ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" грудня 2016 р. Справа № 911/4162/16

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Олександрівської клінічної лікарні м. Києва

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

третя особа,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору н а стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 158497,77 грн.

встановив:

19.12.2016 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 2899/01 від 12.12.2016 року Олександрівської клінічної лікарні м. Києва до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, третя особа,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору н а стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 158497,77 грн.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

За приписами п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач у позові стверджує, що відповідач будучи орендарем нерухомого майна (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1, корпус № 10, переданого в користування за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1960 від 08.07.2015 року, посилаючись на п. 284.3 ст. 284 Податкового кодексу України, п. 6.5 рішення Київради від 21.04.2015 року 415/1280, п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України, зобовязаний сплачувати земельний податок у розмірі 3 % від його нормативної грошової оцінки.

Однак вказані твердження позивача є необґрунтованими і незрозумілими, оскільки позивачем не зазначено і не надано доказів погодження сторонами питання про відшкодування відповідних витрат (земельного податку) саме відповідачем, не зазначено і документально непідтверджено вирішення питання щодо строків та підстав для виконання таких зобовязань відповідачем, не зазначено обставин та доказів, які свідчать про здійснення позивачем витрат на сплату земельного податку, який підлягає відшкодуванню відповідачем пропорційно розміру займаної орендарем майна земельної ділянки.

Також, не зазначено і не надано доказів нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, не зазначено площі земельної ділянки на якій знаходиться спірне нерухоме майно та не зазначено підстав сплати земельного податку безпосередньо відповідачем.

Окрім того, із доданого розрахунку основного боргу неможливо зрозуміти походження сум заборгованості за кожен місяць нарахування земельного податку.

Також, із наданих розрахунків 3 % річних та інфляційних вбачається, що позивач здійснював відповідні нарахуванням за період з 01.02.2016 року по 31.10.2016 року на суму заборгованості яка почала існувати лише станом на листопад 2016 року.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Пунктом 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України частини 1 передбачено, що суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, позовна заява не може бути прийнятою до розгляду Господарським судом Київської області та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Олександрівської клінічної лікарні м. Києва з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Т.П. Карпечкін