ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2016р. Справа № 905/1485/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до відповідача: Великоновосілківського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області

про зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 14.04.2016р. № 140416-5/9.1.2п

ОСОБА_2, за довіреністю від 14.04.2016р. № 140416-9/9.2п

від відповідача: не зявився

Суть справи: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області з позовом, в якому просить господарський суд Донецької області зобовязати ліквідаційну комісії Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області визнати грошові вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 31 844,65 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на перебування відповідача у стані припинення, звернення до ліквідаційної комісії відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог на суму 31 844,65 грн., а також на ухилення останньої від їх розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1485/16.

Розгляд справи неодноразово відкладався та строк вирішення спору по даній справі був продовжений до 05.07.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 18102/16 від 09.06.2016р., про що винесені відповідні ухвали суду від 17.05.2016р., від 09.06.2016р., від 23.06.2016р.

Під час розгляду даної справи позивач надав до суду письмові пояснення за вх. № 18109/16 від 09.06.2016р., в яких посилається на те, що згідно відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідач знаходиться в стані припинення юридичної особи та строк для заявлення кредиторських вимог становить до 19.01.2016р., а також на те, що заява про визнання кредиторських вимог була подана до ліквідаційної комісії відповідача 11.02.2016р. Також позивач зазначає, що заборгованість відповідача виникла після прийняття рішення про ліквідацію боржника, а тому є зобовязаннями ліквідаційної маси відповідача та погашається першочергово.

13.06.2016р. за вх. № 18321/16 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Великоновосілківський РВ ГУМВС України в Донецькій області є бюджетною організацією і його фінансування відбувається через Державне казначейство по кодам економічної класифікації згідно з доведеним кошторисом, а також те, що відповідач щомісячно надає в ГУМВС України в Донецькій області копії рахунків для виділення коштів для оплати електричної енергії; супровідний лист з додатком документів, а саме: належним чином засвідченими копіями наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.10.2015р. № 1312 «Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Донецькій області», Положення про Великоновосілківський РВ ГУМВС України в Донецькій області, витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадський формувань, відомостей з ЄДРПОУ від 17.12.2015р. щодо Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області, актів прийняття передавання торгової продукції за листопад 2015р. січень 2016р., платіжних доручень.

Аналогічний за змістом відзив на позовну заяву надійшов на офіційну електронну адресу господарського суду також і 08.06.2016р. за вх. № 1698/08.

04.07.2016р. за вх. № 20194/16 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, згідно з яким останній посилається на перерахування позивачу коштів в сумі 28 074 грн., а саме за активну електроенергію 26 578,33 грн., за реактивну електроенергію 1 295,19 грн., 3% річних 200,48 грн.; за вх. № 20195/16 клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача; супровідний лист від 30.06.2016р. за вх. № 4800/503/05-2016 з належним чином засвідченими копіями платіжних доручень.

Аналогічний за змістом відзив на позовну заяву надійшов на офіційну електронну адресу господарського суду також і 30.06.2016р. за вх. № 1907/30.

05.07.2016р. за вх. № 20415/16 господарський суд одержав від позивача супровідний лист з додатком документів, а саме: довідкою позивача про величину тарифів вартості електроенергії по договору про постачання електроенергії № 122 від 30.12.2005р., інформацією про строк дії договору про постачання електроенергії № 122 від 30.12.2005р., про обґрунтування розміру тарифів та про відсутність заборгованості за активну електроенергії за грудень 2015р., належним чином засвідченими копіями угод від 14.01.2014р. та від 08.04.2015р. до договору про постачання електроенергії № 122 від 30.12.2005р., актів звірки розрахунків.

Представники позивача у судовому засіданні 05.07.2016р. підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, але надав до суду клопотання за вх. № 20195/16 від 04.07.2016р. про розгляд справи без участі відповідача, а тому суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю представника останнього у судовому засіданні за наявними у матеріалах справи документами.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 05.07.2016р. за участю представників позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив:

30.12.2005р. між ВАТ «Донецькобленерго» (постачальник, позивач) та Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії № 122, згідно з яким постачальник зобовязався постачати електричну енергію споживачу, а споживач оплачувати постачальнику її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невідємними частинами (розділ 1 договору).

Відповідно до Загальних положень Статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 23.09.2015р. найменування ВАТ «Донецькобленерго» змінено на ПАТ «Донецькобленерго», а надалі на ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2006р. Договір може бути продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

Відповідно до угод від 14.01.2014р., від 08.04.2015р., укладених між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (постачальник, позивач) та Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області (споживач, відповідач) строк дії вказаного договору продовжений до 31.12.2014р., до 31.12.2015р. відповідно.

