ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа № 911/2925/16

Розглянувши матерали справи за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок»

Бориспільської районної державної адміністрації

Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою «Украгроінвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ермес-Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Приватного підприємства «Компанія «Нові Інвестиційні Технології»

про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від прокуратури: Холоденко А.С. (посвідчення № 042853 від 15.04.2016 року);

від позивача-1: Бевх І.І. (довіреність № 7-13/3476 від 12.12.2016 року);

від позивача-2: Топоров А.О. (довіреність № 7 від 05.01.2016 року);

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився;

від відповідача-5: Ференець А.В. (довіреність № 010-01/3096 від 18.07.2016 року);

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився.

від третьої особи-4: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», Бориспільської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою «Украгроінвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ермес-Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Приватного підприємства «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2016 року порушено провадження у справі № 911/2925/16 та призначено справу до розгляду на 11.10.2016 року.

В судове засідання 11.10.2016 року позивач-1, відповідачі 1-3 та треті особи 1-4 не з'явилися, позивач-1, відповідачі 1-4 та треті особи 1-4 вимог ухвали суду Господарського суду Київської області від 09.09.2016 року не виконали, позивач-1, відповідачі 1-3 та треті особи 1-4 про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 25.10.2016 року.

25.10.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача-5 надійшов відзив на позов. 25.10.2016 року через канцелярію суду від представника позивача-2 надійшло письмове пояснення, в якому останній позовні вимоги Першого заступника прокурора Київської області підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 25.10.2016 року відповідачі-1,2,3,5 та треті особи 1-4 не з'явилися, позивач-1, відповідачі 1-4 та треті особи 1-4 вимог ухвали суду Господарського суду Київської області від 09.09.2016 року не виконали, відповідачі 1-4 та треті особи 1-4 про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 07.11.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, розгляд справи 07.11.2016 року не відбувся та ухвалою суду від 17.11.2016 року розгляд справи було призначено на 28.11.2016 року.

В судове засідання 28.11.2016 року представник прокуратури, позивачі, відповідачі 1-4 та треті особи не з'явилися, позивач-1, відповідачі 1-4 та треті особи 1-4 вимог ухвали суду Господарського суду Київської області від 09.09.2016 року не виконали, представник прокуратури, позивачі, відповідачі 1-4 та треті особи про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 15.12.2016 року.

В судовому засіданні 15.12.2016 року прокуратура та позивачі підтримали позовні вимоги, відповідач-5 проти позову заперечував, представники відповідачів1-4 та третіх осіб в судове засідання не з'явились.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Перший заступник прокурора Київської області зазначає, що за результатами опрацювання матеріалів кримінальних проваджень № 0000091 від 11.01.2013 року та № 0000023 від 21.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ч. 27 ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, розслідуваних Головним слідчим управлінням Національної поліції України та кримінального провадження № 0000175 від 07.02.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, розслідуваних органами Головного управління Національної поліції в Київській області на наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру щодо повернення державі лісових земель на території Бориспільського району Київської області встановлено наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19.04.2007 року ОСОБА_12 значився власником земельної ділянки площею 38,0053 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.03.2007 року № 324.

В подальшому, між ОСОБА_12, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції», як покупцем, 15.01.2009 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_1 площею 33,8811 га.

ТОВ «Украгроінвестиції» 12.03.2009 року отримало Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 на площу 33,8811 га з кадастровим номером НОМЕР_4.

Після цього, ТОВ «Украгроінвестиції» уклало ряд правочинів, за якими відчужило частини вказаної земельної ділянки площами по 16,8779 га, 11,2925 га та 5,7107 га за відповідними договорами.

Зокрема, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.04.2009 року № 521 ТОВ «Украгроінвестиції» відчужило земельну ділянку площею 16,8779 га на користь ТОВ «Ермес-Менеджмент», якому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЗ № 348700), з кадастровим номером :04:001:0025 для ведення підсобного сільського господарства в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Після цього, розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 08.07.2009 року № 2277 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої змінюється з ведення підсобного сільського господарства на ведення садівництва ТОВ «Ермес-Менеджмент» та 17.07.2009 року видано товариству Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900520 на площу 16,8779 га, кадастровий номер :04:001:0025, в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

В подальшому, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2009 року № 5982 ТОВ «Ермес-Менеджмент» відчужило земельну ділянку площею 16,8779 га з кадастровим номером :04:001:0025 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Практика», про що зроблено запис про перехід права власності на Державному акті на право власності на земельну ділянку від 17.07.2009 року серії ЯД № 900520.

