ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016р. Справа№ 914/1668/16

За позовом: Видавництва «Просвіта», м.Броди Львівської області

до відповідача: Виконавчого комітету Бродівської міської ради, м.Броди Львівської області

про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (пере творення).

Суддя Кітаєва С.Б.

при секретарі Зусько І.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник ;

від відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3- представники.

Суть спору: позов заявлено Видавництвом «Просвіта», м.Броди Львівської області до Виконавчого комітету Бродівської міської ради, м.Броди та до Бродівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016р. №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення)» та визнання незаконним та скасування рішення Бродівської міської ради від 18.03.2016р. №102 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення)».

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.08..2016 року припинено провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05 жовтня апеляційну скаргу Видавництва « Просвіта», м. Броди, вх. №01-05/4393/16 від 08.09.2016 року задоволено.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 29.08.2016 р. у справі № 914/1668/16 в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення) скасовано та направлено в суд першої інстанції для подальшого розгляду по суті. В решті ухвалу господарського суду Львівської області від 29.08.2016 року у справі № 914/1668/16 залишено без змін.

Матеріали справи скеровано до господарського суду Львівської області.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття , в касаційному порядку не оскаржувалась.

Скасовуючи ухвалу господарського суду Львівської області від 29.08.2016 р. у справі № 914/1668/16 в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «,Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення) та направляючи справу в суд першої інстанції для подальшого розгляду по суті, апеляційна інстанція , вказала, що у п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. зазначено, що господарські суди, серед іншого, на загальних підставах вирішують спори, пов'язані з утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів, припинення діяльності юридичної особи та скасування її державної реєстрації. Так, як вбачається з матеріалів справи, обставина щодо належності позивача до складу учасників товариства є спірною та підлягає встановленню в судових засіданнях за наслідками дослідження і оцінки доказів.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи №914/1668/16 між суддями Господарського суду Львівської області від 17.10.2016 року , визначено суддю Кітаєву С.Б. для нового розгляду вказаної справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.10.2016 року прийнято справу №914/1668/16 до провадження в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення)». Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16.11.2016 року. Вимоги до сторін висвітлені в ухвалі.

16.11.2016 року за вх.№5455/16 в документообігу господарського суду Львівської області зареєстровано поступлення від позивача Заяви без номера від 15 листопада 2016 року про зміну предмету позову, поданої в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України. У заяві позивач просить : «Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (припинення)».

Згідно із частиною четвертою статної 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви ( п.3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Ухвалою від 16.11.2016 року господарський суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 15.11.2016 року (вх.№5455/16 від 16.11.2016 року), розгляд справи відклав на 12.12.2016 року, у зв»язку із незабезпеченням сторонами явки повноважних представників у судове засідання та невиконанням вимог ухвали суду від 20.10.2016 року.

В судове засідання 12.12.2016 року явку повноважних представників забезпечив відповідач. В судовому засіданні представниками відповідача подано Відзив від 15.11.2016 року ( зареєстрований у подальшому у документообігу господарського суду за вх.№4977/16), з підстав, наведених у якому відповідач вважає позов безпідставним. У відзиві відповідач посилається , зокрема на те, що 01.09.2015 року Видавництво «Просвіта», в порядку визначеному статутом ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», звернулося до засновників вказаного товариства із заявою за №21 про вихід із числа засновників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», у якій позивач зазначив , що видавництво «Просвіта» заявляє про свій вихід із числа засновників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» із своєю часткою у майновому комплексі ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», а листом від 15.09.2015 року №26 Видавництво «Просвіта» ще раз підтвердило свій вихід із числа учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс». Таким чином, позивач добровільно за власною ініціативою ( не примусово через інститут виключення учасника з товариства) вийшов із числа засновників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», вважає відповідач. Пояснює, що 01.03.2016 року загальними зборами засновників (учасників) ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» заяву Видавництва «Просвіта» про вихід із числа ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» було задоволено та прийнято рішення про вихід позивача із числа учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» та із урахуванням змін кількісного складу учасників затверджено нову редакцію статуту товариства.