Додатками № 5 та № 6 до договору є «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії», які наявні у матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії вказаного правочину, з огляду на підписання відповідачем акту прийняття-передавання торгової продукції за січень 2016р., отримання відповідного рахунку на оплату активної електроенергії за січень 2016р., а також оплату відповідачем активної електроенергії спожитої у січні 2016р. суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаним договором автоматично продовжилися на січень 2016р. та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Як посилається позивач та вбачається з розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов вказаного договору у останнього виникла заборгованість за активну електроенергію активну електроенергію в сумі 26 478,07 грн., за реактивну електроенергію в сумі 1 295,19 грн. Крім того, за несвоєчасне здійснення розрахунків за активну та реактивну електроенергію за лютий березень, листопад 2015р. позивачем нараховано пеню в розмірі 3 770,91 грн. та 3% річних в розмірі 200,48 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду:

- акт прийняття передавання товарної продукції за лютий 2015р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію на суму 55 712,90 грн., реактивну електроенергію на суму 1 804,70 грн. та відповідний рахунок на оплату активної та реактивної електроенергії на загальну суму 42 052,08 грн. (з врахуванням оплати 15 465,52 грн.);

- акт прийняття передавання товарної продукції за березень 2015р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію на суму 46 864,61 грн., реактивну електроенергію на суму 1 492,32 грн. та відповідний рахунок на оплату активної та реактивної електроенергії на загальну суму 48 356,93 грн.;

- акт прийняття передавання товарної продукції за листопад 2015р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію на суму 49 000,18 грн., реактивну електроенергію на суму 1 621,92 грн. та відповідний рахунок на оплату активної та реактивної електроенергії на загальну суму 41 911,36 грн. (з врахуванням оплати 8 710,74 грн.);

- акт прийняття передавання товарної продукції за грудень 2015р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію на суму 34 973,53 грн., реактивну електроенергію на суму 1 132,03 грн. та відповідний рахунок на оплату активної та реактивної електроенергії на загальну суму 109,96 грн. (з врахуванням оплати 35 995,60 грн.);

- акт прийняття передавання товарної продукції за січень 2016р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв активну електроенергію на суму 38 088,38 грн., реактивну електроенергію на суму 1 185,23 грн. та відповідний рахунок на оплату активної та реактивної електроенергії на загальну суму 27 763,30 грн. (з врахуванням оплати 11 510,31 грн.);

- довіреності від 12.09.2014р., 19.03.2015р. на ОСОБА_3, від 04.01.2016р. на ОСОБА_4 щодо права одержання рахунків.

Рахунок за лютий 2015р. одержаний відповідачем 05.03.2015р., за березень 2015р. 06.04.2015р., за листопад 2015 р. - 01.12.2015р., за січень 2016р. 01.02.2016р., про що свідчать відповідні відмітки на вказаних рахунках.

Поряд з цим, судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16.09.2015р. «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» затверджено перелік територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, що ліквідуються (додаток №2), до якого входить, зокрема, Великоновосілківський РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.10.2015р. № 1312 утворено ліквідаційні комісії територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області, затверджено головою ліквідаційної комісії Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області (код ЄДР 08671877) заступника начальника районного відділу начальника міліції громадської безпеки Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.05.2016р. вбачається, що Великоновосілківський РВ ГУМВС України в Донецькій області з 13.11.2015р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Згідно з інформацією про оприлюднення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №336 (31) 2015 рік, одержаної судом з сайту «Інформаційно-ресурсний центр. Державне підприємство», оголошення про ліквідацію Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області опубліковане під №3358 та строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, встановлений по 19.01.2016р.

11.02.2016р. позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії відповідача з заявою №52юр-99/16 про визнання грошових вимог боржником, в якій просив визнати грошові вимоги позивача у розмірі 31 844,65 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу (ліквідаційного балансу) відповідача з посиланням на порушення умов договору про постачання електричної енергії № 122 від 30.12.2005р. внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 31 844,65 грн., а саме: заборгованість за активну електричну енергію у грудні 2015р., січні 2016р. у розмірі 26 578,07 грн., заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію у грудні 2015р., у січні 2016р. в розмірі 1 295,19 грн., пеня в розмірі 3 770,91 грн., 3% річних в розмірі 200,48. Вказана заява надіслана відповідачу 12.02.2016р., що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції та фіскальним чеком від 12.02.2016р.

У судовому засіданні 05.07.2016р. представники позивача надали усні пояснення, згідно з якими у заяві №52юр-99/16 від 11.02.2016р. помилково зазначено про наявність заборгованості відповідача за активну електроенергію за грудень 2015р. Відповідні письмові пояснення надані позивачем разом з супровідним листом за вх. № 20415/16 від 05.07.2016р.

Відповідь на заяву позивача № 52юр-99/16 від 11.02.2016р. про визнання грошових вимог боржником ліквідаційна комісія відповідача не надала, що, в свою чергу, розцінено позивачем як ухилення від розгляду кредиторських вимог позивача та стало підставою для звернення останнього до суду з даним позовом.

