ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.12.2016 Справа № 904/10230/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "МІОС"

про стягнення грошових коштів в розмірі 130 000,00грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 12/12/16-01 від 12.12.16р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 130 000,00грн. - попередньої оплати та 3 000,00 грн. оплати послуг адвоката.

13.12.16р. від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії банківської виписки від 05.09.16р. про перерахування на користь Відповідача 130 000,00 грн.

27.12.16р. від Позивача надійшла заява, у які вказано, що у звязку з допущеною опискою в резолютивній частині позовної заяви (зазначено до стягнення 13 000,00 грн. замість 130 000,00 грн.), він просить суд вважати правильною суму, яка підлягає до стягнення 130 000,00 грн.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про засідання суду повідомлявся належно, на адресу, вказану у позові, хоча на адресу суду повернулися поштові повернення № 423 та № 379 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.08.16р. сторонами укладено Договір постачання продукції №26/08 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобовязався передати у власність Покупця (Позивача) продукцію, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити Продукцію, найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики якої зазначені у Специфікаціях до Договору.

Орієнтована сума договору визначається сумою додаткових угод або Специфікацій (п.2.1. Договору).

Постачальник здійснює поставку Продукції за умовами, які вказуються у Специфікаціях до Договору (п.3.1. Договору).

Оплата за Продукцію здійснюється: 100 % передоплата (Специфікація №1 від 26.08.16р.).

Відповідачем виставлено Позивачеві рахунок-фактуру №00042 від 26.08.16р. на суму 130 000,00 грн.

Оплату за зазначеним рахунком Відповідача Позивач провів платіжними дорученнями № 171 від 02.09.16р. на суму 130 000,00 грн., копія якого додана до матеріалів справи.

Згідно з Специфікацією період поставки: протягом 10 календарних днів.

Позивач наполягає, що товар йому в обумовлений термін не поставлено.

21.09.16р. Позивач направив Відповідачеві лист-вимогу № 21/09/16-01, у якій просив впродовж 7 днів повернути суму передплати у розмірі 130 000,00 грн.

За даними Позивача, відповіді на лис-вимогу Відповідач не надав, перераховані Позивачем кошти не повернув.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

У звязку з порушенням Відповідачем договірних зобовязань і не поверненням грошових коштів на вимогу Позивача, 25.10.16р. Позивач з адвокатом ОСОБА_2 уклав договір №25/10/16-01 про надання правової допомоги.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 31.10.16р. адвокат надав Позивачеві обумовлені договором послуги вартістю 3 000,00 грн. На підтвердження оплати послуг адвоката Позивач надав видатковий касовий ордер від 31.10.16р. на суму 3 000,00 грн.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів на спростування доводів Позивача.

Перевіривши доводи Позивача, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення попередньої оплати (ч.2 ст. 693 ЦК України).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Відповідач не надав доказів виконання умов Договору або повернення Позивачеві суми передоплати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на оплату послуг адвоката - 3 000,00 грн., надавши до суду докази надання таких послуг і докази їх оплати.

Статтею 44 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати слід покласти на Відповідача.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача (ч.6 ст. 49 ГПК України)

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "МІОС", 49128, АДРЕСА_1 (код 35986732) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-1", 03062, м. Київ, вул. Кулібіна, буд. 3/8 (код 37098523) 130 000,00грн. попередньої оплати, 3 000,00 грн. оплати послуг адвоката, 1 950,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________