РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/17938/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надій шли позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2016 було порушено провадження у справі № 910/17938/16, розгляд справи призначено на 26.10.2016.

25.10.2016 представником відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва була подана заява про розгляд справи без участі представника відповідача та документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 26.10.2016 представники сторін не з'явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2013 між ТОВ «Фарма Старт» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - позивач) було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0670233/9069/13 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1.

09.04.2014 о 09 год. 10 хв. водій ОСОБА_1., керуючи транспортним засобом марки «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2, по шляхопроводу станції метро Чернігівська в м. Києві, під час руху, змінив напрямок руху ліворуч, не переконався в безпечному маневрі, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався попутно, чим водій ОСОБА_1. заподіяв матеріальні збитки та порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.04.2016 ОСОБА_1. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт № АМН0036780 від 28.04.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, склав 1 774,09 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № від 20.08.2014, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 1 774,09 грн.

На підставі сформованого страхового акту № від 20.08.2014, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 1 774,09 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 0039165 від 01.09.2014.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8841371.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АС/8841371 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АС/8841371, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АС/8841371 встановлено франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

Позивачем враховано франшизу, встановлену Полісом № АС/8841371, при визначенні розміру позовних вимог.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації на суму 1 774,09 грн вих. № 03-17/13465 від 16.09.2014.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надав позивачу відповідь на вищезазначену заяву, якою повідомив про погодження виплати позивачу страхового відшкодування в сумі 774,09 грн, проте, в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем виплати на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 774,09 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 774,09 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової , будинок 11; ідентифікаційний код: 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код: 23510137) страхове відшкодування в розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн 09 коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 09.11.2016.

Суддя О.В. Нечай