ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2016 р. Справа № 925/1484/15

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявились, третьої особи ОСОБА_2 за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод» до товариства з обмеженою відповідальністю «КолтехЕнерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамента житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради про стягнення 235190 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивач - публічне акціонерне товариство «Черкаський асфальтобетонний завод» звернувся в господарський суд з позовом (вх. № 20622 від 01.09.2015 року) до товариства з обмеженою відповідальністю «КолтехЕнерго» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору підряду № 469/01 від 29.09.2011 року (далі договір), укладеного сторонами, 232832 грн. 21 коп. основного боргу, який складається із неповернених 181617 грн. 30 коп. авансу і 51214 грн. 71 коп. вартості виконаних договірних робіт неналежної якості, 1343 грн. 36 коп. 2% від обсягу виконаних робіт на підставі п. 4.4. договору, 1015 грн. 07 коп. 3% річних за період прострочення повернення авансу з 05.10.2012 по 11.12.2012 року, що разом складає 235190 грн. 64 коп., та відшкодування понесених судових витрат 4704 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалами суду від 04.09.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/1484/15, справу призначено до розгляду у судовому засіданні, від 29.10.2015 року - за клопотаннями сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (а.с. 2, 102, 113, 117-118).

Відповідач 28.09.2015 року подав до господарського суду письмову заяву про застосування до позовних вимог позовної давності (а.с. 74) та 11.11.2015 року письмовий відзив (а.с. 121), за змістом яких позов не визнав і просив суд в його задоволенні відмовити з мотивів пропуску позивачем позовної давності, безпідставності і необґрунтованості позовних вимог. До письмових заперечень відповідачем подано письмові документи, що на думку представника відповідача, обґрунтовують їх (а.с. 89, 136).

Третя особа - Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради на стороні позивача в особі її представника 11.11.2015 року подала письмові пояснення по суті позовних вимог (а.с. 127) і документи, що їх підтверджують.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 17.11.2015 було призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення факту наявності недоліків у виконаних роботах по договору підряду № 469/01 від 28.09.2011 року (а.с. 146, 174-176). Проведення експертизи доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на період проведення експертизи зупинено провадження у справі. Зобовязання по оплаті експертизи та забезпечення умов її проведення ухвалою суду було покладено на позивача.

Ухвалою суду від 18.02.2016, з урахуванням думки представників сторін, задоволено клопотання завідувача ЧВ КНДІСЕ, надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці (а.с. 178, 179, 185-186).

У звязку з несплатою позивачем рахунків за проведення судової експертизи, ухвала суду від 17.11.2015 експертною установою залишена без виконання, матеріали справи № 925/1484/15 повернені до суду з супровідним листом від 13.09.2016 року (а.с. 190).

Ухвалою суду від 16.09.2016 поновлено провадження у справі № 925/1484/15, справу призначено до розгляду на 27.10.2016.

В засіданні суду 11.11.2016 року представники позивача і третьої особи позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали і просили суд його задовольнити повністю. Відмову оплатити рахунки за проведення судової експертизи представник позивача пояснив відсутністю у товариства достатніх коштів.

Відповідач явку своїх представників в засідання суду 27.10.2016 і 11.11.2016 року повторно, безпідставно не забезпечив, хоч про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Приймаючи до уваги необхідність вирішення спору у розумні строки, достатність матеріалів для вирішення спору і можливість вирішення спору без участі представників сторін за наявними матеріалами, суд, відповідно до ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, розглянув справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалась вступна і резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд у задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

15.09.2011 року Департамент економічної політики та розвитку виконавчого комітету Черкаської міської ради, як генеральний замовник з однієї сторони, Департамент житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради, як замовник з другої сторони, позивач ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод», як підрядник з третьої сторони, а разом «сторони» уклали договір підряду № 469 (далі договір № 469). Відповідно до пунктів 1.1., 3.1. договору № 469, підрядник зобовязався виконати роботи з реконструкції вул. Одеська від вул. Котовського до вул. Сумгаїтської в м. Черкаси (далі «обєкт») за переліком, обсягами робіт та використовуючи матеріали, наведені в додатках №№ 1-4 договору, а також згідно проектно-кошторисної документації на виконання цих робіт. Ціна договору № 469 становить 12596503,20 грн. (а.с. 103-106, 107-111, 128-129).

28.09.2011 року позивач - ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод», як підрядник з однієї сторони, та відповідач ТОВ «КолтехЕнерго», як субпідрядник з другої сторони, а разом «сторони» уклали договір підряду № 469/01 (далі договір № 469/01, а.с. 10-14, 15-16, 17-18, 19-27, 28-39, 40). Предметом договору № 469/1, згідно з пунктами 1.1., 1.2. розділу 1, є зобовязання субпідрядника виконати роботи з реконструкції вул. Одеської від вул. Котовського до вул. Сумгаїтської в м. Черкаси (зовнішнє освітлення) за переліком, обсягами робіт та використовуючи матеріали, наведені в додатках №№ 1-4 договору, а також згідно проектно-кошторисної документації на виконання цих робіт. Підрядник діє згідно Договору № 469 від 15.09.2011 року. Замовником всього комплексу робіт є Департамент житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради. Ціна договору, згідно з пунктами 3.1, 3.2. розділу 3 договору № 469/1, становить 1001773,33 грн., може бути зменшена за взаємною згодою сторін

Сторони договору № 469/01 при його укладанні погодили усі істотні умови цього договору і, зокрема, ціну договору (ст. 3), порядок здійснення оплати (ст. 4), порядок і строк виконання робіт (ст. 5), відповідальність сторін (ст. 7), строк дії договору (ст. 11) та інші. Так, пунктом 4.1. договору № 469/01 сторони передбачили, що протягом 7 банківських днів з моменту підписання сторонами договору підрядник на свій розгляд може перерахувати субпідряднику аванс у розмірі не більше 30% від ціни договору, які субпідрядник зобовязується використати на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій та виробів протягом 2 місяців з моменту отримання цих коштів. По закінченню вищевказаного терміну протягом 1 робочого дня невикористана сума авансу має бути повернута підряднику.

Пунктом 4.4. договору № 469/01 сторони передбачили, що субпідрядник сплачує вартість наданих послуг, зумовлених відповідальністю підрядника за виконання будвельно-монтажних робіт, у розмірі 2% від обсягу виконаних субпідрядних робіт.

30.09.2011 року платіжним дорученням № 3 позивач перерахував відповідачу 440000 грн., із яких 299999,80 грн. аванс згідно з п. 4.1. договору № 469/01 від 28.09.2011 року (а.с. 41, 56).

25.11.2011 року сторони договору № 469/01 від 28.09.2011 року, з дотриманням умов п.п. 12.1, 12.2. договору, уклали додаткову угоду № 1 до цього договору (а.с. 76), якою:

змінили умови п. 5.1. договору і домовились, що субпідрядник зобовязаний завершити виконання робіт в термін до 29.04.2012 року;

змінили умови п. 4.1. договору і домовились, що субпідрядник зобовязаний використати аванс, перерахований йому підрядником у розмірі 30% від ціни договору, на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій та виробів до 13 грудня 2011 року;

змінили умови п. 4.4. договору і домовились, що виконані субпідрядником роботи оплачуються підрядником за мінусом 2% від їх вартості. Дана сума коштів залишається у підрядника як компенсаційні витрати, повязані з виконанням умов цього договору;

інші пункти договору залишили без змін.

Із видаткових накладних (а.с. 90-98, 137-144), долучених до матеріалів справи судом за клопотанням представника відповідача, вбачається, що в період з 10.10. по 15.12.2011 року відповідач придбав необхідні для виконання робіт матеріали, конструкції та вироби, загальна вартість яких складає 299994,47 грн., їх найменування узгоджується з складовими витрат відомості ресурсів, яка є додатком до договору № 469/01 від 28.09.2011 року.

Із довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2011 року форма № КБ-3, Акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року форми № КБ-2в (а.с. 42, 43-46, 47-50), підписаних сторонами 16.12.2011, вбачається, що відповідачем виконані і передані, а позивачем прийняті будівельні роботи з реконструкції вул. Одеської від вул. Котовського до вул. Сумгаїтської в м. Черкаси (освітлення вулиці), вартість яких з початку будівництва по звітний місяць включно складає 118382,50 грн.