В процесі розгляду справи відповідач надав до суду платіжні доручення від 27.05.2016р. № 16 на суму 26 578,33 грн., № 17 на суму 1 295,19 грн., № 18 на суму 200,48 грн., що підтверджують оплату відповідачем заборгованості за активну електричну енергію у січні 2016р. в розмірі 26 578,07 грн., за реактивну електричну енергію у грудні 2015р., у січні 2016р. в розмірі 1 295,19 грн., 3% річних в розмірі 200,48 грн.

У судовому засіданні 05.07.2016р. представники позивача також підтвердили факт оплати відповідачем заборгованості за активну електричну енергію у січні 2016р., за реактивну електричну енергію у грудні 2015р., у січні 2016р., 3% річних в розмірі 200,48 грн., та надали до суду акти звірки взаємних розрахунків по договору на поставку електроенергії № 122 від 30.12.2005р. між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області, згідно з якими станом на 07.06.2016р. заборгованість за спожиту активну та реактивну електроенергію, 3% річних відповідачем повністю сплачені, пеня в розмірі 3 770,91 грн. залишилась непогашеною.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Як вище встановлено судом, Великоновосілківський РВ ГУМВС України в Донецькій області з 13.11.2015р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

За приписами ст.110 ЦК України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з вимогами ст.105 ЦК України (в редакції станом на час прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи відповідача) учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновків (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно ч.ч. 8, 9 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

З наведених положень чинного законодавства випливає, що в процесі ліквідації юридичної особи лише грошові вимоги, предявлені кредитором до закінчення встановленого строку для предявлення вимог кредиторами, підлягають обовязковому розгляду ліквідаційною комісією у строк, встановлений ч.5 ст.105 ЦК України, з повідомленням кредитора про результати такого розгляду, та включенню у проміжний ліквідаційний баланс.

З матеріалів справи вбачається, що строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи відповідача встановлений по 19.01.2016р.

Між тим, заява № 52юр-99/16 від 11.02.2016р. про визнання грошових вимог направлена позивачем голові ліквідаційної комісії 12.02.2016р., тобто звернення позивача з наведеними вимогами відбулось поза межами встановленого для заявлення вимог кредиторів строку.

В свою чергу, з урахуванням положень ст.111 ЦК України, звернення кредитора з грошовою вимогою після спливу встановленого для цього строку виключає обовязок відповідача включити її до власного проміжного ліквідаційного балансу.

Поряд з цим, судом також встановлено, що рахунки за грудень 2015р., січень 2016р. на оплату активної та реактивної електроенергії отримані відповідачем 31.12.2015р. та 01.02.2016р. відповідно, а обовязок щодо оплати цих рахунків виник 06.01.2016р. в частині оплати реактивної електроенергії за грудень 2015р., 16.02.2016р. в частині оплати активної електроенергії за січень 2016р., 09.02.2016р. в частині оплати реактивної електроенергії за січень 2016р. (п. 9 додатку № 5 «Порядок розрахунків» та п. 17 додатку № 6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до договору), тобто вимоги в цій частині по своїй суті є поточними та не могли бути включені відповідачем до проміжного ліквідаційного балансу.

Наразі, матеріали справи свідчать про те, що відповідач повністю оплатив заборгованість за активну електричну енергію у січні 2016р. в розмірі 26 578,07 грн., за реактивну електричну енергію у грудні 2015р., у січні 2016р. в розмірі 1 295,19 грн., 3% річних в розмірі 200,48 грн. Тобто, непогашеними залишились вимоги позивача лише в частині пені в розмірі 3 770,91 грн. Разом з тим, в акті звірки розрахунків по договору про постачання електроенергії № 122 від 30.12.2005р. станом на 07.06.2016р., який підписаний головою ліквідаційної комісії відповідача ОСОБА_5, підтверджено (визнано) наявність заборгованості в частині пені в розмірі 3 770,91 грн.

Відповідно до ч. ч.3, 4 ст.112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

З наведених положень у взаємозвязку з приписами ст.111 ЦК України випливає, що вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією юридичної особи для їх пред'явлення, підлягають визнанню ліквідаційною комісією за умови їх обґрунтованості та задоволенню за рахунок майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

Затверджений ліквідаційний баланс, в якому всупереч вимог ч.4 ст.112 ЦК України не враховано кредиторські вимоги позивача (зокрема, вимоги в частині пені), у матеріалах справи відсутній.

Заяву про зміну предмету позову в порядку ст. 22 ГПК України позивачем до суду не надано.

Щодо позовних вимог в частині визнання грошових вимог суд зазначає, що такі вимоги не є самостійними грошовими вимогами, оскільки вони не містять ознак спору про право, їх можливе задоволення не призведе до відновлення права, яке позивач вважає порушеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 01.08.2013р. по справі № 905/1212/13-г.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області про зобовязання ліквідаційну комісію Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області визнати та включити грошові вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в сумі 31 844,65 грн. до проміжного ліквідаційного балансу Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області підлягають залишенню без задоволення.

Згідно зі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 08 липня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва