КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа№ 911/2022/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Гончарова С.А.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Богач О.Є. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" про розстрочку виконання рішення

у справі № 911/2022/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща Водиця"

про стягнення 2 562 993,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 27.07.2016 позов публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено частково; стягнуто з державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 1 625 847,60 грн. основної заборгованості, 136 582,53 грн. пені, 772 540,16 грн. інфляційних втрат, 70 637,15 грн. 3 % річних та 39 084,11 грн. судового збору.

14.09.2016 до господарського суду Київської області від державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" надійшла заява від 14.09.2016 № 805 про надання розстрочки, в якій заявник, посилаючись на норми ст. 121 ГПК України, просить суд надати боржникові розстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.07.2016, строком на 30 місяців, дозволивши боржникові сплачувати суму боргу щомісячно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 задоволено заяву Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" № 805 від 14.09.2016 про розстрочку виконання рішення суду від 27.07.2016 у справі № 911/2022/16, розстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 27.07.2016 у справі № 911/2022/16, строком на 2,5 роки, щомісячними платежами в розмірі 88157,00 грн., згідно з наступним графіком погашення заборгованості: до 30.10.2016 - 119302,43 грн.; до 30.11.2016 - 88157,00 грн.; до 30.12.2016 - 88157,00 грн.; до 30.01.2017 - 88157,00 грн.; до 30.02.2017 - 88157,00 грн.; до 30.03.2017 - 88157,00 грн.; до 30.04.2017 - 88157,00 грн.; до 30.05.2017 - 88157,00 грн.; до 30.06.2017 - 88157,00 грн.; до 30.07.2017 - 88157,00 грн.; до 30.08.2017 - 88157,00 грн.; до 30.09.2017 - 88157,00 грн.; до 30.10.2017 - 88157,00 грн.; до 30.11.2017 - 88157,00 грн.; до 30.12.2017 - 88157,00 грн.; до 30.01.2018 - 88157,00 грн.; до 30.02.2018 - 88157,00 грн.; до 30.03.2018 - 88157,00 грн.; до 30.04.2018 - 88157,00 грн.; до 30.05.2018 - 88157,00 грн.; до 30.06.2018 - 88157,00 грн.; до 30.07.2018 - 88157,00 грн.; до 30.08.2018 - 88157,00 грн.; до 30.09.2018 - 88157,00 грн.; до 30.10.2018 - 88157,00 грн.; до 30.11.2018 - 88157,00 грн.; до 30.12.2018 - 88157,00 грн.; до 30.01.2019 - 88157,00 грн.; до 30.02.2019 - 88138,55 грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою відповідно до якої просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 та відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" про розстрочку виконання рішення у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 до провадження, розгляд справи призначено на 08.12.2016.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/6416/16 від 08.12.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2022/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.12.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Гончарова С.А., Власова Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 прийнято справу № 911/2022/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Гончаров С.А., Власов Ю.Л.

08.12.2016 до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 розгляд справи відкладено на 22.12.2016.

В судове засідання 22.12.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, явка якого обов'язковою не визнавалась.

В судовому засіданні 22.12.2016 позивач підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

У пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право розстрочити виконання рішення (ухвали, постанови).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Стаття 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Однак, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З наведеного вище випливає, що передумовою для розстрочки виконання рішення є наявність конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі заявник зазначає про те, що він перебуває у складному фінансовому становищі, має значну дебіторську заборгованість, у зв'язку з чим стягнення одноразово всієї суми боргу на користь позивача негативно вплине на законні інтереси відповідача і, як наслідок, призведе до утворення заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів, до зупинення діяльності державного підприємства, звільнення працівників та його неплатоспроможності взагалі.

Також, заявник наголошує, що водопостачання та водовідведення відповідачем здійснювалось на потреби населення, а саме для забезпечення водою та водовідведенням відомчого житлового фонду, який знаходиться на балансі відповідача. У вказаному житловому фонді проживає значна кількість фізичних осіб, які не працюють в ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» і є боржниками по сплаті за комунальні послуги та квартирної плати.

Разом з тим, заявник стверджує, що він не уникає відповідальності, а навпаки, вживає заходи, спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем, на підтвердження чого боржником до суду першої інстанції надано копію платіжного доручення № 7352 від 08.10.2016 на загальну суму 57011,57 грн., де призначенням платежу є: оплата основного боргу, згідно з рішенням господарського суду Київської області від 27.07.2016 у справі № 911/2022/16.

Крім того, заявником зазначено, що згідно з наявними в матеріалах справи статутними документами, вбачається, що останній є державним підприємством, яке фінансується з державного бюджету та, що на момент подання вказаної заяви у боржника наявна дебіторська заборгованість в сумі 5 828 789,00 грн.

Відповідач надав суду довідку про те, що на підприємстві всього працює 342 особи з інформацією по професійному складу працівників, довідку обслуговуючого банку АТ "УкрСиббанк" з якої вбачається, що залишок коштів на рахунку відповідача складає 1 858,96 грн.

Розстрочивши виконання рішення суду, суд першої інстанції врахував матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, інфляційні процеси в економіці держави, здійснення відповідачем заходів щодо погашення заборгованості перед позивачем.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не встановлено переваг відповідного підприємства перед іншими стосовно термінів виконання зобов'язань за рішеннями судів, або встановлення будь-яких інших строків їх виконання, проте, передбачена процесуальним законом можливість розстрочки виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов'язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.

Надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного фінансового навантаження одноразово, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками з певним інтервалом у часі.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наведені відповідачем доводи та надані суду докази, колегія суддів вважає, що обставини, наведені відповідачем в заяві про розстрочку виконання судового рішення, є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та достатніми для розстрочки його виконання.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не надано доказів на спростування висновків місцевого господарського суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її необґрунтованістю. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі № 911/2022/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2022/16 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.А. Гончаров

Ю.Л. Власов