ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.12.2016 Справа № 904/12359/16

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 17 174,17 грн. заборгованості з орендної плати, 1 756,94 грн. пені та виселення з займаних приміщень

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 17 174,17 грн. заборгованості з орендної плати, 1 756,94 грн. пені та виселення з займаних приміщень.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Рівень мінімальної заробітної плати Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік з 1 січня визначено у розмірі 1378,00 гривень.

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII, яким, зокрема, змінено ставки судового збору за подання до господарського суду.

Так, у відповідності до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру необхідно сплатити 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що ціна заявлених позивачем майнових вимог складає 18 931,11 грн. (17 174,17грн. заборгованості з орендної плати та 1 756,94грн. пені) судовий збір необхідно сплатити у розмірі 1 378,00грн.

За немайнову вимогу заявлену позивачем судовий збір необхідно сплатити у розмірі 1 378,00грн. (виселення з займаних приміщень).

До позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Проте позивач звернувся до суду з клопотання про розстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано наступним.

Позивач є бюджетною установою та сплату судового збору здійснює через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Відповідно до виписки Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області залишок коштів на рахунку позивача по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" по якому здійснюється оплата судового збору, станом на 16.11.2016 року складає 0,49 грн.

Прохання позивача розстрочити сплату судового збору суд відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід враховувати приписи пункту 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" за змістом якого єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє клопотання про розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 статті 34 цього Кодексу встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору можливе за наявності належних та допустимих доказів з боку позивача на підтвердження його неналежного фінансового становища, що перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження неналежного фінансового становища позивач надав копію виписки Державної казначейської служби щодо стану його рахунку на 17.11.2016 року з відомостями про залишок коштів у сумі 0,49 грн.

Відповідно до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

За вище вказаних обставин, позовна заява не може бути прийнята до провадження та підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Наведені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору відмовити.

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява за вих.№10-11-06767 від 06.12.2016 року з додатками на 34 аркушах.

Суддя Е.М. Бондарєв