РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2016Справа №910/21357/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮНА-ВЕСТА"

До Українського державного підприємства "Укрпошта"

Про стягнення 75 108,06 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: не з'явився

від відповідача: Беспаль Л.Г. (дов. № 12-121 від 14.11.2016)

В судовому засіданні 28.12.2016 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

22.11.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява №428/01 від 18.11.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮНА-ВЕСТА" (надалі - позивач) до Українського державного підприємства "Укрпошта" (надалі - відповідач) про стягнення 75 108,06 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Договором поставки № 941-258 від 20.09.2013, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 75 108,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/21357/16, розгляд справи призначено на 24.11.2016.

06.12.2016 від представника позивача через канцелярію суду надійшли додаткові докази та клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалами суду від 07.12.2016 та 21.12.2016 розгляд справи відкладався на 21.12.2016 та 28.12.2016.

В судове засідання, призначене на 21.12.2016, представник позивача не з'явився, причин неявки суд не повідомив хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судове засідання, призначене на 21.12.2016, представник відповідача з'явився та надав пояснення по справі.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЮНА-ВЕСТА" (далі - Позивач, Комісіонер) та Українським державним підприємством "Укрпошта" (далі - Відповідач, Постачальник) був укладений Договір комісії № 941-258 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Комісіонер за дорученням Комітента за плату здійснює реалізацію панчішно-шкарпеткових виробів від свіого імені за рахунок Комітента.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором комісії.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до видаткових накладних на виконання умов Договору відповідачеві поставлено товару на загальну суму 1 369 355, 40 грн.

Відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 270 686, 64 грн., як зазначає сам позивач та підтверджується накладними на повернення товару.

Відповідач надав до суду платіжні доручення на загальну суму 1 098 668, 76 грн., відповідно до яких відповідачем було здійснено оплату на виконання Договору комісії № 941-258.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 75 108, 06 грн. Є нє обґрунтованими, документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮНА-ВЕСТА" до Українського державного підприємства "Укрпошта" про стягнення 75 108,06 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 29.12.2016

Суддя М.О. Лиськов