10.03.2016 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Бродиавтошляхсервіс». Вказане рішення загальних зборів товариства у встановленому законом порядку недійсним не визнане, а тому діє презумпція легітимності та дійсності вказаного рішення. Враховуючи вищенаведене відповідач стверджує, що вихід позивача із ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» зумовив припинення корпоративних відносин між ним та товариством. А відтак, вважає, що станом на момент прийняття відповідачем спірного рішення від 14.03.2016 року №62, позивач не був учасником ( не є таким і на даний час) Товариства «Бродиавтошляхсервіс», а отже у нього відсутні корпоративні права щодо вказаного товариства , зокрема право на участь в управління його діяльністю.

Посилання позивача на те, що він не вийшов з числа засновників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» відповідач вважає безпідставними, оскільки згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань рішення ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» відомості про вихід з числа засновників Видавництва «Просвіта» були внесені до Єдиного державного реєстру.

Крім того, відповідач посилається на те, що учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу ( виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення, що роз»яснено у п.1.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2015 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Враховуючи , що оспорювань рішення відповідача прийнято після виходу позивача із числа засновників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», то воно жодним чином не порушує його прав як учасника товариства.

З підстав, зазначених в ухвалі від 12.12.2016 року розгляд справи відкладався на 19.12.2016 року.

В судове засідання 19.12.2016 року сторони забезпечили явку повноважних представників.

В судовому засіданні, з підстав, наведених у позовній заяві, наданих поясненнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити. Пояснив зокрема, що , що відповідно до ч. 1 ст.148 ЦК України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Таким чином, особа може вважатися такою, що вийшла з числа учасників товариства, якщо такий вихід здійснений у порядку, передбаченому статтею 148 ЦК України. Відповідні роз»яснення містяться у пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», де зазначено, що моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства, або вручення заяви цим особам органами зв»язку. У відповідності до пункту 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», закон не пов»язує момент виникнення права участі у ТОВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ. Оскільки Видавництво «Просвіта» не подавало заяву про вихід з числа учасників ні посадовим особам ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», ні самому товариству, а тому, на момент прийняття оскаржуваного рішення позивач залишався учасником товариства. Даний спір не являється спором між юридичною особою та її учасником, а є спором між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю з питання припинення діяльності товариства. А тому, положення пункту 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 про те, що до корпоративних спорів не відносяться спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка вибула з числа учасників товариства, у разі оспорення нею рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після її вибуття, - не стосується даного спору, оскільки позивач не оспорює рішення органів управління господарського товариства. Рішення про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» було прийнято учасником товариства - виконавчим комітетом Бродівської міської ради. Саме у зв»язку з прийняттям цього рішення між учасниками товариства виник спір. Відповідач - виконавчий комітет Бродівської міської ради, при прийнятті оскаржуваного рішення жодних владних управлінських функцій не виконував, а діяв виключно як учасник господарського товариства.

Подаючи позов позивач виходив з того, що він залишається учасником товариства, оскільки Видавництво «Просвіта» не було виключено з числа учасників вказаного товариства у встановленому законом порядку, а відтак спір носить характер корпоративного, підвідомчого господарським судам. Натомість, відповідач, обґрунтовуючи законність оскаржуваного рішення покликається на те, що позивач на дату його винесення втратив статус учасника товариства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

Згідно з п.4 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками ( засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов»язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Зазначений спір виник між учасниками (засновниками) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» з приводу припинення діяльності цього товариства.

Відповідно до п.1.2-1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів , що виникають з корпоративних правовідносин: «За змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник ( засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них належать до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Корпоративними також є спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи.

22 жовтня 1996 року Установчим договором за участі Виконкому Бродівської міської ради народних депутатів, Відділу комунального майна Бродівської районної ради народних депутатів та Бродівського видавництва «Просвіта» було вирішено створити Акціонерне товариство закритого типу «Бродиавтошляхсервіс». Вказане товариство було зареєстровано в установленому законом порядку 06.11.1996 року.

На підставі протоколу загальних зборів учасників №1 від 22.01.2014 року ЗАТ «Бродиавтошляхсервіс» було реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс», про що 27.01.2014 року було внесено відповідний запис до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до чинної на той час редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» ( статут затверджений загальними зборами учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», протокол №1 від 22 січня 2014 р.; дата реєстрації 27.01.2014р., номер запису 0001007) Бродівська районна рада була учасником із часткою 30% статутного капіталу, виконком Бродівської міської ради із часткою 33% та Видавництво «Просвіта» - із часткою 37%.

У рішенні Бродівської районної ради №122 від 01.03.2016 року «Про вихід з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс», зазначено, що Бродівська районна рада відступила безоплатно на користь виконавчого комітету Бродівської міської ради свою частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» у розмірі 57118,50 грн., що складає 30% статного капіталу.

01.03.2016 року були проведені збори учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», однак належних та допустимих доказів в підтвердження повідомлення позивача про проведення зборів, про питання включені до порядку денного зборів, про час і місце їх проведення відповідачем не надано, відтак, не спростовано доводів позивача про те, що Видавництво «Проствіта» не було жодним чином повідомлено про такі збори.

Рішення, прийняті на цих зборах, оформлені протоколом №1 від 01.03.2016 року. У цьому протоколі зазначено, що на зборах присутній один учасник, Виконавчий комітет Бродівської міської ради, який володіє 100% статутного капіталу, який «визначив» ( тобто, учасник) наступний порядок денний: 1) про вихід Бродівської районної ради та видавництва «Просвіта» з учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс». 2)про затвердження нової редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс». 3) про державну реєстрацію нової редакції статуту товариства, та який голосував «за» - одноголосно по перелічених питаннях порядку денного.

По рішенню про вихід Бродівської районної ради та видавництва «Просвіта» з учасників з товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» у протоколі зазначено таке.

Враховуючи заяву про вихід з числа засновників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» від 01.09.2015 р. №21 та рішення Бродівської районної ради від 01.03.2016 року №122 «Про вихід з учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», вирішив ( тобто, вирішив учасник, не загальні збори учасників) : задовільнити заяву про вихід з числа засновників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» від 01.09.2015 року №21 та рішення Бродівської районної ради від 01.03.2016 р. №122 «Про вихід з числа учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» та вважати їх такими, що вийшли з засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс». Голосував : «за» одноголосно».

2. Про затвердження нової редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс». Голосував «за» одноголосно.

Вирішив : затвердити нову редакцію статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс».

3.Про державну реєстрацію нової редакції статуту. Голосував: «за» одноголосно.

Вирішив: уповноважити Данильчука А,Р. здійснити державну реєстрацію нової редакції статуту товариства.

Відтак, із зазначеного протоколу вбачається, що Виконавчий комітет Бродівської міської ради вважав себе власником 100% статутного капіталу Товариства, а отже одноособово прийняв рішення про вихід Бродівської районної ради та Видавництва «Просвіта» зі складу учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» та, відповідно, прийняв нову редакцію Статуту. Відповідні зміни були зареєстровані державним реєстратором ОСОБА_4 11.03.2016 року. Фактично, оспорюване позивачем рішення , що підтверджується і змістом протоколу №1 від 01.03.2016 року , є одноособовим рішенням , прийнятим Виконавчим комітетом Бродівської міської ради, учасником ТОВ «Бродиавтошляхсервіс».

Те, що рішення по питаннях денного були включені в порядок денний виконавчим комітетом Бродівської міської ради на власний розсуд, приймались не зборами засновників (учасників) ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» , а виконавчим комітетом Бродівської міської ради одноособово підтверджується , як вже зазначено, змістом протоколу, адже виконавчий комітет «визначив» порядок денний зборів, «голосував» по питаннях , які одноособово сформулював та включив у порядок денний, «вирішив» - тобто приймав рішення по питаннях порядку денного, порушивши процедуру скликання та проведення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, передбаченою Законом України «Про господарські товариства» .

