ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2016р. Справа № 905/2888/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська»

про стягнення 35 230 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «ОСОБА_1 залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» штрафу в сумі 35 230 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 53727111 масу вантажу, який відправлений ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» у напіввагоні № 53522850. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.п. 5, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній № 53727111 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті АА №016876/468, який складений на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці 28.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.10.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/2888/16 та призначено її розгляд на 25.10.2016р.

25.10.2016р. за вх.№ 30702/16 господарський суд одержав клопотання позивача про залучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій комерційного акту АА №016876/468/15 від 28.04.2016р., актів загальної форми №17323 від 28.04.2016р., №32500 від 27.04.2016р., відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.10.2016р. оголошено перерву до 09.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.11.2016р. розгляд справи відкладений на 29.11.2016р.

29.11.2016р. за вх. № 34252/16 господарський суд одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що:

- по-перше, позивачем не надано акту загальної форми №837Т від 27.04.2016р., на який є посилання у п. 49 залізничної накладної №53727111, а надано лише комерційний акт АА №016876/468 від 28.04.2016р., що є порушенням ст. 129 Статуту залізниць України;

- по-друге, з огляду на положення п. 10 Правил складання актів комерційний акт АА №016876/468 від 28.04.2016р. мав бути підписаний принаймні трьома службовими особами залізниці: начальником станції, завідувачем вантажного двору (або старшим прийомоздавальником) і прийомоздавальником станції, а у разі відсутності начальника вантажного двору - працівником станції, який особисто здійснював перевірку, при цьому даними правилами не передбачено право підписання акту касиром тов.-гр. ОСОБА_2 того, у розділі «Д» комерційного акту АА №016876/468 від 28.04.2016р. не вказано, що касир тов.-гр. ОСОБА_3 особисто приймав участь у перевірці. Також позивачем не надано жодного локального акту посадової особи позивача з переліком осіб, що мають право підпису комерційних актів замість відсутніх осіб, перелічених у Правилах складання актів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2016р. строк вирішення спору по справі №905/2888/16 продовжений на 15 днів до 19.12.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представників сторін за вх.№34297/16 від 29.11.2016р., та розгляд справи відкладений на 13.12.2016р.

13.12.2016р. за вх.№35722/16 господарський суд одержав заперечення на відзив, згідно з якими посилається на те, що:

- по-перше, для засвідчення невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у перевізному документі складається саме комерційний акт, а не акт загальної форми, а тому на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці було складено комерційний акт АА №016876/468 від 28.04.2016р., що повністю відповідає Правилами складання актів, акт загальної форми №837Т від 27.04.2016р. складено щодо відчеплення вагону на контрольне зважування;

- по-друге, комерційний акт підписано особами, які, відповідно до п.10 Правил складання актів, мають право на його підписання, зокрема, працівником станції касир товарний.

В додаток до заперечень надано належним чином засвідчені копії залізничної накладної №45757770, акту загальної форми №837Т від 27.04.2016р.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.12.2016р. оголошено перерву до 16.12.2016р.

14.12.2016р. за вх.№ 36145/16 господарський суд одержав клопотання позивача про залучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій посадової інструкції №589 від 15.02.2016р., наказу начальника станції Запоріжжя ОСОБА_1 залізниці від 19.07.2011р. № 208/ос про зміну прізвища, наказу (розпорядження) станції Запоріжжя ОСОБА_1 залізниці від 02.06.2005р. №68/ос про прийом на роботу, свідоцтва про шлюб.

В судове засідання 16.12.2016р. сторони не зявились. При цьому про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином, оскільки представники останніх були присутніми у судовому засіданні 13.12.2016р., про що зазначено у протоколі судового засідання від 13.12.2016р.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін у судовому засіданні та за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

24.04.2016р. зі станції Курахівка Донецької залізниці ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» відправлений вантаж (вугілля камяне, марки Г-газовий), зокрема, у напіввагоні №53522850, що підтверджується залізничною накладною на групу вагонів № 53727111.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 150 т вагах та становить у напіввагоні №53522850: 68 000 кг нетто, 21 800 кг тара; що вантаж розміщено і закріплено згідно з п.4 гл.1 ТУ Додатка 3 до СМГС; що завантаження вантажу вище бортів; що вантаж марковано двома повздовжніми борознами. При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_4

Під час перевезення цього вантажу на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці складено акт загальної форми №32500 від 27.04.2016р., згідно з яким за повідомленням станції Синельниково-1 маса вантажу у напіввагоні № 53522850 менше документа на 5200 кг, напіввагон поданий на контрольне переважування.

Відповідно до акту загальної форми № 837Т від 27.04.2016р. станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці напіввагон №53522850 відчеплено від групової відправки для перевірки ваги. Також вказаному акті є відмітка про те, що напіввагон №53522850 буде досланий за досильною накладною № 45757770.

За результатами контрольного переважування напіввагону №53522850 на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці складено акт загальної форми № 17323 від 28.04.2016р., згідно з яким маса вантажу у вказаному напіввагоні виявилась на 3 950 кг менше від маси, зазначеної відправником в залізничній накладній.

Тією ж датою на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці складено комерційний акт АА № 016876/468/15 від 28.04.2016р., в якому встановлено наступні обставини: при контрольному переважуванні напіввагону №53522850 на справних вагонних вагах №87 станції Запоріжжя-Ліве (держповірка ваг 01.02.2016р.) приймальником потягів ОСОБА_5, в присутності заст. начальника станції ОСОБА_6, виявилось, що по документу значиться маса: тара 21800 кг, нетто 68 000 кг; фактично: брутто 85 850 кг, тара з документа 21800 кг, нетто 64 050 кг, що менше маси, зазначеної в документі на 3 950 кг. У комерційному відношенні завантаження в вагоні вище рівня бортів на 10 см, шапкоподібне, марковане двома повздовжніми борознами, що відповідає документу. Виїмок та заглиблень немає. У технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипання вантажу немає. Завідуючий вантажним двором за штатним розкладом відсутній.

Комерційний акт підписано заступником начальника станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці ОСОБА_6, приймальником потягів ОСОБА_5, касиром товарним ОСОБА_3, що відповідає п. 10 Правил складання актів.

Технічний паспорт вагонних ваг № 87 станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці свідчить, що останню державну повірку цих ваг, а також огляд перевірку перед контрольним зважуванням спірного напіввагону проведено 01.02.2016р., якими встановлено, що ваги придатні для зважування вантажів, наступний плановий строк огляду перевірки 01.08.2016р.

28.04.2016р. згідно досильної накладної №45757770 напіввагон №53522850 направлений на станцію призначення - Ладижин Одеської залізниці.

При надходженні напіввагону № 53522850 на станцію призначення Ладижин Одеської залізниці та перевірці вантажу різниці проти комерційного акту, складеного на станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці не виявлено, про що свідчить відповідний запис у розділі «Є» комерційного акту АА № 016876/468/15 від 28.04.2016р.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у напіввагоні № 53522850 становить 35 230 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка зазначена в залізничній накладній та складає 7 046 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 53727111 відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_4, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у напіввагоні №53522850: нетто 68 000 кг, тара 21 800 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 150 т вагах; навантаження здійснено засобами відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на попутній станції перевезення вантажу, свідчать, що маса нетто вантажу у напіввагоні № 53522850 становить 64 050 кг, що менше маси, яка зазначена у залізничній накладній на 3 950 кг. При цьому, Технічний паспорт вагонних ваг № 87 станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці свідчить про проведену перевірку ваг 01.02.2016р. та їх технічну справність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, які засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом, що, в свою чергу, є підставою для покладення на вантажовідправника (відповідача) відповідальності, передбаченої ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому посилання відповідача на невідповідність комерційного акту вимогам п. 10 Правил складання актів, з огляду на його підписання працівником залізниці - касиром товарним, який не приймав особисту участь у перевірці, про що свідчить відсутність відповідної відмітки у розділі «Д» комерційного акту, відхилені господарським судом з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. ОСОБА_2 того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Тобто, даними правилами передбачено перелік субєктів, які наділені правом підпису комерційного акту, та, наявність підпису яких носить обовязковий характер - начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також субєктів, наявність підпису яких є можлива за умови залучення таких субєктів до перевірки одержувач вантажу, інші працівники залізниці.

Як свідчать матеріали справи, контрольне зважування спірного вагону здійснював приймальник потягів ОСОБА_5 в присутності заступника начальника станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці ОСОБА_6, якими і підписано комерційний акт АА № 016876/468/15 від 28.04.2016р. Також, комерційний акт підписано іншим працівником залізниці - касиром товарним ОСОБА_3, який є працівником залізниці, що вбачається з наявних в матеріалах справи наказу №68/06 від 02.06.2005р. «Про прийом на роботу», наказу №208/ос від 19.07.2011р. «Про зміну прізвища», посадової інструкції №589 від 15.02.2016р. При цьому даний акт не містить підпису завідувача вантажного двору з огляду на відсутність такої посади за штатним розписом.

Таким чином, можна зробити висновок, що комерційний акт АА № 016876/468/15 від 28.04.2016р. підписано належними особами у розумінні положень п. 10 Правил складання актів. Відсутність у розділі «Д» комерційного акту зазначення про учать у проведенні перевірки касира товарного ОСОБА_3, яким підписано акт, не свідчить про те, що вказаний працівник залізниці не приймав участь у її проведенні.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу у напіввагоні №53727111 розмір штрафу становить 35 230 грн., виходячи із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 7 046 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В листі Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності при винесенні рішення про стягнення штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України, суд має право зменшувати його розмір (п. 22). Аналогічна правова позиція викладена у п. 6.4. Роз'яснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що фактична маса вантажу у спірному напіввагоні була меншою, ніж маса, зазначена у залізничній накладній, тобто підвищеного навантаження на рухомий склад не було, навантаження у напіввагоні не перевищувало його вантажопідйомність та не загрожувало безпеці руху на залізниці, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній та те, що вказане порушення не завдало збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, суд вважає за доцільне з власної ініціативи зменшити розмір штрафу до 3 (трьох) провізних плат, а саме до 21 138 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 21 138 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (85621, Донецька область, Марїнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд.1-а, , р/р 5394 у ПАТ «ПУМБ» у м. Київ, МФО 334851) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд.108, , р/р 107 АБ «Експрес-Банк», МФО 322959) штраф у розмірі 21 138 (двадцять одна тисяча сто тридцять вісім) грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 16 грудня 2016 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва