КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа№ 4/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гаврилюка О.М.

Власова Ю.Л.

За участю представників:

від позивача (апелянта): Авраміч В.О.;

від відповідача-1: Поліщук Ю.В.;

від відповідача-2: не з'явилися

від відповідача-3: не з'явилися

від Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 (суддя Пукшин Л.Г.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №4/30

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк"

до 1. Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота-Будінвест"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазінвестплюс"

про стягнення заборгованості за кредитним догвором та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30 задоволено скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

- визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.; виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.;

- визнано незаконними та недійсними Звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30;

- визнано незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015 проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час вчинення вищезазначених виконавчих дій спрямованих на визначення вартості майна боржника, державним виконавцем було допущено ряд порушень нормативно-правових актів, які в подальшому вплинули на повноту та достовірність оскаржуваних звітів про оцінку вартості майна боржника, а саме:

- порушено частини 1-3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 3, ст. 9 , п.1, 2, 3 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оскільки державним виконавцем було призначено до участі у виконавчому провадженні № 45573721 експерта-оцінювача ОСОБА_5 не на конкурсних засадах та без укладання відповідного договору; при цьому посилання та наявність такого договору вказується безпосередньо у самих звітах;

- порушено ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункт 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144, оскільки при проведенні оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності застосовано методичні підходи у вигляді порівняльного та дохідного. Незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу, підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує укладення договору з наступним ознайомленням з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Незабезпечення державним виконавцем доступу експерта до об'єкта оцінки, та здійснення ним незалежної оцінки за допомогою фотознімків, впливає на достовірність Звітів про оцінку майна, адже отримання експертом необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки шляхом фактичного ознайомлення з цим майном (що можливо при доступі експерта до цього майна), та отримання цієї інформації з фотознімків, могло вплинути на визначення кінцевої ринкової вартості цього майна. Натомість, здійснення оцінювачем оцінки нерухомого майна без доступу до цього майна, на підставі, зокрема, фотографій об'єкта оцінки та його складових, ставить під сумнів об'єктивність проведеної оцінки.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 ПАТ "Укргазбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу, скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №4/30 - залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, зроблені судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, оскаржувана апелянтом ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, ПАТ "Укргазбанк" наголошував на тому, що жодних порушень при вчиненні державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дій щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн., виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн. - не було, дії державного виконавця узгоджуються з приписами Закону України «Про виконавче провадження», а Звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30 та рецензії на них - є законними та такими, що об'єктивно висвітлюють інформацію щодо ринкової вартості майна.

Зокрема, апелянт вказував на те, що судом першої інстанції безпідставно відкинуто рецензії на оцінку нерухомого майна від 11.06.2015 та від 28.05.2015, складені оцінювачем ОСОБА_6 Крім того, апелянт наголошує, що приписи чинного законодавства не передбачають обов'язку фізичного огляду нерухомого майна, вони передбачають лише обов'язок зазначити про відсутність фізичного огляду оцінювачем у звіті, що й було виконано оцінювачем у звіті. Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Закон України «Про виконавче провадження» передбачають лише ознайомлення та ідентифікацію об'єкта оцінки, а н його фізичний огляд, що не є тотожним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2016.

29.11.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просив залишити апеляційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" - без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як таку, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього наголошував на тому, що в порушення вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Закону України «Про виконавче провадження» не було проведено конкурсу для визнання суб'єкта оціночної діяльності, не укладено відповідного договору з оцінювачем, а також при проведенні оцінки не здійснювався фізичний огляд майна, що вплинуло на результати оцінки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд апеляційної скарги у справі відкладено до 06.12.2016.

Крім того, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 Департаменту ДВС Міністерства юстиції України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу, скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №4/30 - залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, зроблені судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, оскаржувана апелянтом ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Департамент ДВС Міністерства юстиції України наголошував на тому, що призначення суб'єкта оціночної діяльності відповідало приписам частин 1-3, 6 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки таке призначення відбувається згідно постанови державного виконавця. Інших обмежень для такого призначення - законом не передбачено, у зв'язку з чим дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель вчинені у відповідності до вимог закону та в межах наданих повноважень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 поновлено Департаменту ДВС Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30, апеляційну скаргу Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 прийнято до спільного розгляду з раніше поданою, прийнятю до провадження та призначеною до розгляду апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на зазначену ухвалу, для здійсненян їх розгляду в одному об"єднаному апеляційному провадженні. Розгляд апеляційних скарги вирішено здійснити в 06.12.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 розгляд апеляційних скарг відкладено до 08.12.2016, відмовлено у клопотанні про залучення третьої особи, а ухвалою від 08.12.2016 розгляд відкладено до 13.12.2016.

