ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.12.2016 Справа № 904/12440/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства "КРАСИЛІВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД", м. Красилів, Хмельницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "МЕТАЛПРОМ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 7 056,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "КРАСИЛІВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "МЕТАЛПРОМ" про стягнення заборгованості у сумі 7 056,72 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Згідно ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовна заява підписана в.о. директора ОСОБА_1 , у додатках до позовної заяви відсутні докази в підтвердження права у ОСОБА_1 підписувати позовну заяву.

Так згідно витягу з ЄДРПОУ, особою, яка уповноважена представляти юридичну особу є ОСОБА_2, позов же підписано ОСОБА_1, довіреність на право підпису не надана до позовної заяви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має право її підписувати.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 1 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 10 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 3300 від 16.12.2016р. на суму 1 378,00 грн.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_3