У свою чергу, ТОВ «Компанія з управління активами «Практика» за договором купівлі-продажу від 01.12.2009 року № 6486 відчужило земельну ділянку площею 16,8779 га з кадастровим номером :04:001:0025 на користь ТОВ «Рекріейшн-Сервіс», про що зроблено запис про перехід права власності на Державному акті на право власності на земельну ділянку від 17.07.2009 року серії ЯД№ 900520.

Після цього, ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» уклали договір іпотеки від 18.12.2009 року № 7499, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., за яким земельну ділянку площею 16,8779 га з кадастровим номером :04:001:0025 для ведення садівництва, що розташована в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області передано в іпотеку.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2012 року у справі № 14/009-12 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Алта Проперті» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором № 15107К13 від 13.02.2007 року, за яким ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» виступало майновим поручителем -іпотекодавцем, звернуто стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) земельну ділянку площею 16,8779 га з кадастровим номером :04:001:0025, належну на праві власності ТОВ «Рекріейшн-Сервіс».

Також за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2009 року № 1674 ТОВ «Украгроінвестиції» відчужило земельну ділянку площею 11,2925 га на користь ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Після цього, ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» 03.06.2009 року отримало Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 на площу 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 08.07.2009 року № 2279 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої змінюється з ведення підсобного сільського господарства на ведення садівництва ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» та 17.07.2009 року видано підприємству Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 на площу 11,2925 га кадастровий номер НОМЕР_4.

В подальшому за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.12.2009 року № 6353 ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» відчужило земельну ділянку площею 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Практика» шляхом проставлення відмітки на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 17.07.2009 року.

У свою чергу, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2009 року № 7147 ТОВ «Компанія з управління активами «Практика» відчужило земельну ділянку площею 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4 на користь ТОВ «Агро-Промоушен 1» шляхом проставлення відмітки на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 17.07.2009 року. Вказана обставина також встановлена постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2014 року у справі № 14/009-12.

Після цього, ТОВ «Агро-Промоушен 1» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» уклали договір іпотеки від 18.12.2009 року № 7497, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., за яким земельну ділянку площею 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4 для ведення садівництва, що розташована в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, передано в іпотеку.

В подальшому, рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2012 року у справі № 14/009-12 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Алта Проперт» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором № 15107К13 від 13.02.2007 року, за яким ТОВ «Агро-Промоушен 1» виступало майновим поручителем - іпотекодавцем, звернуто стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) земельну ділянку площею 11,2925 га кадастровий номер НОМЕР_4, належну на праві власності ТОВ «Агро-Промоушен 1» шляхом проведення публічних торгів.

На третю земельну ділянку площею 5,7107 га видано ТОВ «Грєада-Інвестмент» Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 435448 з кадастровим номером :04:001:0024.

В подальшому, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2009 року № 3650 ТОВ «Грєада-Інвестмент» відчужило земельну ділянку площею 5,7107 га з кадастровим номером :04:001:0024 на користь ТОВ «Шанні» шляхом проставлення відмітки про перехід права власності на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 435448 від 05.02.2009 року.

У свою чергу, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.12.2009 року № 3884 ТОВ «Шанні» відчужило вказану земельну ділянку на користь ТОВ «Київський гуртовий ринок» шляхом проставлення відмітки про перехід права власності на Державному акті серії ЯЗ № 435448 від 05.02.2009 року.

Після чого, від 27.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» було укладено договір іпотеки № 151410Z21щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 5,7107 га із кадастровим номером :04:001:0024, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2012 року у справі № 21/009-12 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Київський гуртовий ринок» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №151408К13 від 28.05.2008 року звернуто стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) шляхом проведення публічних торгів, а саме на земельну ділянку площею 5,7107 га з кадастровим номером :04:001:0024, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Процівська сільська рада, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, належну на праві власності ТОВ «Київський гуртовий ринок».

Прокуратура в позові зазначає, що вказана земельна ділянка незаконно вибула з державної власності, у зв'язку з чим виданий Державний акт на право власності підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню на користь держави з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до приписів Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_12 та ТОВ «Украгроінвестиції», продавець ОСОБА_12 є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності серії НОМЕР_7 від 19.04.2007 року, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.03.2007 року №324.

Однак, встановлено, що ОСОБА_12 не набував права власності на вказану земельну ділянку, не був її власником та не укладав договору щодо її відчуження.

Зокрема, опрацюванням матеріалів кримінальних проваджень № 0000091 від 11.01.2013 року, № 0000023 від 21.11.2012 року, № 0000175 від 07.02.2013 року встановлено, що Державний акт серії НОМЕР_7 від 19.04.2007 року на право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_4 є підробленим і ніколи не видавався Бориспільським районним відділом земельних ресурсів, що підтверджується висновками судової експертизи.

Відповідно до висновку експертизи № 606 від 01.08.2012 року, за результатами проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в Київській області встановлено, що реєстраційний номер « 084» та дату реєстрації « 18.05.2007» у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 виконано ОСОБА_8, членом організованої злочинної групи, який не мав жодного відношення до видачі та реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки.

Бориспільським районним відділом Київської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» вказаний державний акт на право власності на землю не реєструвався та не видавався.

Згідно інформацій Державного агентства земельних ресурсів України від 25.07.2011 року № 11144/13/4-11, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 18.03.2016 року № 10-28-0.13-4592/2-16 бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 був переданий Республіканському комітету України по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим АР Крим згідно накладної від 03.03.2007 року № 604737.

Також за інформацією Державного комітету України із земельних ресурсів від 09.07.2010 року № 13047/13/4-10 встановлено, що в подальшому на підставі листа Державного агентства земельних ресурсів України від 19.06.2007 року № 14-13-7/1697 та накладної від 22.07.2007 року бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_7 передано Рескомземом АР Крим до Головного управління Держкомзему у Київській області.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.03.2016 року № 10-10-7777.47-7688/2-16 бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 був переданий Бородянському районному відділу земельних ресурсів згідно накладної від 11.09.2007 року №592.

Таким чином, до Бориспільського районного відділу земельних ресурсів бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 не передавався взагалі, а до Бородянського районного відділу земельних ресурсів переданий лише 11.09.2007 року. Отже, дата видачі Державного акту на право власності на ОСОБА_12 серії НОМЕР_9 Бориспільським районним відділом 19.04.2007 року не відповідає дійсності.

Також встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в книзі реєстрації смертей 04.08.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 23.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, таким чином, зазначений правочин укладений за відсутності волі власника.

Отже, на час укладення 15.01.2009 року з ТОВ «Укравгроінвестиції» договору купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_12 не міг бути її продавцем.

Крім цього, згідно протоколів допиту ОСОБА_14 - дружини та ОСОБА_15 - матері ОСОБА_12 у кримінальній справі № 222-5, які попереджені про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань за ст. 384 КК України, встановлено, що у 2005 році у ОСОБА_12 викрали паспорт. Після чого він звернувся до Буринського РВ ГУМВС України в Сумській області про видачу нового паспорту, який було видано через місяць. Ніяких угод щодо купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі і на території Київської області не укладав, право власності на них не набував.

Таким чином, майно - спірна земельна ділянка вибули з володіння власника злочинним шляхом, тбто поза волею власника, що з огляду на ст. 388 Цивільного кодексу України є підставою для витребування відповідного майна у добросовісного набувача.

Також за інформаціями Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.03.2016 року № 10-10-7777.47-7688/2-16, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 18.03.2016 року № 10-28-0.13- 4592/2-16 бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, на підставі якого в подальшому було оформлено право власності на земельну ділянку площею 33,8811 га за ТОВ «Украгроінвестиції» Головне управління Держкомзему у Київській області не отримувало та не передавало для використання на території Бориспільського району. Вказаний бланк державного акту Державним комітетом України по земельних ресурсах передано Полтавському обласному управлінню земельних ресурсів згідно з накладною від 12.11.2002 року №9.

Згідно протоколу допиту ОСОБА_16 встановлено, що бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 згідно накладної від 10.01.2003 року № 162 було передано управлінням земельних ресурсів Полтавської області до Кобилянського районного відділу земельних ресурсів.

