РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016Справа №910/20596/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега»
до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва
про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23475,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Грабовський О.О., за довіреністю;

від відповідача: Шафорост Л.Д., за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - позивач) заявлено позов до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23475,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6289226 від 06.12.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1. А оскільки Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва не було повідомлено Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» про факт ДТП, виплачена сума матеріальної шкоди підлягає до стягнення з відповідача в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 порушено провадження у справі №910/20596/16, розгляд справи призначено на 05.12.2016.

02.12.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання.

05.12.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 26.12.2016.

22.12.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив з тих підстав, що водієм транспортного засобу «МТЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 було надане письмове повідомлення про ДТП до ПрАТ «УПСК».

У судовому засіданні 26.12.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив та просив залишити позов без задоволення.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.12.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега», як страховиком, та Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, як страхувальником, укладено Договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6289226, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - «МТЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2.

За умовами полісу страхова сума (ліміт відповідальності) складає 50000,00 грн. за шкоду, завдану майну; розмір франшизи - 1000,00 грн.

Строк дії полісу встановлено з 11.12.2015 по 10.12.2016 включно.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

19 травня 2016 року приблизно о 10 год. 50 хв. у м. Києві по пр. Перемоги, 100/1, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_3, керуючи трактором колісним «МТЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 при перестроюванні не надав дорогу автомобілю марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_4.), який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі на яку він мав намір перестроїтись, який під час виникнення небезпеки для руху або перешкод не вчинив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №759/7906/16-п ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_3, який перебуває у трудових відносинах з Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, встановлена у судовому порядку, а тому шкода заподіяна внаслідок експлуатації транспортного засобу «МТЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, має бути відшкодована відповідачем.

При цьому, як встановлено Святошинським районним судом міста Києва у справі №759/7906/16-п, дорожньо-транспортна пригода сталася як з вини водія ОСОБА_3, так і з вини водія автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, - ОСОБА_4

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Отже, з урахуванням постанови Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №759/7906/16-п, вина учасників ДТП визначається судом як рівна, а тому розмір відшкодування шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 50 відсотків.

27.05.2016 власник пошкодженого автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 (ОСОБА_4.), звернувся до позивача, як страховика Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від потерпілої особи.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 36.3. статті 36 вказаного Закону передбачено: у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідно до Звіту №5000 від 20.06.2016, складеного оцінювачем ОСОБА_5 (свідоцтво оцінювача від 26 липня 2006 року НОМЕР_3), вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 20.06.2016 складає 48950,00 грн.

Позивач, відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6289226 від 06.12.2015, склав страховий акт №4335-ЦВ від 21.07.2016, згідно з яким пошкодження внаслідок ДТП транспортного засобу автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 23475,00 грн.

На підставі складеного страхового акту, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» сплатило суму страхового відшкодування в загальному розмірі 23475,00 грн. на рахунок ОСОБА_4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №97 від 02.08.2016.

Звертаючись з даним позовом до суду Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» зазначає, що страхувальником (Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва) не було повідомлено страховика про факт ДТП, у зв'язку з чим виплачена на користь ОСОБА_4 сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу.

За приписами підпункту 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про факт ДТП, як того вимагає підпункт 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Посилання відповідача на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 19.06.2016 суд вважає безпідставним, оскільки дане повідомлення подано до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі Генерального договору №12/663/313 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.03.2016, який не є предметом розгляду даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вулиця Академіка Туполєва, будинок 21; ідентифікаційний код 03359753) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вулиця Обсерваторна, будинок 17, літ. А; ідентифікаційний код 21626809) страхове відшкодування в сумі 23475 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2016.

Суддя О.А. Грєхова