22.02.2012 року комісією у складі представників замовника - Департамента житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради, підрядника ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод» і приватного підприємця ОСОБА_3 складено Акт про недоліки (дефекти), які виявлені в закінчених роботах і змонтованих конструкціях. За висновком комісії роботи, виконані ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод» за договором підряду № 469 від 15.09.2011 року і передані замовнику по акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року форми № КБ-2в, мають недоліки, які не були та не могли бути відомі замовнику на момент прийняття робіт та виникли внаслідок використання будівельних матеріалів та/або неякісного виконання будівельно-монтажних робіт (а.с. 51, 53-54).

Виявлені недоліки замовником запропоновано підряднику в строк по 22.05.2012 року включно усунути, про що повідомлено листом від 23.02.2012 року № 56 (а.с. 52).

22.05.2012 року листом № 159 замовником - Департаментом житлово-комунального комплексу повідомлено підрядника ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод» про те, що протягом квітня-травня 2012 року були проведені проектні роботи щодо коригування робочого проекту «Реконструкції вул. Одеської від вул. Котовського до вул. Сумгаїтської в м. Черкаси», внесено зміни до окремих проектних рішень, в тому числі і до складу будівельних робіт з реконструкції контактної мережі міського електротранспорту. Згідно нових проектних рішень передбачено встановлення металевих стояків опор контактної мережі замість залізобетонних, що передбачались згідно попереднього варіанту проекту та договору підряду № 469 від 15.09.2011 року. При цьому замовник зауважив, що оскільки станом на 22.05.2012 року недоліки визначені в Акті від 22.02.2012 року не усунено, то неякісно виконані роботи згідно договору підряду № 469 від 15.09.2011 року він (замовник) вважає невиконаними, а отже оплачені кошти в частині робіт, повязаних із реконструкцією в сумі 51214,71 грн. просив повернути в термін до 13.08.2012 року. До листа додані проекти Акта виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми № КБ-3, підсумкової відомості ресурсів на сум 51214,71 грн. для підписання і виконання (а.с. 55, 61, 62-64, 65-66).

01.06.2012 року сторони договору № 469 уклали додаткову угоду № 1 до цього договору, якою припинили дію договору № 469 за згодою сторін (а.с. 112, 130).

26.09.2012 року за вих. № 283 позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми невикористаного авансу згідно договору підряду № 469/1 від 28.09.2011 року у розмірі 181617,30 грн. Зазначена у вимозі сума є різницею між сумами перерахованого авансу і вартості виконаних робіт (299999,80-118382,5). Вимога вручена відповідачу 27.09.2012 року, останнім не виконана (а.с. 56, 57).

26.10.2012 року за вих. № 303 позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми сплачених коштів у розмірі 51214,71 грн., що є вартістю робіт, виконаних з недоліками. Вимога вручена відповідачу 06.11.2012 року, останнім не виконана (а.с. 58-60).

27.02.2013 року позивачем повернено третій особі кошти в сумі 51214,71 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок останнього, що підтверджено випискою із рахунку і листом від 11.11.2015 останнього (а.с. 125, 123), поясненнями представника третьої особи в засіданні суду.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань підряду, виникли із договору підряду № 469/01 від 28.09.2011 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із суті прав та обовязків сторін за цим договором.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, про підряд і будівельний підряд, як окремий вид зобовязань, - параграфами 1, 3 глави 61, а також розділами IV, V та ст.ст. 317-323 ГК України. Крім того, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання спеціального нормативного акту Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (далі Загальні умови) із наступними змінами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 875, ч. 4 ст. 879 ЦК України: за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається, зокрема, на проведення капітального ремонту будівель (зокрема житлових будинків); оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною 1 ст. 838 ЦК України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача, заснована на умовах п.п. 4.1., 4.4. договору, ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнення 232832 грн. 21 коп. основного боргу, який складається із неповернених 181617 грн. 30 коп. авансу на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій та виробів, невикористаного у встановлений договором строк, і 51214 грн. 71 коп. вартості виконаних договірних робіт неналежної якості, 1343 грн. 36 коп. 2% від обсягу виконаних робіт на підставі п. 4.4. договору, 1015 грн. 07 коп. 3% річних за період прострочення повернення авансу з 05.10.2012 по 11.12.2012 року, що разом складає 235190 грн. 64 коп.

Проте, із викладених обставин справи вбачається, що на виконання зазначених умов договору позивачем 30.09.2011 року проведено перерахування авансу відповідачу у сумі 299999,80 грн., із яких останній 284244,47 грн. використав на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій та виробів у строк, погоджений пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 25.11.2011 року до договору № 469/01 від 28.09.2011 року, тобто до 13.12.2011 року, а по видатковій накладній № 532 від 15.12.2011 року відповідач придбав конструкції на суму 15750 грн. після сплину встановленого умовами договору строку (а.с. 98). По закінченню вищевказаного терміну, тобто після 13.12.2011 року, протягом 1 робочого дня невикористана сума авансу за дотримання умов договору повинна була бути повернута позивачу.

Отже, отриманий аванс відповідач частково в сумі 284244,47 грн. використав згідно з умовами договору, 15750 грн. відповідач використав після закінчення строку, встановленого договором на його використання, відтак підлягала б поверненню лише решта суми авансу у розмірі (299999,80-284244,47) 15755,33 грн.

Згідно з п. 4.2. договору № 469/01 від 28.09.2011 року, остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 30 банківських днів з моменту і на підставі підписаних замовником, підрядником і субпідрядником актів виконаних робіт за формами № КБ-2в, № КБ-3.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 1 від 25.11.2011 року до договору № 469/01 від 28.09.2011 року, яким п. 4.4. договору викладено в новій редакції, виконані субпідрядником роботи оплачуються підрядником за мінусом 2% від їх вартості. Дана сума коштів залишається у підрядника як компенсаційні витрати, повязані з виконанням умов цього договору.

Відповідачем, як субпідрядником, виконані роботи на суму 118382,50 грн., належних і допустимих доказів перерахування коштів в якості оплати цих робіт позивачем не надано. Відтак, вимоги позивача про повернення 51214 грн. 71 коп. вартості виконаних договірних робіт неналежної якості і стягнення 1343 грн. 36 коп. 2% від обсягу виконаних робіт на підставі п. 4.4. договору, суд вважає безпідставними.

Пунктом 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» господарським судам доведено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках, зокрема, повернення сум авансу та завдатку, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Відтак, нарахування позивачем 1015 грн. 07 коп. 3% річних за період прострочення повернення авансу з 05.10.2012 по 11.12.2012 року є безпідставним, а вимога у позові про це судом визнається також необґрунтованою.

Відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до ст. 257, 267 ч. 4 ЦК України, заявив про застосування строку позовної давності до позовних вимог і просив суд відмовити в задоволенні позову в тому числі і з цих підстав.

Позивач, заперечуючи проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності, в засіданні суду надав пояснення, за змістом яких строк позовної давності до позовних вимог не є пропущеним.

Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 863 ЦК України встановлено, що до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» розяснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Загальний трирічний строк позовної давності в частині вимог щодо повернення авансу сплив 16.12.2014 року, позивач звернувся до суду 31.08.2015 року, наведені ним обставини спростування пропуску строку позовної давності суд допустимими не визнає.

Таким чином, оцінивши заяву відповідача про застосування строку позовної давності, заперечення на неї позивача в сукупності з встановленими обставинами справи, з врахуванням вимог законодавства і попереднього висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, суд відмовляє в позові в частині вимог про повернення 15755,33 грн. авансу у зв'язку зі спливом позовної давності, до решти позовних вимог заява про застосування позовної давності не застосовується, оскільки порушення прав позивача в цій частині не встановлено.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладені обставини справи та вищенаведені приписи законодавства, суд надає перевагу запереченням відповідача, а в задоволенні позову відмовляє повністю в частині вимог про стягнення 165861 грн. 97 коп. авансу, 51214 грн. 71 коп. вартості виконаних договірних робіт неналежної якості, 1343 грн. 36 коп. 2% від обсягу виконаних робіт на підставі п. 4.4. договору, 1015 грн. 07 коп. 3% річних за прострочення повернення авансу з підстав необґрунтованості цих вимог, в частині стягнення 15755,33 грн. авансу - у зв'язку зі спливом позовної давності.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 12.01.2017 року.

Суддя В.М. Грачов