13.12.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Укргазбанк" надійшли додаткові пояснення, в яких, зокрема, апелянт додатково зазначав, що чинним законодавством не передбачено обов'язковості залучення експерта - оцінювача на конкурсних засадах у випадках проведення оцінки майна за замовленням державного виконавця для подальшої реалізації такого майна на торгах. Державний виконавець призначає суб'єкта оціночної діяльності своєю постановою на власний вибір, а головною умовою такого вибору є те, щоб така особа відповідала вимогам, встановленим частинами 1-3, 6 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, апелянт наголошував на тому, що відсутність єдиного акту у письмовій формі не означає відсутність договору як такого, оскільки вчинені сторонами дії підтверджують виникнення договірних відносин. Також, апелянт зазначав про те, що фізичний огляд майна не є обов'язковим під час проведення оцінки, оскільки Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144, не передбачають обов'язковість проведення оцінки, вони передбачають ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, ідентифікацію об'єкта оцінки, і норми наведених актів допускають відсутність фізичного огляду нерухомого майна та передбачають лише обов'язок зазначати про відсутність фізичного огляду оцінювачем у звітах, що і було виконано.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 розгляд апеляційних скарг відкладено до 15.12.2016.

В судове засідання з'явився представник Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк", який підтримав доводи апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу скасувати, а у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього - відмовити.

Представник Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього в судовому засіданні 15.12.2016 проти доводів апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та апеляційної скарги Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - заперечував, просив апеляційні скарги відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, як таку, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сота-Будінвест" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргазінвестплюс" в судове засідання представників не направили, причин неявки суд не повідомили, про розгляд апеляційних скарг повідомлялись належним чином.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 15.12.2016 представників не направив,проте, в судових засіданнях 29.11.2016 та 08.12.2016 представник Департаменту надав пояснення по суті поданих апеляційних скарг. Крім того, в поданій апеляційній скарзі Департамент просив скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши наявні матеріали, враховуючи те, що неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, визначених ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота-Будінвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазінвестплюс", а також органу виконання судових рішень.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Ч. 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі № 4/30 позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього (надалі - ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього, відповідач 1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (надалі - ПАТ АБ "Укргазбанк", позивач) заборгованість за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 у сумі 167392465,73 грн., з яких: 116700000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 47692465,73 грн. - прострочена заборгованість по процентах, 3000000,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, а також 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У рахунок погашення заборгованості відповідача-1 за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 в сумі 167392465,73 грн, з яких: 116700000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 47692465,73 грн. - прострочена заборгованість по процентах; 3000000,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, а також 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу звернуто стягнення на заставлене майно, а саме:

- виробничий комплекс, загальною площею 8588,70 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, буд. № 6 (шість) та належить ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на праві власності;

- нерухоме майно - виробничий комплекс, загальною площею 4409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. № 10 та належить ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на праві власності.

Визначено спосіб реалізації предметів іпотеки - шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою вартістю предметів іпотеки - в розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота-Будінвест" (надалі - ТОВ "Сота-Будінвест", відповідач-2) на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 у сумі 70000000,00 грн., з яких: 50503182,00 грн. - заборгованості за кредитом, 19496818,00 грн. - заборгованості по прострочених процентах. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укргазінвест плюс" (надалі - ТОВ "Компанія "Укргазінвест плюс", відповідач-3) на користь позивача заборгованості по кредиту за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 у сумі 65496818,00 грн.

14.03.2014 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2014, яке набрало законної сили 04.03.2014 видано три накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 у справі № 4/30 заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі № 4/30 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення від 06.02.2014 в частині стягнення з ТОВ "Компанія "Укргазінвест плюс" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 в сумі 65496818,00 грн., а саме: визначено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на акції іменні прості, емітовані ПАТ АБ "Укргазбанк", номінальною вартістю 1,00 грн., кількістю 65496818 штук на загальну номінальну вартість 65496818,00 грн., що належать на праві власності ТОВ "Компанія "Укргазінвест плюс" шляхом визнання права власності на них за ПАТ АБ "Укргазбанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2014 у справі № 4/30 заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі № 4/30 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення від 06.02.2014 в частині стягнення з ТОВ "Сота-Будінвест" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості за Кредитним договором № 81 від 01.10.2008 у сумі 70000000,00 грн., а саме: визначено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на акції іменні прості, емітовані ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього номінальною вартістю 0,25 грн., кількістю 280000000,00 штук на загальну номінальну вартість 70000000,00 грн, що належать на праві власності ТОВ "Сота-Будінвест" шляхом визнання права власності на них за ПАТ АБ "Укргазбанк".

30.09.2015 відповідач-1 - ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього, в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - ВДВС), в якій скаржник просить суд:

1. Визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33478753,00 грн.;

- виробничий комплекс, загальною площею 4409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25903165,00 грн.

2. Визнати незаконними та недійсними звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 № 1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 господарським судом міста Києва у справі № 4/30.

3. Визнати незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі № 4/30, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016, скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на дії ВДВС задоволено. Визнано незаконними дії державного виконавця ВДВС щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель. Визнано незаконними та недійсними звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 господарським судом міста Києва у справі № 4/30. Визнано незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 господарським судом міста Києва у справі № 4/30.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2016 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року у справі № 4/30 скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В свою чергу, Вищий господарський суд України у постанові від 30.08.2016, направляючи справу на новий розгляд, надав наступні вказівки, які в силу приписів ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Вищий господарський суд України в постанові від 30.08.2016 зазначив, що господарськими судами попередніх інстанцій:

- надано невірну правову оцінку обставинам справи щодо порядку призначення для оцінки майна - суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- не досліджено обставини щодо правових підстав для визнання незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП № 45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 господарським судом міста Києва у справі № 4/30.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 ГПК України).

Відповідно до ст. 11 Закону визначено, що держаний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно наявних матеріалів оскарження, 25.11.2014 Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України - Селезньовим М.О. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження та Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на виконання наказу №4/30, виданого Господарським судом міста Києва 14.03.2014.

21.01.2015 актами опису й арешту майна було проведено опис та накладено арешт на частину належного ПАТ трест "Київміськбуд-1" ім. М.П. Загороднього нерухомого майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

13.02.2015 Постановою головного державного виконавця ВДВС Селезньова М.О. призначено ОСОБА_5 суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні щодо боржника ПАТ трест "Київміськбуд-1" ім. М.П. Загороднього.

17.03.2015 експертом-оцінювачем ОСОБА_5 було складено:

- звіт про оцінку вартості майна боржника №1703.3/15 та висновок про вартість майна - виробничого комплексу, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6, який належить боржнику - ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на праві власності;

- звіт про оцінку вартості майна боржника №1703.4/15 та висновок про вартість майна виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10, який належить боржнику - ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на праві власності.

Відповідно до висновків експерта-оцінювача ОСОБА_5 вартість арештованого майна склала:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Як встановлено місцевим господарським судом, і що не заперечувалось сторонами, ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього було подано заперечення проти результатів проведеної оцінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

14.05.2015 у зв'язку з надходженням заперечень боржника щодо результатів проведеної оцінки, заступником начальника ВДВС Селезньовим М.О. винесено постанову про залучення для участі у виконавчому проваджені суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 для здійснення рецензування звітів про оцінку майна, виконаних експертом-оцінювачем ОСОБА_5

28.05.2015 експертом-оцінювачем ОСОБА_6 було складено рецензії на звіти про вартість майна та зроблено висновки, що звіти не в повній мірі відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та мають певні недоліки, які вплинули на достовірність звітів, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звітах, після виправлення відповідних недоліків.

Експертом-оцінювачем ОСОБА_5 було внесено виправлення до звітів про оцінку майна від 17.03.2015.

11.06.2015 рецензентом-оцінювачем ОСОБА_6 було складено рецензії на зазначені звіти про вартість арештованого майна з урахуванням внесених виправлень надано висновки, в яких встановлено відповідність даних звітів нормативно-правовим актам з оцінки майна та можливість їх використання для мети, передбаченої у звіті.

За результатами рецензій ОСОБА_6 від 11.06.2015 вартість арештованого майна склала:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

Повідомлення про результати рецензії від 11.06.2016 на звіти про оцінку майна було отримано боржником - 16.06.2015, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії конвертів та роздруківка з сайту "Укрпошта" про надходження листів на адресу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього.

Оскільки боржник не погодився з оцінкою майна в рамках даного виконавчого провадження, ним 26.06.2015 в межах строків передбачених ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" було подано до Господарського суду міста Києва скаргу на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та оскарження Звіту про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування та рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015р. в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 № 4/30.

Як зазначав скаржник у скарзі, під час вчинення вищезазначених виконавчих дій спрямованих на визначення вартості майна боржника, державним виконавцем було допущено ряд порушень нормативно-правових актів, які в подальшому вплинули на повноту та достовірність оскаржуваних звітів про оцінку вартості майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30 задоволено скаргу ПАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

- визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.; виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.;

- визнано незаконними та недійсними Звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30;

- визнано незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015 проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час вчинення вищезазначених виконавчих дій спрямованих на визначення вартості майна боржника, державним виконавцем було допущено ряд порушень нормативно-правових актів, які в подальшому вплинули на повноту та достовірність оскаржуваних звітів про оцінку вартості майна боржника, а саме:

- порушено частини 1-3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 3, ст. 9 , п.1, 2, 3 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оскільки державним виконавцем було призначено до участі у виконавчому провадженні № 45573721 експерта-оцінювача ОСОБА_5 не на конкурсних засадах та без укладання відповідного договору; при цьому посилання та наявність такого договору вказується безпосередньо у самих звітах;

- порушено ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункт 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144, оскільки при проведенні оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності застосовано методичні підходи у вигляді порівняльного та дохідного. Незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу, підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує укладення договору з наступним ознайомленням з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Незабезпечення державним виконавцем доступу експерта до об'єкта оцінки, та здійснення ним незалежної оцінки за допомогою фотознімків, впливає на достовірність Звітів про оцінку майна, адже отримання експертом необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки шляхом фактичного ознайомлення з цим майном (що можливо при доступі експерта до цього майна), та отримання цієї інформації з фотознімків, могло вплинути на визначення кінцевої ринкової вартості цього майна. Натомість, здійснення оцінювачем оцінки нерухомого майна без доступу до цього майна, на підставі, зокрема, фотографій об'єкта оцінки та його складових, ставить під сумнів об'єктивність проведеної оцінки.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши в сукупності доводи сторін та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30 прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, зроблені місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають обставинам справи, і оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права, що згідно з п. 1, п. 2, п. 3 та п. 4 ч. 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування наведеної ухвали з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правоідносин) для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

У відповідності до пунктів 1, 2 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

У випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

За приписами п. 3 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" під час укладання органами державної влади та органами місцевого самоврядування договорів на проведення оцінки майна застосовуються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Не допускається встановлення інших обмежень щодо участі суб'єктів оціночної діяльності в проведенні оцінки майна, крім тих, що визначені умовами конкурсного відбору відповідно до законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що приписами частин 1-3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", тобто спеціального нормативного акту, яким керується державний виконавець, як посадова особа орану виконання судових рішень під час здійснення делегованих державою повноважень в сфері виконання судових рішень, передбачено, що державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. При цьому, обов'язковість проведення конкурсу Законом України "Про виконавче провадження" - не передбачено. Таким чином, державний виконавець призначає суб'єкта оціночної діяльності своєю постановою на власний вибір, а головною умовою такого вибору є те, щоб така особа відповідала вимогам, встановленим частинами 1-3, 6 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, згідно наявних в матеріалах справи постанов про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадження від 13.02.2015 та 14.05.2015, державним виконавцем ДВС України було призначено суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні ОСОБА_5 (кваліфікаційне свідоцтво № 1042 від 27.06.2001, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 11957/11 , виданий ФДМУ 03.06.2011) для складання звітів, а ОСОБА_6 (кваліфікаційне свідоцтво № 1048 від 27.06.2001, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 113220/12 , виданий ФДМУ 13.04.2012) для проведення рецензування звітів про оцінку майна, виконаних ОСОБА_5 Крім того, оцінювачів було попереджено про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо призначення відповідними постановами від 13.02.2015 та 14.05.2015 суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 45573721 відповідали частинам 1-3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказані особи призначені державним виконавцем у встановленому порядку та згідно наділених законом повноважень, а також відповідали вимогам закону щодо кваліфікаційної діяльності суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання для здійснення відповідної оцінки та рецензування.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що обов'язковість проведення конкурсу для визначення суб'єкта оціночної діяльності та рецензента - спеціальним законом - Законом України "Про виконавче провадження" - не передбачена, а необхідність проведення такого виникає згідно з ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, проте, такого акту на момент проведення оцінки не було - не прийнято, і як зазначалось вище, вибір відповідного суб'єкта здійснюється згідно вимог закону державним виконавцем внаслідок винесення відповідної постанови.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачає обов'язковість проведення незалежної експертної оцінки нерухомого майна, а відділ державної виконавчої служби, як орган державної влади виступає замовником такої оцінки, то вибір суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання здійснюється на конкурсних засадах та з подальшим укладенням договору між ними - є помилковим, не відповідає дійсним обставинам справи, а також зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме частин 1-3 ст. 13, ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, судом першої інстанції в обгрунтування підстав задоволення скарги Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього зазначено, що матеріали виконавчого провадження № 45573721 не містять договору на проведення оцінки укладеного між ВДВС та експертом-оцінювачем ОСОБА_5, і відповідний договір визначений судом першої інстанції як передумова для здійснення відповідної оцінки.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, вважає його помилковим та таким, що зроблений всупереч нормам матеріального права, зокрема частинам 1-3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приписами наведених норм не встановлено наслідком призначення постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання у виконавчому провадженні укладення відповідного договору.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те що згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. П. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини. Частиною 3 наведеної статті визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо винесення постанов від 13.02.2015 та 14.05.2015 стосовно призначення суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 45573721, у відповідних суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання виникли обов'язки вчинити відповідні дії по складанню звітів та рецензій на них відповідно, що і було ними здійснено в межах відповідного виконавчого провадження. При цьому, вчинення дій по призначенню суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання в межах виконавчого провадження для визначення ринкової вартості майна - є обов'язком відповідного органу виконання судових рішень, передбаченим актом цивільного законодавства - Законом України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що між вказаними особами (органом виконання судових рішень та суб'єктами оціночної діяльності) на підставі акта цивільного законодавства виникли взаємні права та обов'язки, і підстави для їх невиконання саме внаслідок відсутності відповідного документального оформлення таких відносин у вигляді саме договору - відсутні, оскільки припис п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України дійсно визначає договір, як підставу виникнення цивільних прав та обов'язків, проте, договір не є єдиною та безумовною такою підставою, оскільки такою підставою є зокрема і акти цивільного законодавства та дії осіб, що передбачені такими актами, що імперативно встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Також, суд апеляційної інстанції враховує і те, що жодна з сторін виконавчого провадження не заявляла відвід суб'єктам оціночної діяльності - суб'єктам господарювання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 45573721, а вказані особи були попереджені про наслідки дачі завідомо неправдивого висновку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, передбачених актом цивільного законодавства (Законом України «Про виконавче провадження») було винесено постанови від 13.02.2015 та 14.05.2015 щодо призначення суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 45573721, а у відповідних суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання виникли обов'язки вчинити відповідні дії по складанню звітів та рецензій на них, що і було ними здійснено в межах відповідного виконавчого провадження та складено за результатами оцінки оскаржувані Звіти та рецензії на них, які в сукупності, зі здійсненими коригуваннями, визначили у встановленому порядку кінцеву оцінку вартості майна для подальшого його продажу в межах виконавчого провадження.

Також, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при складанні оскаржуваних Звітів про оцінку майна порушено також ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункт 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144, оскільки при проведенні оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності застосовано методичні підходи у вигляді порівняльного та дохідного. Незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу, підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує укладення договору з наступним ознайомленням з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Незабезпечення державним виконавцем доступу експерта до об'єкта оцінки, та здійснення ним незалежної оцінки за допомогою фотознімків, впливає на достовірність Звітів про оцінку майна, адже отримання експертом необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки шляхом фактичного ознайомлення з цим майном (що можливо при доступі експерта до цього майна), та отримання цієї інформації з фотознімків, могло вплинути на визначення кінцевої ринкової вартості цього майна. Натомість, здійснення оцінювачем оцінки нерухомого майна без доступу до цього майна, на підставі, зокрема, фотографій об'єкта оцінки та його складових, ставить під сумнів об'єктивність проведеної оцінки.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, вважає його помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Дана норма Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" кореспондується з приписами п. 50,51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності.

Згідно з приписами пунктів 50 та 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до п. 56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (в редакції діючій на момент спірних правовідносин) звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Так, судом апеляційної інстанції було досліджено Звіти про оцінку майна (розділ 2 "Обмежуючі умови і допущення"), в яких зазначено, що доступ до об'єкта оцінки не був наданий, у зв'язку з чим не проводилось обстеження приміщень на дату оцінки, тому технічний стан приміщень визначався з фотознімків, наданих замовником. Крім того, у даному розділі Звітів про оцінку майна вказано, що оцінщик не приймає на себе відповідальність за достовірність наданих фотоматеріалів і за наявність неточностей або помилок наявних в них.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в оспорюваних Звітах про оцінку майна оцінювачем було виконано п. 56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (в редакції діючій на момент спірних правовідносин), а саме: зазначено, що доступ до об'єкта оцінки не був наданий, у зв'язку з чим не проводилось обстеження приміщень на дату оцінки, тому технічний стан приміщень визначався з фотознімків, наданих замовником, а також вказано, що оцінщик не приймає на себе відповідальність за достовірність наданих фотоматеріалів і за наявність неточностей або помилок наявних в них, тобто оцінювачем здійснено заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що п. 56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (в редакції діючій на момент спірних правовідносин) передбачено можливість особистого огляду об'єкта оцінки, проте, не встановлено обов'язковість такого огляду. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що відсутність фізичного огляду об'єктів оцінки не є істотною умовою, яка впливає на визначення кінцевої ринкової вартості цього майна, оскільки для визначення ринкової вартості враховується найбільш ефективне використання об'єкта оцінки (пункт 13 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (в редакції діючій на момент спірних правовідносин).

Також, суд апеляційної інстанції враховує і те, що оцінка майна повинна проводитися з дотриманням принципів корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання (пункти 4 - 10 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", де:

- принцип корисності ґрунтується на тому, що майно має вартість тільки за умови корисності його для потенційного власника або користувача. Під корисністю слід розуміти здатність майна задовольняти потреби власника або користувача протягом певного часу. З метою визначення корисності під час оцінки: розглядається корисність окремого майна у складі об'єкта оцінки як складова частина корисності об'єкта оцінки в цілому та корисність майна як окремого об'єкта оцінки; враховується сучасний стан використання об'єкта оцінки, що може не відповідати його можливому найбільш ефективному використанню, а також випадки, коли окремі об'єкти оцінки стають тимчасово зайвими, використовуються з іншою метою або не використовуються; прогнозується можливий вплив соціально-економічних та інших факторів на зміни в корисності об'єкта оцінки; оцінюються витрати на поліпшення об'єкта оцінки з урахуванням впливу цих витрат на збільшення його ринкової вартості;

- принцип попиту та пропонування відображає співвідношення пропонування та попиту на подібне майно. Відповідно до цього принципу під час проведення оцінки враховуються ринкові коливання цін на подібне майно та інші фактори, що можуть призвести до змін у співвідношенні пропонування та попиту на подібне майно;

- принцип заміщення передбачає врахування поведінки покупців на ринку, яка полягає у тому, що за придбання майна не сплачується сума, більша від мінімальної ціни майна такої ж корисності, яке продається на ринку;

