ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.12.2016 Справа № 904/12420/16

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення заборгованості з орендної плати та виселення з займаного приміщення

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 50 083, 49 грн., що складають суму заборгованості за договором нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4124-ОД від 01.09.2010 р., та виселення з займаного приміщення.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Приписами п. 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Позовна заява № 10-11-07067 від 20.12.2016 р. містить дві вимоги, а саме: стягнення заборгованості з орендної плати та виселення з займаного приміщення, а отже, ставка судового збору за подання даного позову складає 2 756, 00 грн.

Доказів, які б свідчили про сплату судового збору на вказану вище суму до позовної заяви не додано.

Вказані обставини, відповідно до ч. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви.

В той же час, як вбачається із додатків до позовної заяви, позивач просить розстрочити сплату судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з п. 3.1. постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували те, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а розстрочення сплати судового збору можливе лише з врахуванням майнового стану сторони.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про розстрочку сплати судового збору.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява № 10-11-07067 від 20.12.2016 року з додатками на 54 аркушах.

Суддя І.Ф. Мельниченко