КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа№ 910/15041/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників:

позивача: не з'явився,

відповідача: Радівіловський Б.І., довіреність № 66/11-01 від 19.01.2016,

третьої особи 1: не з'явився,

третьої особи 2: не з'явився,

третьої особи 3: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бучанської міської ради

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2016

у справі № 910/15041/16 ( суддя Мельник В.І.)

за позовом Бучанської міської ради

до Київської обласної ради

треті особи: Комунальне підприємство "Бучанське управління житлово- комунального господарства Бучанської міської ради"

Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання

ВО "Укрдержліспроект"

Кабінет Міністрів України

про визнання правочину укладеним

ВСТАНОВИВ:

Бучанська міська рада (далі - позивач) подала на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Київської обласної ради (далі - відповідач); треті особи: Комунальне підприємство "Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради" (далі - третя особа1), Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання ВО "Укрдержліспроект" (далі - третя особа2), Кабінет Міністрів України (далі - третя особа3) про визнання правочину укладеним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2016 припинено провадження у справі № 910/15041/16 за позовом Бучанської міської ради до Київської обласної ради, треті особи: Комунальне підприємство "Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради", Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання ВО "Укрдержліспроект", Кабінет Міністрів України про визнання укладеним правочину між Київською обласною радою та Бучанською міською радою в частині передачі повноважень з обслуговування зелених насаджень. Повернуто з Державного бюджету України на користь Бучанській міській раді (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 12, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. судового збору.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, Бучанська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила суд ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.09.2016 у справі №910/15041/16 скасувати, а справу передати на розгляд до місцевого господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2016 справу №910/15041/16 за апеляційною скаргою Бучанської міської ради було передано для розгляду колегії суддів під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 апеляційну скаргу Бучанської міської ради прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 27.12.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 103 ГПК України визначено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково;

4) змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, господарський суд м. Києва припиняючи провадження даній справі виходи з наступних підстав.

Позивач у справі № 910/15041/16 - Бучанська міська рада - звернулася до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення обслуговування зелених насаджень на підставі рішення Київської обласної ради № 187-13-V від 02.10.2007, отже відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Однак, колегія суддів не може погодитись із даним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ГПК України, у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Під терміном "підвідомчість" у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розуміється визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

У п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб

У спільному листі Верховного Суду України та Вищого арбітражного суду України від 20.07.95 N 01-8/518а "Щодо визначення підвідомчості цивільних справ та господарських спорів" зазначається, що за загальним правилом підвідомчість цивільних справ та господарських спорів визначається законодавчими актами України. Однак у випадках, коли в законодавчих актах підвідомчість спорів визначена нечітко, слід виходити із суб'єктного складу учасників спору. Якщо сторонами у справі є юридичні особи, спір підлягає вирішенню арбітражним судом, за винятком випадків, передбачених законодавством. Якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або сказано про вирішення спору в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру правовідносин, що визначені ГПК.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 12 ГПК до підвідомчості господарських судів віднесено, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що господарським судам слід мати на увазі, що не всі договори, укладені суб'єктами владних повноважень, їх посадовими чи службовими особами на реалізацію своїх повноважень, відносяться до адміністративних договорів. Якщо обов'язковим учасником договору відповідно до законодавства повинен бути суб'єкт владних повноважень, то такий договір є адміністративним, оскільки суб'єкт владних повноважень у такому випадку діє від імені держави (територіальної громади), в її інтересах чи для забезпечення їх, а не для своїх власних потреб. У разі ж вчинення цивільного правочину між суб'єктом владних повноважень і суб'єктом господарської діяльності, договірні відносини сторін ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності. Тому до адміністративних договорів не відносяться договори, укладені за правилами Цивільного та Господарського кодексів України, інших актів цивільного або господарського законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є те, що рішенням Київської обласної ради № 187-13-V від 02.10.2007 "Про деякі питання діяльності Комунального підприємства Київської обласної ради "Обласний лісгосп", доручено голові Київської обласної ради звернутися до голови Бучанської міської ради з клопотанням щодо передачі по акту Комунальному підприємству Київської обласної ради "Обласний лісгосп" (Бучанська лісогосподарська установа) деревну рослинність, віднесену до категорії зелених насаджень, у межах населених пунктів, які обслуговує Комунальне підприємство Київської обласної ради "Обласний лісгосп", для обслуговування та проведення природоохоронних і санітарно-оздоровчих заходів, надання інших послуг з охорони, збереження або часткового знесення зелених насаджень. Проте, акт приймання-передачі не підписувався, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочину між Київською обласною радою та Бучанською міською радою в частині передачі повноважень з обслуговування зелених насаджень укладеним.

Позивач в позовній заяві вказував, що пропозиція Київської обласної ради укласти правочин містилась у рішення №187-13-V від 02.10.2007, яке було адресоване Бучанській міській раді, оскільки і до прийняття цього рішення, і після цього, обслуговування земельних насаджень в межах м. Буча займалось КП КОР «Обласний лісгосп», про що Бучанська міська рада не заперечувала, чим фактично надала згоду на укладання правочину у вигляді конклюдентних дій, правочин з передачі на обслуговування,а відтак передачі на баланс земельних насаджень правонаступнику КП КОР «Обласний лісгосп» - комунальному підприємству Бучанське управління житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів.

Господарські суди також розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб'єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі при здійсненні господарської діяльності. За суб'єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Даний спір не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, а тому цей спір, який є спором про право, правильно розглядати за приписами господарського процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бучанської міської ради задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.09.2016 у справі № 910/15041/16 скасувати.

3. Справу № 910/15041/16 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.

4. Матеріали справи № 910/15041/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран