У Х В А Л А

09.11.2016Справа № 910/23545/15

За скаргою Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" м. Миколаєва

на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

заінтересована особа Міністерство оборони України

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від скаржника Царюк В . В.,

від органу Державної виконавчої служби не з`явився,

від заінтересованої особи Горевалова С.С. , Глазунов М.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

у жовтні 2016 року Державне підприємство "Миколаївський бронетанковий завод" звернулося в суд з указаною скаргою.

Скаржник зазначав, що постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р. з нього було стягнуто виконавчий збір у розмірі 11760,14 грн. за невиконання рішення у строк для самостійного його виконання та витрати на проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва № 910/23545/15 від 3 листопада 2015 р. у розмірі 100 грн. Того ж дня відповідними постановами ВП № 52397857 та ВП № 52402191 були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання указаних постанов.

Посилаючись на те, що належні до стягнення кошти ним були сплачені в повному обсязі самостійно без вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення, у зв`язку з виконавчим провадженням жодних витрат понесено не було, то постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р. про стягнення з нього виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій винесені всупереч вимог ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" ((в редакції станом на час винесення оскаржуваних постанов) (далі-Закону).

За таких обставин просив визнати дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення вищевказаних постанов про стягнення з нього виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а також про відкриття виконавчих проваджень з примусового їх виконання неправомірними, а постанови скасувати.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав подану скаргу.

Представник органу Державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку, через канцелярію суду подав письмові пояснення на скаргу, в яких проти скарги заперечив.

Заінтересована особа письмових пояснень на скаргу не надала, її представники у судовому засіданні проти скарги заперечили.

Суд вважає можливим розглянути скаргу відповідно до вимог ч. 2 ст. 1212 ГПК України у відсутності представника органу Державної виконавчої служби за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника скаржника та заінтересованої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходився наказ господарського суду міста Києва № 910/23545/15 від 3 листопада 2015 р. про стягнення з Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" на користь Міністерства оборони України 1291930 грн. попередньої оплати, 44700,78 грн. пені, 72348,08 грн. штрафу, а всього 1408978,86 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24 лютого 2016 р. виконання рішення господарського суду м. Києва 13 жовтня 2015 р. було розстрочено на шість місяців.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 37 Закону виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Розстрочка виконання рішення суду за своєю правовою природою є різновидом відстрочки, коли відстрочується виконання не всього рішення, а його частин на різний строк.

Таким чином, на час розстрочки виконавче провадження ВП № 497071654 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва № 910/23545/15 від 3 лютого 2015р. також підлягало обов`язковому зупиненню на строк, визначений судом.

За змістом ч. 4 ст. 39 Закону протягом строку, на який виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, державний виконавець не має права вчиняти будь-які інші виконавчі дії, окрім поновлення виконавчого провадження.

Доказів зупинення органом Державної виконавчої служби в установленому порядку виконавчого провадження на час розстрочки не надано.

Згідно ч. 5 ст. 39 Закону після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Доказів поновлення органом Державної виконавчої служби в установленому порядку виконавчого провадження також не надано.

При цьому, встановлено, що 28 вересня 2016 р. постановами вищевказаного органу Державної виконавчої служби ВП № 49707165 з боржника було стягнуто виконавчий збір у розмірі 11760,14 грн. за невиконання рішення у строк для самостійного його виконання та витрати на проведення виконавчих дій з примусового виконання вищевказаного наказу у розмірі 100 грн.

Того ж дня відповідними постановами ВП № 52397857 та ВП № 52402191 були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання указаних постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Оскільки оскаржувані постанови винесені внаслідок неправомірної бездіяльності органу Державної виконавчої служби щодо зупинення виконавчого провадження, яка порушила права боржника у виконавчому провадженні, то дії щодо їх винесення без поновлення виконавчого провадження є неправомірними.

За таких обставин вищевказані постанови слід визнати незаконними.

Тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

скаргу Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" м. Миколаєва на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р., про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р., про відкриття виконавчого провадження ВП № 52397857 від 28 вересня 2016 р. та про відкриття виконавчого провадження ВП № 52402191 від 28 вересня 2016 р. неправомірними.

Визнати незаконними:

- постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р.;

- постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 52397857 від 28 вересня 2016 р.;

- постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 49707165 від 28 вересня 2016 р.;

- постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 52402191 від 28 вересня 2016 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар