ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа № 925/1327/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреностями, відповідача ОСОБА_3 за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕСС Консалтинг Україна» до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 до про стягнення 76988 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕСС Консалтинг Україна» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 (далі відповідач) про стягнення, на підставі пункта 5.2. договору про надання послуг від 19.04.2016 року, 76988 грн. 41 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

Представник позивача в засіданні суду позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримали і просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач за вх. № 24389 від 29.11.2016 року подав письмовий відзив на позов (а.с. 61-66), яким проти позову заперечував з мотивів безпідставності позовних вимог. Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав і просив суд в його задоволенні позивачу відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд у задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

19.04.2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕСС Консалтинг Україна», як замовником, та відповідач - субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4, як виконавцем, уклали Договір про надання послуг, відповідно до умов п. 1.1. якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобовязання надати посередницькі послуги шляхом сприяння купівлі замовником обєкта ТОВ «СЕС Дібровка», а саме: 100% корпоративних прав на обєкт з усіма правами на власність, користування, технічні умови, поліпшення обєкта, в тому числі, існуючого права оренди земельної ділянки для обєкта в строк з 19.042016 до 20.07.2016 року або до укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта (а.с. 18).

У договорі сторони погодили усі істотні умови цього договору і домовились, зокрема, про наступне:

пункти 4.1.-4.3. розділу 4 «розмір і порядок оплати» - надання послуг за цим договором та їх прийняття замовником підтверджується ОСОБА_2 приймання-передачі наданих послуг, що складається виконавцем в день набрання чинності договором купівлі-продажу обєкта, та підписується замовником в той же день; за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у сумі гривневого еквіваленту згідно офіційного курсу продажі долару США НБУ України на дату перерахування грошових коштів замовником, що становить 3000 доларів США, оплата здійснюється у гривнях; Оплата виконується в день прийняття замовником роботи за ОСОБА_2 приймання-передачі наданих послуг;

пункт 5.2. розділу 5 «відповідальність сторін» - у разі укладання договору купівлі-продажу обєкта з відстроченням платежу, та у випадку, якщо набуття замовником права власності не відбулося з вини продавця в строк, встановлений договором купівлі-продажу обєкта, виконавець зобовязаний повернути замовнику сплачену йому винагороду у повному розмірі, отриману відповідно до п. 4.2. цього договору;

пункт 9.1. розділу 9 термін дії договору з 19.042016 до 20.07.2016 року або до укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта.

31.05.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕСС кепітал інтернешнл», як набувач, і товариство з обмеженою відповідальністю «Лір комерц», як учасник і власник частки, яка продається, в особах своїх повноважних представників уклали договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС Дібровка» (а.с. 19-23).

01.06.2016 року замовник ТОВ «ГЕСС Консалтинг Україна» і виконавець ФОП ОСОБА_4 в особах своїх повноважних представників склали та підписали ОСОБА_2 здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) із якого вбачається, що виконавцем були проведені надані послуги згідно з договором про надання послуг від 19.04.2016 року, а саме сприяння в укладенні договору купівлі-продажу обєкта ТОВ «СЕС Дібровка» з відстроченням платежу. Загальна вартість наданих послуг становить 75424,91 грн., сторони претензій одна до одної не мають (а.с. 70).

Того ж дня, 01.06.2016 року відповідачем виставлено позивачу рахунок № 1 на оплату послуг, наданих по договору про надання послуг від 19.04.2016 року, на суму 75424,91 грн., який був оплачений відповідачем платіжним дорученням № 592 від 01.06.2016 року (а.с. 24, 25). Отримання відповідачем зазначених коштів у сумі 75424,91 грн. визнано представником відповідача в засіданні суду.

15.08.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕСС кепітал інтернешнл» і товариство з обмеженою відповідальністю «Лір комерц» уклали додатковий договір, яким, за взаємною згодою сторін, розірвали укладений ними договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС Дібровка» (а.с. 31-32).

19.08.2016 року за вих. № 19/08/2016-1 позивач звернувся з письмовою вимогою до відповідача, у якій, на підставі п. 5.2. договору про надання послуг від 19.04.2016 року, вимагав повернення коштів у сумі 75424,91 грн., сплачених ним відповідачу. Вимога обґрунтована тим, що продавець ТОВ «Лір комерц» станом на день звернення не виконав усіх умов щодо переходу права власності на ТОВ «СЕС Дібровка» до ГЕСС (а.с. 33, 73).

Листом від 12.10.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що вимогу останнього від 19.08.2016 року за вих. № 19/08/2016-1 не визнав і відмовив в її задоволенні з мотивів її безпідставності (а.с. 36, 74).

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про надання послуг від 19.04.2016 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із прав і обовязків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладені обставини справи суд вважає, що пунктом 1.1. розділу 1 договору про надання послуг від 19.04.2016 року сторони визначили предмет договору, яким є зобовязання відповідача за дорученням замовника позивача надати посередницькі послуги шляхом сприяння купівлі замовником обєкта ТОВ «СЕС Дібровка», а саме: 100% корпоративних прав на обєкт з усіма правами на власність, користування, технічні умови, поліпшення обєкта, в тому числі, існуючого права оренди земельної ділянки для обєкта в строк з 19.042016 до 20.07.2016 року або до укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта. Надання послуг за цим договором та їх прийняття замовником, з дотриманням умов п.п. 4.1.-4.3. договору, підтверджено позивачем виконанням зустрічного зобовязання, а саме підписанням акта приймання-передачі наданих послуг та їх оплатою змовником. У ОСОБА_2 приймання-передачі наданих послуг зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають. Відтак, підстав для настання відповідальності відповідача, передбаченої п. 5.2. договору, про застосування якої заявлено позивачем, суд не вбачає.

Викладені обставини суд вважає визначальними для вирішення даного спору, тому інші обставини, зазначені позивачем в обґрунтування позову, висновок суду про необґрунтованість позову не спростовують.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства суд надає перевагу запереченням відповідача, а позов визнає необґрунтованим і з зазначених у ньому підстав у його задоволенні відмовляє повністю.

На підставі ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 16.01.2017 року.

Суддя В.М. Грачов