КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" грудня 2016 р. Справа №911/1427/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Суліма В.В.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційних скарг державна податкова інспекція у

Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві

на постанову Господарського суду Київської області від 02.06.2016 та

ухвалу від 03.08.2016 у справі №911/1427/16 (суддя Лопатін А.В.)

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім

ТЛВП"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.05.2016 було порушено провадження у справі №911/1427/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Торговий дім ТЛВП", постановою від 02.06.2016 боржника визнано банкрутом, ухвалою від 03.08.2016 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ "Торговий дім ТЛВП" у зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись, 14.12.2016 (згідно з відтиску штемпелю та ідентифікатора поштового відправлення) державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 02.06.2016 про визнання боржника банкрутом та ухвалу від 03.08.2016 про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу банкрута у справі №911/1427/16.

Доказів сплати судового збору за подання апеляційних скарг суду не надано, серед переліку додатків до скарг таких документів не зазначено, при цьому в якості доказів направлення скарг в адреси інших сторін додано розрахунковий документ (чек) щодо направлення усіх поштових відправлень податкової інспекції, який в рядку адреси містить позначку «Куди: Вишгород» без конкретної адреси.

Розглянувши матеріали скарг та додані до них документи, суд встановив, що апеляційні скарги підлягають поверненню скаржнику без розгляду, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, а заявлені скаржником клопотання про відновлення пропущених строків апеляційного оскарження задоволенню не підлягають.

Як встановлено ч. 3 ст. 94 "Форма і зміст апеляційної скарги" ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 97 цього ж Кодексу встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у фіксованому розмірі - 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складав 1378 грн.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційних скарг у справі про банкрутство справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про порушення провадження у справі про банкрутство, якою відповідне питання вирішено по суті, справляється судовий збір в розмірі 15158 грн (1378 грн * 10* 110%). Аналогічних правових висновків неодноразово дотримувався Вищий господарський суд при розгляді справ щодо вирішення цієї категорії спорів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Звільнення від сплати судового збору є правом суду, відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Згідно з ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Київської області від 02.06.2016 у справі є 12.06.2016, ухвали від 03.08.2016 - 08.08.2016. Згідно з відтиском штампу суду першої інстанції, копії постанови та ухвали завчасно було направлено учасникам провадження, якими у т.ч. був і скаржник, кредиторські вимоги якого до боржника визнані ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2016 у цій же справі.

Частиною 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" наголошено на тому, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених ст. 93 ГПК України, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Виходячи зі змісту вказаної статті, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Пунктом п. 8 ч. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" наголошено на тому, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Наведені вище норми пов'язують можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК."

Дослідивши матеріали справи та апеляційних скарг, розглянувши доводи, наведені в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав задоволення клопотання про поновлення строку подання апеляційних скарг, оскільки наведені в обґрунтування причин пропуску строку доводи зведені до того, що заявнику стало відомо про оскаржувану ухвалу лише «.. після проведення інвентаризації судових справ ..» - тобто інвентаризації справ, матеріали яких знаходились в архіві в державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Наведені скаржником доводи не свідчать про наявність поважних обставин, які б унеможливили вчинення процесуальних дій упродовж встановлено терміну, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу та з дотриманням норм процесуального законодавства залежала від волевиявлення скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, скаржником не надано доказів існування поважних об'єктивних і непереборних причин неподання апеляційної скарги у встановлені строки.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 95, п. п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційних скарг.

2. Апеляційні скарги державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Господарського суду Київської області від 02.06.2016 та ухвалу від 03.08.2016 у справі №911/1427/16 разом із доданими до них документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.В. Сулім

О.М. Остапенко