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що виконавчий комітет Бродівської міської ради вже станом на дату проведення зборів, 01 березня 2016 року, вважав себе не лише одним єдиним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс», а й таким , що володіє 100% статутного капіталу Товариства.

Однак, ні зі змісту протоколу №1 від 01.03.2016 року, ні з оригінальних матеріалів реєстраційної справи №1_393_001007_23 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» (код 22359546) ( дата початку формування: 27.01.2014 дата закінчення 30.05.2016р. ) , ні з матеріалів даної судової справи не вбачається документів, а це повинні бути рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» , які б підтверджували волевиявлення Видавництва «Просвіта» відступити свою частку в статутному капіталі Товариства ( при цьому, безоплатно) на користь іншого учасника, а саме Виконавчого комітету Бродівської міської ради, чи прийняття загальними зборами учасників товариства рішення про зменшення статутного капіталу товариства.

Слід зазначити, що відсутні в документах й докази того, що відбувались загальні збори ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» на яких прийнято рішення ( які оформлені відповідним протоколом) про безоплатне відступлення частки в статутному капіталі ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» на користь Виконавчого комітету Бродівської міської ради, третім учасником Товариства Бродівською районною радою Львівської області. Адже, прийняття рішення про відступлення (відчуження) учасником частки в статутному капіталі Товариства на користь іншого учасника , товариства чи третіх осіб, в силу положень Закону України «Про господарські товариства « належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, який є вищим органом управління Товариством,а рішення прийняті з такого питання підлягають оформленню протоколом загальних зборів учасників Товариства , який фіксує в цьому конкретному випадку факт прийняття рішення загальними зборами. Слід зазначити, що такий протокол входить в перелік передбачених чинним законодавством документів, подання яких державному реєстратору є необхідним для внесення змін до Статуту Товариства та запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Окрім того, матеріали реєстраційної справи повинні містити й заяви тих учасників, які відступають свої частки в статутному капіталі Товариства на користь інших учасників, товариства чи третіх осіб .

Натомість , Виконавчий комітет Бродівської міської ради лише посилаючись на Рішення Бродівської районної ради Львівської області №122 від 01.03.2016 року , не маючи належним чином підтвердженого волевиявлення Видавництва «Просвіта» на безоплату передачу Виконавчому комітету, як одному із учасників Товариства «Бродиавтошляхсервіс», частки в статутному капіталі Товариства та немаючи заяви позивача про вихід з числа учасників товариства , не дотримуючись порядку скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, передбаченого Законом , без прийняття рішень загальними зборами ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» про відступлення (відчуження) частки та перехід права власності на частку в статутному капіталі ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» від Бродівської районної ради, без прийняття зборами рішення про зменшення статутного капіталу, вважав, що володіє 100% статутного капіталу Товариства .

До того ж , належних та допустимих доказів в підтвердження того, що Видавництво «Просвіта» виразило волевиявлення на вихід із числа учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» судом не встановлено, оскільки така заява не подавалась ні Товариству, ні його посадовим особам. Заява Видавництва «Просвіта» вих.№21 від 1 вересня 2015 року , на яку має місце посилання в Протоколі №1 зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» від 01 березня 2016 року не може вважатись заявою про вихід Видавництва «Просвіта» з числа учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», оскільки вона (заява) не була подана ( чи надіслана) Товариству, або його посадовим особам.

Поряд з цим, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв»язку.

Лише вихід учасника з товариства зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. Правовим наслідком виходу учасника є виникнення у товариства обов»язків щодо здійснення з ним розрахунків.

