КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" грудня 2016 р. Справа №911/4221/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Суліма В.В.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Родючість"

на рішення

Господарського суду Київської області

від 17.11.2015р.

у справі № 911/4221/15 (судд Третьякова О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»», Київська обл., Васильківський р-н., с. Мархалівка

2) Фермерського господарства «Родючість», Кіровоградська обл., Голованівський р-н., с. Розкішне

про стягнення 1015,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Фермерського господарства "Родючість" про солідарне стягнення з відповідачів 700,70 грн заборгованості (дооцінки вартості товару) та стягнення з Відповідача-2 123,38 грн інфляційних втрат, 73,70 грн 30% річних та 117,94 грн пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.11.2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства "Родючість" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 21006, 68грн. інфляційних втрат, 47074, 95. грн 30% річних, 20135, 20 грн. пені, 27369, 78 грн. заборгованості (дооцінки вартості товару), 874,40 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Родючість" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 1000,00 грн. заборгованості (дооцінки вартості товару). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 874,40 витрат по сплаті судового збору. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фермерське господарство "Родючість" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 50, 51 ГПК України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Відповідно до вимог ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Київської області по справі № 911/4221/15 винесене 17.11.2015р., Фермерське господарство "Родючість" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду 09.12.2016р., обгрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження тим, що апелянт дізнався про наявність оскаржуваного рішення, коли державний виконавець повідомив про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до абз.8 п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011р. № 7 клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволонню, оскільки апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Як вбачається з відмітки про відправку, яка міститься на звороті останньої сторінки оригіналу ухвали Господарського суду Київської області від 17.09.2015р., якою було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.10.2015р.,копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 21.09.2015р., вих.№292, ухвали Господарського суду Київської області від 13.10.2015р., якою було відкладено розгляд справи, копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 16.10.2015р., вих.№325, ухвали Господарського суду Київської області від 03.11.2015р., якою було відкладено розгялд справи, копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 06.11.2015р., вих.№346.

Зазначені процесуальні документи надсилалися на адресу Фермерського господарства "Родючість" згідно інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том.1, аркуш справи 44-46).

Крім того, у матеріалах справи наявні докази повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи, а саме рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень : №948, отримане уповноваженою особою 23.10.2015р., № 232, отримане уповноваженою особою 24.12.2015р.

Таким чином, учасник судового процесу про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Тобто, відповідач, неодноразово отримавши судову повістку до суду, був обізнаний про порушене провадження у справі за його участі. Крім того, текст самого рішення був направлений за місцем реєстрації відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, дане рішення місцевого господарського суду вже оскаржувалося відповідачем-1 у справі, але було повернуто ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016р. колегією суддів апеляційного господарського суду на підставі п.2. ч.1 ст.97 ГПК України, відповідно до якої апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та п.3 ч.1 ст.97 ГПК України, відповідно до якої апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Дана ухвала оскаржена відповідачем-1 у касаційному порядку та повернута особі, що її подала, з тих самих підстав.

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Крім того, аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у питаннях поновлення строку оскарження рішення зі спливом значного періоду часу.

У своїй постанові №3-774гс16 Верховний Суд України встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Високий Суд, скасувавши рішення попередніх інстанцій, дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія вважає поновлення строку апеляційного оскарження, за відсутності поважної причини його пропуску, порушить принцип правової визначеності та права ТОВ «Ніко-Тайс» на справедливий судовий розгляд.

З метою забезпечення єдності судової практики у застосуванні норм права та відповідності винесених рішень міжнародим правовим принципам, апеляційна скарга Фермерського господарства "Родючість" на рішення Господарського суду Київської області від 17.11.2015 року у справі № 911/4221/15 не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Родючість" на рішення Господарського суду Київської області від 17.11.2015 року у справі № 911/4221/15 повернути без розгляду.

2. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

3. Матеріали справи № 911/4221/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді В.В. Сулім

Б.В. Отрюх