- принцип очікування передбачає, що вартість об'єкта оцінки визначається розміром економічних вигод, які очікуються від володіння, користування, розпорядження ним;

- принцип внеску (граничної продуктивності) передбачає врахування впливу на вартість об'єкта оцінки таких факторів, як праця, управління, капітал та земля, що є пропорційним їх внеску у загальний дохід. Вплив окремого фактора вимірюється як частка вартості об'єкта оцінки або як частка вартості, на яку загальна вартість об'єкта оцінки зменшиться у разі його відсутності;

- принцип найбільш ефективного використання полягає в урахуванні залежності ринкової вартості об'єкта оцінки від його найбільш ефективного використання. Під найбільш ефективним використанням розуміється використання майна, в результаті якого вартість об'єкта оцінки є максимальною. При цьому розглядаються тільки ті варіанти використання майна, які є технічно можливими, дозволеними та економічно доцільними.

Таким чином, особистий огляд оцінювачем об'єкта не є вирішальним чинником, який впливає на визначення ринкової вартості майна за результатами оцінки, оскільки на результат оцінки впливають саме в сукупності всі чинники, які визначаються за принципами корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання, і визначення ринкової вартості майна можливе з дотриманням в сукупності цих принципів, а інформація, яка необхідна для їх реалізації, надається як замовником оцінки, так і збирається оцінювачем самостійно на підставі загальнодоступної інформації (такої як місце розташування об'єктів оцінки, ринкові коливання цін на нерухомість,близькість до шляхів загального користування, тощо), і для чого огляд об'єкта оцінки не є визначальним при складанні Звітів та рецензій на них (зокрема і оспорюваних).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені законом підстави для визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.; виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн. так і визнання незаконним та недійсними Звітів про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30 - відсутні, у зв'язку з чим скарга Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього в цій частині є безпідставною, необгрунтованою, незаконною та задоволенню не підлягає.

Крім того, розглянувши вимоги скарги Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього в частині визнання незаконними та недійсними рецензій від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП № 45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 господарським судом міста Києва у справі № 4/30 - суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга в цій частині також є безпідставною, необгрунтованою, незаконною та задоволенню не підлягає з огляду на те, що відповідні рецензії виконані суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.05.2015 згідно з ст.ст. 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження», обов'язок по складанню відповідної рецензії виник у суб'єкта оціночної діяльності на підставі акта цивільного законодавства (Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обумовлених законом підстав для визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.; виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн., визнання незаконними та недійсними Звітів про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30, як і відсутні обумовлені законом підстави для визнання незаконними та недійсними рецензій від 11.06.2015 та від 28.05.2015 проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Таким чином, суд апеляційної інстанції за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього є незаконною та задоволенню не підлягає, у зв'язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30 на підставі п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню оскільки прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з неправильним застосуванням приписів матеріального права, а у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на встановлене вище судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 19.10.2016 дійшов до передчасного висновку щодо наявності законних підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього, у зв'язку з чим доводи апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 4/30 підлягає скасуванню на підставі п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, а у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подачу апеляційних скарг підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього на користь апелянтів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30- задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 - скасувати.

3. У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього про визнання незаконними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель: виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.; виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн., про визнання незаконними та недійсними Звітів про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015р. та №1703.3/15 від 17.03.2015, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_5 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30 та про визнання незаконними та недійсними рецензій від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведених суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_6 на звіти про ринкову вартість майна №1703.4/15 від 17.03.2015 та №1703.3/15 від 17.03.2015 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30- відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього (код 04012655; місцезнаходження: 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, буд. 307) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" (код 23697280; місцезнаходження: 03087 м.Київ, вул. Єреванська, 1) судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видачу наказу на виконання постанови у наведеній частині доручити місцевому господарському суду.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього (код 04012655; місцезнаходження: 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, буд. 307) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" (код 23697280; місцезнаходження: 03087 м.Київ, вул. Єреванська, 1) судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видачу наказу на виконання постанови у наведеній частині доручити місцевому господарському суду.

6. Матеріали апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №4/30 - повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.М. Гаврилюк

Ю.Л. Власов