Крім цього, бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_11, на підставі якого 12.03.2009 року оформлено право власності ПП «Компанія «Нові Інвестиційні технології» на земельну ділянку площею 11,2925 га для ведення підсобного сільського господарства з кадастровим номером НОМЕР_4, офіційно був переданий лише 31.03.2009 року Управлінню земельних ресурсів у Макарівському районі згідно накладної № 179. Таким чином, бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 до Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі не передавався.

Бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, який в подальшому отримало ПП «Компанія «Нові Інвестиційні технології» на площу 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4 для ведення садівництва, Державним комітетом України із земельних ресурсів передано Київському міському головному управлінню земельних ресурсів згідно накладної від 05.09.2006 року № 526.

Так само, бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900520, який в подальшому отримало ТОВ «Ермес-Менеджмент» на земельну ділянку площею 16,8779 га, кадастровий номер :04:001:0025 для ведення садівництва, Державним комітетом України із земельних ресурсів передано Київському міському головному управлінню земельних ресурсів згідно накладної від 05.09.2006 року № 526.

Бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 435448, на підставі якого в подальшому було оформлено право власності на земельну ділянку площею 5,7107 га за ТОВ «Грєада-Інвестмент» за інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 18.03.2016 року № 10-28-0.13-4592/2-16 Державним комітетом України із земельних ресурсів передано Головному управлінню Держкомзему у Житомирській області згідно накладної від 13.10.2008 року № 526.

Також, спірні земельні ділянки в силу положень ст. ст. 19, 57, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України, відносились до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувались для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Зокрема, згідно інформації ВО «Укрдержліспроект», ДП «Бориспільський лісгосп» та Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, спірні земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення: квартал 26, виділи 2,3,4,6,7,8,11 та квартал 27, виділи 1,2,4 Вишеньківського лісництва, які перебувають в користуванні ДП «Бориспільського лісгоспу» на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які додані до позову.

Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства Бориспільського ДЛГ Державного лісогосподарського об'єднання «Київліс» 2004 року спірні земельні ділянки покриті лісовою рослинністю та мають відповідні таксаційні характеристики: квартал 26 - виділ 2: площа 9,2 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 85 років, висота -16 м, діаметр - 26 см., запас на 1 га -160 метрів кубічних; виділ 3: площа 2,0 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 40 років, висота -5 м, діаметр - 10 см, запас на 1 га -35 метрів кубічних; виділ 4: площа 1,4 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 44 роки, висота -15 м, діаметр - 12 см, запас на 1 га -188 метрів кубічних; виділ 6: площа 13,2 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 75 років, висота -12 м, діаметр - 24см, запас на 1 га -131 метрів кубічних; виділ 7: площа 0,6 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 39-65 років, висота -11-16 м, діаметр - 10-24 см, запас на 1 га -123 метрів кубічних; виділ 8: площа 0,7 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 38 років, висота -18 м, діаметр - 12 см, запас на 1 га -110 метрів кубічних; виділ 11: площа 4,9 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 42-70 років, висота -11м, діаметр - 10 см, запас на 1 га -130 метрів кубічних. Квартал 27- виділ 1: площа 2,8 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 43 роки, висота -18 м, діаметр - 18 см, запас на 1 га -290 метрів кубічних; виділ 2: площа 32,6 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 51 рок, висота -18 м, діаметр - 20 см, запас на 1 га -320 метрів кубічних; виділ 4: площа 5,5 га, склад - 10 дерев сосни звичайної, вік 70 років, висота -10 м, діаметр - 18 см, запас на 1 га -100 метрів кубічних.

За інформацією Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Бориспільське лісове господарство» земельні ділянки знаходяться у двох суміжних кварталах лісництва, є єдиним лісовим масивом, використовуються для ведення лісового господарства.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Таким чином, право користування спірними земельними лісовими ділянками посвідчується матеріалами лісовпорядкування.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, встановлено, що ДП «Бориспільське лісове господарство» погодження про можливість вилучення вищевказаних земель лісогосподарського призначення в квартані 26, виділах 2,3,4,6,7,8,11 та кварталі 27, виділах 1,2,4 Вишеньківського лісництва третім особам не надавались.

Частиною 9 ст. 149 Земельного кодексу України визначено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 27 Лісового кодексу України органом, уповноваженим розпоряджатися земельними ділянками лісогосподарського призначення площею понад 1 га, є Кабінет Міністрів України. Отже, вилучення земельних лісових ділянок площею більше 1 га, а також зміна їх цільового призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 20.03.2013 року у справі № 6-13цс13 та від 22.04.2015 року у справі № 6-65цс15 та від 16.12.2015 року у справі № 6-2510ц15.

Крім того, при набутті права власності відповідачами на спірні земельні ділянки змінено їх цільове призначення із земель лісогосподарського призначення на землі для ведення підсобного селянського господарства та садівництва.

Проте, зміна цільового призначення спірних земельних відбулась з порушенням ч. ч. 1, 4 ст. 20 та ст. 207 Земельного кодексу України, а саме - без прийняття компетентним органом відповідного рішення, без висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства, та без нарахування і сплати втрат лісогосподарського виробництва у зв'язку з вилученням лісових земель для нелісогосподарських потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Однак, Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства погодження на зміну цільового призначення вищевказаних земельних ділянок не надавалось та відповідні рішення органів державної влади про зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб не приймались.

Таким чином, з цих підстав підлягають визнанню недійсними Розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 08.07.2009 року № 2277, № 2279, якими в подальшому змінено цільове призначення земельних ділянок ТОВ «Ермес-Менеджмент» та ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» з ведення підсобного селянського господарства на ведення садівництва, так як первинне набуття прав на земельні ділянки відбулось з порушенням вимог Земельного та Лісового кодексів України.

Крім того, зміна цільового використання земельних ділянок ТОВ «Ермес-Менеджмент» та ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» із ведення підсобного селянського господарства на ведення садівництва Розпорядженнями Бориспільської районної державної адміністрації від 08.07.2009 року № 2277, № 2279, в частині затвердження технічної документації із землеустрою площами 16,8779 га та 11,2925 га відбулася з порушенням вимог ст. 25 Закону України «Про землеустрій», Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502, не на підставі проекту із землеустрою, а на підставі технічної документації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.03.2013 року у справі № 21-417а12.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою визнання недійсними угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 2, ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з приписами ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а згідно вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 330 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

З огляду на п. 2.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», відповідні обставини підпадають під кваліфікацію статей 387 - 390 або глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 386 Цивільного кодексу України визначає засади захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно вимог ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як передбачено ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, враховуючи, що наявними в матеріалах справи доказами, встановлено факт вибуття спірної земельної ділянки з власності держави та з користування лісогосподарського підприємства злочинним шляхом, тобто не з волі власника, що підпадає під кваліфікацію п.3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, відповідне майно може бути витребувано у добросовісного набувача (відповідача1) навіть якщо він не знав і не міг знати про порушення.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 07.11.2012 року у справі № 6-107цс 12, від 21.11.2012 року у справі № 6-136цс12, від 12.02.2013 року у справі № 3-3гс13, від 14.10.2014 року у справі № 3-140гс14, від 29.10.2014 року у справі № 6-164цс14, від 19.11.2014 року у справі № 6-170цс14, від 22.04.2015 року у справі № 3-54 гс 15, від 01.07.2015 року у справі № 6-619 цс 15 від 11.02.2015 у справі № 6-1 цс15; від 16.04.2014 року у справі № 6-146цс13 та від 16.12.2015 у справі № 6-2510ц15.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов:

- нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

- нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

- нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, іпотекодавцем може бути особа, якій майно належить на праві власності або на праві господарського відання, та має право розпорядження таким майном.

Відповідно до ст. 316, 317, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм

майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, набуття права власності ТОВ «Рекрейшн-Сервіс», ТОВ «Агро-Проушен 1» та ТОВ «Київський гуртовий ринок» на земельні ділянки, які було передано банку в іпотеку, на момент укладення іпотечних договорів від 18.12.2009 року № 7497 та № 7499 та від 27.01.2010 року № 151410221 не мали прав власника на розпорядження цими земельними ділянками.

Оскільки, спірні Іпотечні договори укладені з порушенням ст. 5 Закону України «Про іпотеку» щодо предмету іпотеки, який не належав іпотекодавцю і в нього не було законного права розпорядження переданим в іпотеку майном, такі договори укладено з порушенням вимог чинного законодавства, що підпадає під дію ст. 203 Цивільного кодексу України і згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним.

Судом досліджено та встановлено, що за рішеннями у справах № 14/009-12 та № 21/009-12 не відбулося примусове вилучення майна у дійсного власника із подальшим продажем, а також не ухвалювались рішення щодо припинення права власності на підставі ст. 346 Цивільного кодексу України.

Крім того, встановлено, що спірні земельні ділянки були предметами судових розглядів № 21/009-12, № 14/009-12 про звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) шляхом проведення публічних торгів, проте дійсний власник - Кабінет Міністрів України не був стороною зазначених правочинів та не був учасником вищезазначених судових розглядів, тому має право на витребування цього майна в порядку передбаченому ст. 388 Цивільного кодексу України.

Наведені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі № 6-1цс15.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, підлягають визнанню недійсними договори іпотеки від 18.12.2009 року № 7497 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Агро-Проушен 1» щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 11,2925 га із кадастровим номером НОМЕР_4; від 18.12.2009 року № 7499 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 16,8779 га із кадастровим номером :04:001:0025; від 27.01.2010 року № 151410221 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Київський гуртовий ринок» щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 5,7107 га із кадастровим номером :04:001:0024 на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються, серед іншого, на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Той факт, що спірні земельні ділянки вибули із власності держави поза волею її розпорядника та землекористувача, свідчить про можливість застосування віндикації для захисту порушених інтересів держави та витребування з незаконного володіння ТОВ «Рекріейшн-Сервіс», ТОВ «Агро-Проушен 1» та ТОВ «Київський гуртовий ринок» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З огляду на викладене, у відповідачів відсутні підстави для оформлення права власності на спірні земельні ділянки, у зв'язку з чим, Державні акти на право власності серії ЯД № 900519, виданий ПП «Компанія «Нові інвестиційні технології» з відміткою про перехід права власності до останнього власника - ТОВ «Агро-Промоушен 1»; серії ЯД № 900520, виданий ПП «Ермес- Мененджмент» з відміткою про перехід права власності до останнього власника - ТОВ «Рекріейшн-Сервіс»; серії ЯЗ № 435448, виданий ТОВ «Грєада-Інвестмент» з відміткою про перехід права власності до останнього власника - ТОВ «Київський гуртовий ринок» підлягають визнанню недійсними в судовому порядку як такі, що не відповідають законові та порушують права власника з огляду на незаконність вищевказаних дій щодо протиправного позбавлення держави лісових земель.

З наведеного вбачається, що вилучення з порушенням земельного законодавства земель лісового фонду у ДП «Бориспільське лісове господарство», зміна їх цільового призначення та передача у власність, порушує права та інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України використовувати спірні земельні ділянки.

Щодо викладених у відзиві Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» обставин, судове рішення від 26.12.2012 року у справі № 14/009-12, за яким звернуто стягнення в тому числі на спірну земельну ділянку в рахунок погашення кредитної заборгованості, на яке посилається банк, прийняте в період, коли обставини незаконності набуття іпотекодавцем у властість спірної земельної ділянки існували, однак не були і не могли бути відомі сторонам. Відповідні обставини встановлені в ході розслідування кримінальних справ та під час розгляду спору у даній справі і фактично є нововиявленими.

Встановлення в ході розгляду даного спору обставин щодо незаконності набуття іпотекодавцем у властість спірної земельної ділянки та наявності підстав для її витребування у добросовісного відповідача, жодним чином не суперечить рішенню від 26.12.2012 року у справі № 14/009-12.

Крім того, суду не надано відомостей щодо виконання рішення від 26.12.2012 року у справі № 14/009-12 шлхом продажу спірної земельної ділянки.

Як роз'яснено в розділі ІІІ Листа Верховного Суду України від 01.02.2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» у випадках, коли на час передачі нерухомості в іпотеку іпотекодавець був власником майна, що підтверджувалось правовстановлюючими документами, зокрема, на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване з відмовою іпотекодавцю у визнанні права власності на це майно, або на підставі договору, за яким іпотекодавець набув у власність конкретне нерухоме майно і який після укладення іпотечного договору судом був визнаний недійсним, необхідно враховувати, що в результаті судового вирішення справи не на користь іпотекодавця відбувається відновлення суб'єктивного речового права на майно в певної особи, у зв'язку із чим іпотекодавець не може вважатися його власником. У такій ситуації не може бути застосовано положення ст. 23 Закону N 898-IV, згідно з яким у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, оскільки у момент передачі майна в іпотеку іпотекодавець не був її власником. Зазначеної позиції дотримуються Вищий господарський суд України (рішення N 19979614 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також суди нижчих рівнів (наприклад, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської обл. від 11 грудня 2012 р. у справі N 1121/4572/12).

Таким чином, у разі задоволення судом позову власника про витребування майна із чужого незаконного володіння після набрання рішенням суду законної сили, іпотека цього майна припиняється.

Відповідно до інформації управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 23.03.2016 року № 10-28-99.313/15-16 встановлено, що нормативна грошова оцінка 1 га земельної лісової ділянки ДП «Київське лісове господарство» на території Бориспільського району Київської області становить 22230,65 грн.

Таким чином, вартість незаконно переданих за даним позовом у власність земельних ділянок загальною площею 33,8811 га становить 752160,42 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачами на користь Прокуратури Київської області (якою сплачено судовий збір) в повному обсязі в загальній сумі 22306,41 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо кожного. Зокрема, за наведеними в п. 2 прохальної частини позову вимогами (першою позовною вимогою) з відповідача-4 в сумі 2756 грн. за дві вимоги немайнового характеру. За наведеними в п. 3 прохальної частини позову вимогами (другою позовною вимогою) порівну з відповідачів 1-3 по 689 грн. та відповідача-4 в сумі 2067 грн. (689х3). За наведеними в п. 4 прохальної частини позову вимогами (третьою позовною вимогою) порівну з відповідачів 1-3 по 689 грн. та відповідача-5 в сумі 2067 грн. (689х3). За наведеними в п. 5 прохальної частини позову вимогами (четвертою позовною вимогою) з відповідачів 1-3 як з вимог майнового характеру в залежності від вартості земельних ділянок, які витребовуються від кожного з них, а сме з відповідача-1 5620,34 грн., з відповідача-2 3760,40 грн., з відповідача-3 1901,67 грн. Таким чином, з відповідача-1 (689+689+5620,34) 6998,34 грн., з відповідача-2 (689+689+3760,40) 5138,40 грн., відповідача-3 (689+689+1901,67) 3279,67 грн., з відповідача-4 4823 грн. та з відповідача-5 2067 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсними Розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 74, код 24209740) від 08.07.2009 року № 2277, № 2279.

3. Визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки:

- серії ЯД № 900520, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул Л.Українки, 20а, код 36108488) з кадастровим номером :04:001:0025, площею 16,8779 га;

- серії НОМЕР_5, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» (01013, м. Київ, вул Деревообробна, 5, код 35462005) з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 11,2925 га;

- серії ЯЗ № 435448, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Карла Лібкнехта, 162, код 34010399) з кадастровим номером :04:001:0024, площею 5,7107 га.

4. Визнати недійсними договори іпотеки:

- від 18.12.2009 року № 7499, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул Антоновича, 127, код 00032112) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул Л.Українки, 20а, код 36108488) щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 16,8779 га із кадастровим номером :04:001:0025, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- від 18.12.2009 року № 7497, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул Антоновича, 127, код 00032112) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Проушен 1» (01013, м. Київ, вул Деревообробна, 5, код 35462005) щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 11,2925 га із кадастровим номером НОМЕР_4, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- від 27.01.2010 року № 151410Z21, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул Антоновича, 127, код 00032112) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Карла Лібкнехта, 162, код 34010399) щодо передачі в іпотеку земельної ділянки площею 5,7107 га із кадастровим номером :04:001:0024, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

5. Витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріешн-Сервіс» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул Л.Українки, 20а, код 36108488) земельну ділянку площею 16,8779 га з кадастровим номером :04:001:0025, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» (01013, м. Київ, вул Деревообробна, 5, код 35462005) земельну ділянку площею 11,2925 га з кадастровим номером НОМЕР_4, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Карла Лібкнехта, 162, код 34010399) земельну ділянку площею 5,7107 га з кадастровим номером :04:001:0024, що розташована на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріешн-Сервіс» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул Л.Українки, 20а, код 36108488) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) 6998,34 грн. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» (01013, м. Київ, вул Деревообробна, 5, код 35462005) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) 5138,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Карла Лібкнехта, 162, код 34010399) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) 3279,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

9. Стягнути з Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 74, код 24209740) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) 4823 грн. витрат по сплаті судового збору.

10. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул Антоновича, 127, код 00032112) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) 2067 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.12.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін