонами договору купівлі-продажу №03/11/14 від 03.11.2014р.

Представником позивача не було додано до справи договору купівлі-продажу № 03/11/14 від 03.11.2014р. Однак, факт здійснення господарської операції між сторонами не заперечується та підтверджується видатковими накладними підписаними відповідачем.

У відповідності до ст.174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати:з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як встановлено, між сторонами цивільні права та обовязки виникли на підставі договору купівлі-продажу, укладеного шляхом підпису видаткових накладних.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець) передає або зобовязується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений строк оплати товару.

Слід врахувати, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, відповідає вимогам ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарського операції і встановлення договірних відносин, а відтак, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Отже, строк виконання відповідного грошового зобовязання слід визначати за правилами, встановленими ч.1 ст.692 ЦК України.

Щодо застосування судами ч.1 ст.692 ЦК України до даних правовідносин підтверджено судовою практикою у постанові Вищого господарського суду України від 21.04.2011 р. № 9/252-10.

Договірні зобовязання позивач виконав належним чином, що підтверджується підписом та печаткою про отримання товару відповідачем на видаткових накладних.

Факт часткової оплати відповідачем вартості товару підтверджує схвалення сторонами договірних відносин.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку про правомірність нарахування 5 607,11грн -3 % річних та 21 491,99грн. інфляційних втрат.

Відповідач щодо поданого розрахунку не заперечив.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача претензію № 121 від 25.05.2016р. з вимогою оплатити борг, однак остання залишилася без відповіді.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в розмірі 51 715,08грн, з яких: 24 615,98грн. сума основного боргу, 5 607,11грн. 3% річних та 21 491,99грн. -інфляційних втрат. підтвердженні матеріалами справи та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судовий збір в сумі 1 378,00грн. на підставі ст.49 Господарського процескального кодексу України слід покласти на останнього.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.599, 612, 625,692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 32, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Альянс» (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Єршова, 11, офіс 513, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вудленд Україна»( 43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 2, офіс 311, код ЄЛРПОУ 36698963) 51 715,08грн, в т.ч. 24 615,98грн. заборгованості, 5 607,11грн. 3% річних, 21 491,99грн. -інфляційних втрат та 1 378,00грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання законної сили.

Повний текст рішення складено

29.12.2016

Суддя В. А. Пахолюк