РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016Справа №910/20284/16
За позовом приватного підприємства "Газмаркет"

до товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗОПРОМИСЛОВА ГЕОЛОГІЯ"

про стягнення 77 756,06 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Прасол Я.В.(дов. від 30.11.2016)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору підряду №10 від 28.07.2015 у розмірі 122 756,06 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.11.2016 порушено провадження у справі №910/20284/16 та призначено до розгляду на 01.12.2016.

01.12.2016 в судовому засіданні оголошено перерву на 22.12.2016.

01.12.2016 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача 55 000,00 грн. основного боргу, 4956,06 грн. 3% річних та 17 800,00 грн. інфляційних втрат. Дана заява обґрунтована тим, що відповідач 25.11.2016 частково оплатив основну заборгованість на суму 45 000,00 грн.

Суд прийняв дану заяву.

В судове засідання 22.12.2016 прибув представники позивача, дав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі у відповідності до заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 22.12.2016 не прибув, причин неявки суд не повідомив, витребувані докази не подав, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою про оголошення перерви в судовому засіданні від. 01.12.2016.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 між приватним підприємством «Газмаркет» (далі - ПП «Газмаркет», позивач, підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазпромислова геологія» (далі - ТОВ «Нафтогазпромислова геологія», відповідач, замовник) був укладений договір підряду №10 (далі договір).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. договору підрядник виконує будівельно-монтажні роботи по об'єкту: «Облаштування Матешівсько-Легейдівської площі тимчасово дослідно-промислова установка (газопровід підключення ТДПУ-АГРС Гоголеве)». Строк початку робіт на протязі двох робочих днів з моменту надходження авансу на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно п. 2.1. договору підряду загальна вартість робіт складає 1 316 362,80 грн. (Один мільйон триста шістнадцять тисяч триста шістдесят дві гривні 80 копійок). Загальновиробничі, адміністративні витрати, кошторисний прибуток визначається згідно ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013(з урахуванням змін і доповнень).

Згідно з п. 2.5. договору ТОВ «Нафтогазпромислова геологія» повинні були відправити аванс у розмірі 50% від суми договору на рахунок підрядника та аванс на придбання матеріальних ресурсів у розмірі 100% від його вартості.

Як свідчать матеріали справи, замовник здійснив оплату на придбання матеріальних ресурсів у розмірі 100% - 801 078,00 (Вісімсот одна тисяча сімдесят вісім гривень 00 копійок) та попередню оплату на виконання робіт 50% від суми договору - 257 642, 00( Двісті п'ятдесят сім тисяч шістсот сорок дві гривні 00 копійок) у повному розмірі. Роботи були розпочаті в установлений строк, не порушуючи договору. У ході виконання договору, виникли додаткові роботи.

Відповідно до п. 2.4. Договору додаткові роботи, що виникають в процесі виконання будівельних робіт погоджуються Замовником і оформлюються додатковою угодою, що є невід'ємною частиною даного договору. Оплата вартості виконаних робіт проводиться згідно додаткової угоди.

Замовник погодився і була укладена Додаткова угода №-01, до договору підряду №-10 від 28.07.2015 згідно якої суму Договору було збільшено на 339 664, 80 (Триста тридцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 80 копійок). Загальна суму договору №10 від 28.07.2015 з урахуванням вартості додаткових робіт, становить 1 656 027,60 грн. (Один мільйон шістсот п'ятдесят шість тисяч двадцять сім гривень 60 копійок).

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Газмаркет» свої зобов'язання по об'єкту: «Облаштування Матешівсько-Легейдівської площі тимчасово дослідно-промислова установка (газопровід підключення ТДПУ-АГРС Гоголеве)» згідно умов Договору, виконало своєчасно та належним чином, що підтверджується підписаним сторонами актом про прийом закінченого будівництва об'єкту газопостачання від 27.10.2015 та актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за жовтень 2015 року та форми КБ-3 за жовтень 2015 року від 30.10.2015. Замовник при підписанні актів прийому - передачі та прийому закінченого будівництва, засвідчив що претензій до виконаних Підрядником будівельних робіт немає.

Відповідно до п.2.6. Договору Замовник здійснює оплату виконаних робіт Підряднику на протязі 3-ох банківських днів після підписання актів виконаних робіт. Відповідальність Замовника за несвоєчасне фінансування виконаних робіт вирішується згідно чинного законодавства України.

Акт виконаних робіт на суму 1 640 275,46 грн. (Один мільйон шістсот сорок тисяч двісті сімдесят п'ять гривень 46 копійок) був підписаний 30 жовтня 2015 року. Роботи було виконано на суму 1640275,46 грн. (Один мільйон шістсот сорок тисяч двісті сімдесят п'ять гривень 46 копійок), але оплата за виконані роботи була здійснена частково а саме:

- 21.08.2015 сплата у сумі - 450 000,00 грн.

- 04.09.2015 сплата у сумі-480 000,00грн.

- 18.09.2015 сплата у сумі-128 720,00 грн.

- 19.10.201 5 сплата у сумі-90 000,00 грн.

- 28.10.2015 сплата у сумі-291 555,46 грн.

Виходячи з умов Договору оплата у сумі 200 000,00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.) не була здійснена. Оскільки умови Договору були порушені то Підрядником було прийнято міри для погашення зобов'язання по Договору підряду.

13.05.2016 замовнику була надіслана претензія Про порушення сплати боргу за Договором підряду. Де було зазначено у відповідності до вимог Договору №-10 від 28.07.2015 та Закону України, виконати своє грошове зобов'язання за виконані будівельно-монтажні роботи по об'єкту: «Облаштування Матешівсько-Легейдівської площі тимчасово дослідно-промислова установка (газопровід підключення ТДПУ-АГРС Гоголеве)» протягом 30 (тридцяти) робочих днів, та сплатити заборгованість у розмірі 200 000, 00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.). Розглянути пред'явлену ПП «Газмаркет» претензію і в місячний термін, з дня її одержання, повідомити письмово про результати її розгляду.

Після отримання претензії, Замовником була здійснена часткова оплата двома платежами а саме :

1 ) 31.05.2016- 50 000,00 грн.

2) 02.09.2016- 50 000,00 грн.

На протязі місячного терміну Замовник не надав письмової відповіді на претензію, та не сплатив повністю суму боргу. Отже заборгованість станом на 20.10.2016 становила 100 000, 00 (сто тисяч) гривень.

Вже після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач частково оплатив заборгованість перед позивачем на суму 45 000,00 грн., що підтверджується наданою позивачем випискою з рахунку.

Таким чином, станом на день розгляду справи відповідач має перед позивачем основну заборгованість на суму 55 000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ч. 3 ст. 875 цього Кодексу до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором щодо оплати здійснених позивачем робіт, то позовні вимоги про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 55 000,00 грн. є правомірними та задовольняються судом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за поставлений товар не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4956,06 грн. та інфляційні збитки в сумі 17 800,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних становлять 4956,06 грн., інфляційні збитки становлять 17 800,00 грн. Суд вважає даний розрахунок обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги приватного підприємства "Газмаркет" задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗОПРОМИСЛОВА ГЕОЛОГІЯ" (01105, м.Київ, вул. Кіквідзе, буд. 41, ) на користь приватного підприємства "Газмаркет" (37604, Полтавська обл., м. Миргород, пров. Різбярів, буд. 19, ) основний борг в розмірі 55 000(п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., 3% річних в сумі 4956(чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 06 коп., інфляційні збитки в сумі 17 800(сімнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1841(одна тисяча вісімсот сорок одна) грн. 34 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 28.12.2016