РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016Справа №910/18115/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРСЕНАЛ

СТРАХУВАННЯ";

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське";

про стягнення заборгованості 5 281 грн.66 коп.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 5 281,66 грн. грошових коштів, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2016 року порушено провадження у справі № 910/18115/16, розгляд справи призначено на 01.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 року слухання справи відкладено до 22.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 року слухання справи відкладено до 06.12.2016 року.

Судове засідання призначене на 06.12.2016 року не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мандриченка О. В. на лікарняному. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 призначено слухання справи на 20.12.16 р.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, однак своїх повноважних представників у судове засідання 20.12.2016 р. сторони не направили.

Відповідач у своєму письмовому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 28.12.2015 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспортого засобу № 989/15-Тз/К/06, відповідно до якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортного засобу - автомобіля марки "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У м. Києві 29.01.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки "IVECO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, були завдані механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року у справі № 760/2369/16-п винним у спричиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля марки "IVECO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3.

На підставі рахунку № УКК3006152/ від 04.02.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4, умов договору страхування наземного транспорту № 989/15-Тз/К/06 від 28.12.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 04.02.2016 p., страхового акту № 989/15-Тз/К/06-1-1 від 04.02.2016 р. страховик виплативш страхове відшкодування в сумі 5 281,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4631 від 08.02.2016 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "IVECO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство "Іллічівське" згідно із полісом № АЕ/5303686, що підтверджується листом МТСБУ від 26.10.2016 р.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АЕ/5303686) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 5 281,66 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у своєму відзиві на позовну заяву посилається на відсутність у матеріалах справи листа-погодження вигодонабувача (ПАТ Кредобанк) щодо способу сплати страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_4

Однак, вищезазначені доводи відповідача спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до п. 2.7. додаткового договору № 14 від 18.11.2014 р. до договору про співпрацю № 05/12 від 20.07.2012 р., укладеного між позивачем та ПАТ Кредобанк, сторонами було погоджено, що по страхових випадках, які відбулись з наземним транспортним засобом категорії «В», власником якого є фізична особа та розмір страхового відшкодування по яких не перевищує 10 000,00 грн. (за окремим страховим випадком), страхова компанія може здійснювати виплату страхового відшкодування згідно заяви страхувальника на рахунок організації, яка здійснюватиме ремонт застрахованого майна, без письмового погодження з Банком (як вигодонабувачем).

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АЕ/5303686 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 5 281,66 грн.

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням судового збору, в порядку статті 49 ГПК України, на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (інд. 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б, офіс 12, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) 5 281 (п'ять тисяч двісті вісімдесят одну) грн. 66 коп. завданої шкоди та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 28.12.2016 р.