При цьому , ст.54 Закону України «Про господарські товариства» передбачає, що при виході учасника з ТОВ йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Така виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується також належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Суд , надавши оцінку документам судової справи ( ознайомившись із матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Бродиавтошляхсервіс») приходить до висновку, що станом на 01 березня 2016 року , тобто, станом на дату проведення зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» , оформлених протоколом №1, Видавництво «Просвіта» не зверталось до Товариства «Бродиавтошляхсервіс» із заявою про вихід з числа учасників Товариства, а заява від 01.09.2015 №21 , на яку має місце посилання у протоколі №1 від 01.03.2016 року, не подавалась Видавництвом «Просвіта» ні Товариству, ні відповідній посадовій особі Товариства «Бродиавтошляхсервіс», зазначена заява не вручалась цим особам органами зв»язку, відповідно, дата 01 вересня 2015 року не може вважатись моментом виходу Видавництва «Просвіта» з товариства. Таким моментом виходу не може вважатись і дата проведення зборів 01 березня 2016 року, оскільки вихід зі складу учасників товариства не пов»язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін так як моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв»язку.

За наведеного суд приходить до висновку, що позивач не виходив зі складу учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», а всі дії, які одноособово вчиняв Виконавчий комітет Бродівської міської ради, як учасник Товариства «Бродиавтошляхсервіс», та похідним від яких є внесення змін до установчих документів ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» стосовно зміни учасників ( єдиним учасником зазначено відповідача), прийняття рішення про ліквідацію товариства, створення на його базі комунального підприємства, однозначно свідчать про порушення корпоративних прав позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.03.2016 року Виконавчий комітет Бродівської міської ради приймає рішення за №61 «Про затвердження нової редакції статуту ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс». У пункту1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» (нова редакція), затвердженого рішенням виконавчого комітету Бродівської міської ради (засновника, учасника) від 10 березня 2016 року №61, вказано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» ( надалі Товариство) є господарським товариством, створеним у порядку, передбаченому чинним законодавством на основі майна, грошових коштів його учасника для здійснення на власний ризик підприємницької діяльності з метою отримання прибутку. У п.1.2 Статуту ( нова редакція) вказано, що учасником, засновником та власником Товариства є виконавчий комітет Бродівської міської ради, Львівська область, м.Броди, площа ОСОБА_1, буд.20. У п.6.1 зазначено, що з метою забезпечення господарської та фінансової діяльності Товариства, а також гарантії майнових зобов»язань, за рахунок вкладу учасника Товариства формується статутний капітал у розмірі 119 948,85 грн., що складає 100% статутного капіталу Товариства. (Знову ж таки рішення загальних зборів товариства про зменшення статутного капіталу немає).

У матеріалах реєстраційної справи ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» міститься Опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 10.03.2016 року, Заява , підписана Виконавчим комітетом Бродівської міської ради та завірена його печаткою « Про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», датована 10.03.2016 року з додатками, якими підтверджується волевиявлення та вчинення дій Виконавчим комітетом Бродівської міської ради спрямоване на проведення реєстраційної дії , - державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» , виключення зі складу учасників Товариства двох учасників : Видавництво «Просвіта» та Бродівську районну раду та затвердження Статуту Товариства в новій редакції, у якому єдиним учасником відображено Виконавчий комітет Бродівської міської ради.

Як підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями станом на 20.03.2016 року за критерієм пошуку : , а саме «Дані про реєстраційні дії « : Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи проведена 11.03.2 ; ОСОБА_4; Реєстраційна служба Бродівського районного управління юстиції Львівської області; зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників «.

14.03.2016 року Виконавчий комітет Бродівської міської ради прийняв рішення №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення), яким вирішено ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» припинити шляхом реорганізації (перетворення) в комунальне підприємство» Бродиавтошляхсервіс», створити комісію з реорганізації та визначено строк на пред»явлення кредиторами вимог. Відповідні документи були подані для проведення державної реєстрації. Згідно з повідомленням державного реєстратора №б/н від 18.03.2016 року, такі документи були залишені без розгляду, оскільки подані не в повному обсязі.

Як підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.07.2016 року , Єдиний державний реєстр містить відомості про дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи ( ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», підставу для його внесення : 30.05.2016, 3001007, припинено, за рішенням засновників.

Однак, рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення) від 14.03.2016 року №62 не можна вважати законним ,оскільки :

Станом на 14.03.2016 року Виконавчий комітет Бродівської міської ради не був єдиним учасником ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс», який володіє 100% частки у статутному капіталі товариства, бо Видавництво «Просвіта» до ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» із заявою про вихід із числа учасників товариства не зверталось, Видавництво «Просвіта» було на той час учасником ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» , а відтак прийняте зборами учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс» рішення про вихід з числа учасників позивача є незаконним.

Оскільки до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства відноситься прийняття рішення про припинення діяльності ( реорганізація, ліквідація) товариства, призначення реорганізаційної, ліквідаційної комісії , затвердження ліквідаційного балансу, то без участі позивача виконавчий комітет Бродівської міської ради не вправі був приймати рішення про припинення діяльності товариства шляхом його реорганізації у комунальне підприємство.

Крім того, рішення про припинення діяльності ( реорганізація, ліквідація) товариства приймається вищим органом управління товариства загальними зборами і оформляється протоколом зборів, який фіксує факт прийняття такого рішення загальними зборами, а не в формі одноособового рішення Виконавчого комітету, яким є , зокрема оспрюване позивачем рішення.

Зважаючи, що загальні збори є органом товариства, то саме їх рішення можуть розцінюватися як рішення самого товариства , а не рішення окремих учасників товариства, які не можуть за правовою природою та стосовно Товариства вирішувати будь-які питання, що належать до компетенції загальних зборів.

З відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається реєстрація Комунального підприємства «Бродиавтошляхсервіс» ( ідентифікаційний код юридичної особи 22359446), єдиним учасником (засновником) якого вказаний Виконавчий комітет Бродівської міської ради.

Однак, відповідно до положень ч.1,3 ст.78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Враховуючи той факт, що після незаконного виключення позичу як учаснику ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» досі невиплачена його частка в статутному капіталом товариства, а тому, частина майна ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» на момент прийняття оскаржуваного рішення та створення комунального підприємства «Бродиавтошляхсервіс» належала позивачу в межах розміру його частки.

Таким чином, відповідачем було прийнято рішення про припинення шляхом реорганізації (перетворення) товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» в комунальне підприємство «Бродиавтошляхсервіс» на базі приватного майна , а не відокремленої частини комунальної власності, чим було порушено права Видавництва «Просвіта» як учасника ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», передбачені ст.116 та ч.2 ст.148 Цивільного кодексу України, оскільки, не зважаючи на те, що позивача було незаконно виключено з числа учасників товариства, його майно ( в грошовому еквіваленті, або в майні товариства) на момент прийняття оскаржуваних рішень залишалось в ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс».

Окрім того, рішенням , оформленим Протоколом №1 Загальних зборів учасників ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» від 01.03.2016 року , а потім і рішенням Виконавчого комітету Бродівської міської ради затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», у якій зменшено розмір статутного капітал з 190 395, 00 грн. до 119 948,85 грн., що зроблено всупереч вимогам чинного законодавства . З наведеного вбачається, що зменшення відбулось за рахунок віднімання розміру 37% частки Видавництва «Просвіта», що складає 70 446,15 грн. Поряд з цим, відповідачем не доведено , що виходячи із наявних у нього документів, включаючи і передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» до КП «Бродиавтошляхсервіс» виконавчий комітет Бродівської міської ради , фінансового звіту ( до передавального балансу) та додатків до нього, чи будь-яких інших належних та допустимих доказів є можливим відновити корпоративні права позивача, які порушені внаслідок незаконного та безпідставного виключення Видавництва «Просвіта» з числа учасників ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», перелік яких наведено у ст.10 Закону України «Про господарські товариства», а за наявності на то правових підстав, передбачених чинним законодавством та волевиявлення позивача реальної можливості на отримання передбачених законодавством виплат.

Відповідно до вимог ст.52 Закону України «Про господарські товариства»:зменшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після повідомлення про це в порядку, встановленому статутом, усіх його кредиторів. У цьому разі кредитори мають право вимагати дострокового припинення або виконання відповідних зобов»язань товариства та відшкодування їм збитків. Аналогічна норма міститься в ч.5 ст.144 ЦК України.

Однак, жодних дій, які згідно чинного законодавства України слід вчинити при зменшенні статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, проведено не було.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські , селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У відповідності до п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Виходячи із наведених норм закону, та наведеного вище, виконавчий комітет Бродівської міської ради, приймаючи оскаржуване рішення, діяв поза межами своїх повноважень, оскільки вирішення питання про створення та реорганізацію підприємств не відноситься до компетенції виконавчого комітету органу місцевої ради, а місцеві ради можуть приймати лише рішення про створення та реорганізацію підприємств комунальної власності, яким Товариство з обмеженою. відповідальністю «Бродиавтошляхсервіс» не було.

Крім того, орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, є сільські, селищні, міські ради.

У відповідності до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі комітети є виконавчими органами сільських, селищних, міських , районних у містах ( у разі їх створення) рад. Такі виконавчі органи є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в У;країні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо управління комунальною власністю належать : а) власні (самоврядні) повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; 2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громадя; 3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; 4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об»єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфери господарської діяльності та переліку об»єктів , які можуть надаватися у концесію; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна; б) делеговане повноваження:погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, які перебувають у державній власності.

Аналізуючи ці норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та господарського кодексу України, слід зазначити, що виконавчий комітет Бродівської міської ради не може бути засновником комунального унітарного підприємства, оскільки не являється компетентним органом місцевого самоврядування.

У відповідності до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо управління комунальною власністю питання створення комунальних підприємств не відноситься.

Не зважаючи на ці вимоги закону, в переліку засновників комунального підприємства «Бродиавтошляхсервіс» значиться виконавчий комітет Бродівської міської ради, що не відповідає вимогам вищевказаних норм закону.

Наведене підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.07.2016 року за критерієм пошуку:.

Окрім того, слід зазначити, що у відповідності до статті 78 Господарського кодексу України статутний фонд комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно входить, до реєстрації його як суб»єкта господарювання.

Мінімальний розмір статутного фонду комунального унітарного підприємства встановлюється відповідною міською радою.

В ситуації з комунальним підприємством «Бродиавтошляхсервіс» статутний фонд цього комунального підприємства Бродівською міською радою до реєстрації його як суб»єкта господарювання створений не був.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 12 ГПК України до підвідомчості господарським судам України віднесено справи з корпоративних спорів, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 21 ГПК України, позивачами є підприємства та організації, що подали позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ГПК фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду тільки у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч.3 ст.167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами мають на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно до п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, до компетенції господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що повязані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Отже, виходячи з положень наведеної норми, господарському суду підвідомчі корпоративні спори: між учасниками товариства; між учасником та господарським товариством.

З огляду на приписи п.4 ч.1 ст.12 ГПК України та ч.3 ст.167 ГК України даний спір виник з корпоративних відносин щодо корпоративних прав позивача.

Як розяснив Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 24.10.2008року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обовязковий характер для суб»єктів цих відносин.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оспорюваногоо рішення №62 від 14.03.2016 року, учасник ТОВ «Бродиавтошляхсервіс», виконавчий комітет Бродівської міської ради, вийшов за межі своїх повноважень і це рішення є таким, що суперечить статуту товариства «Бродиавтошляхсервіс» та потягнуто за собою внесення змін до статуту товариства та спричинило до подальших дій, за наслідками яких та в сукупності порушені права та законні інтереси позивача, як учасника товариства.

Частина 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно зі ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

Прийшовши до висновків про неправомірність прийнятого відповідачем рішення та порушення корпоративних прав позивача, позовні вимоги позивача підлягають ззадоволенню.

Судові витрати, відповідно джо ст..49 ГПК України , покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1,2,4-3,12,22,32,33,34,36,43,44,49,82,84,85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

1.Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року №62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення).

3. Стягнути з Виконавчого комітету Бродівської міської ради (80600, Львівська область, м.Бродт, пл.Ринок,20, ) на користь Видавництва « Просвіта» (80600, Львівська область, м.Броди, вул.Юридика, 17; ) 1378,00 грн. судового збору.

4.Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 29.12.2016р.

Суддя Кітаєва С.Б.