ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.12.2016 Справа № 904/9314/16

За позовом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, м. Підгородне, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС", м. Київ

про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №2 від 06.01.16р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС", в якому просить:

- стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки №47 від 16.10.2006 в сумі 398 811,87грн.;

- розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,3104 га в межах населеного пункту м. Підгородне на території Підгородненської міської ради, укладений між Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС", зареєстрований Дніпропетровським відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 16.10.2006 №47.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі від 16.10.2006р. в частині повного та своєчасного внесення орендної плати. У зв"язку з цим позивач, як орендодавець, був позбавлений можливості своєчасно отримувати орендні платежі, на які він розраховував при укладенні цього договору.

Під час розгляду справи по суті відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС" змінило своє місцезнаходження, а саме: з м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.80-81) на м. Київ (а.с.82-83), у зв"язку з чим справа стала підсудною Господарському суду міста Києва. Однак, враховуючи положення ч.3 ст.17 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Дніпропетровської області розглянув справу по суті.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.82-83), що підтверджується повернутим конвертом (а.с.89-90), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

26.12.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2006р. між Підгородненською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС" (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (будівництво торговельно-ярмаркового комплексу), яка знаходиться в межах населеного пункту м. Підгородне на території Підгородненської міської ради.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,3104 га, у тому числі: 1,3104 га - за рахунок земель в межах населеного пункту м. Підгородне на території Підгородненської міської ради, надана згідно рішення ІV сесії V скликання Підгородненської міської ради від 08.09.2006р. №154-4/V.

За п.19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у місячний строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.40 договору).

Договір укладено на 20 років (п.8 договору).

Дніпропетровським відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №47 від 16.10.2006р.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, підставою для користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є відповідний договір оренди, укладений на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Орендою землі у відповідності до ст.1 Закону України "Про оренду землі" є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як встановлено ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України).

За п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У п.5 договору сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32 275,02грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9207/15 внесено зміни до п.5 договору оренди землі від 16.10.2006р., викладено його в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 377 065грн. 60 коп.".

Згідно п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 32 275,02х0,1=3 227,50грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9207/15 внесено зміни до п.9 договору оренди землі від 16.10.2006р., викладено його в такій редакції: "Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до ОСОБА_2 з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 12.02.2014 № 2709, а саме: 2 377 065 грн. 60 коп. х 12% = 285 247 (двісті вісімдесят п'ять тисяч двісті сорок сім) грн. 88 коп. на рік.".

Відповідно до п.10 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 30.2. договору передбачено, що орендар зобов"язаний своєчасно вносити орендну плату.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення своїх зобовязань за договором оренди землі не сплатив орендну плату за вересень 2014р. у розмірі 2 949,00грн., за січень - грудень 2015р. у розмірі 12 956,74грн., за січень - вересень 2016р. у розмірі 382 906,13грн., що разом складає 398 811,87грн.

25.05.2016р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості. Дану претензію відповідач отримав 04.06.2016р., однак не здійснив оплату заборгованості.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 16.10.2006р. у розмірі 398 811,87грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до пункту д) частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За ч.3 ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі").

Згідно п.35 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором.

На підставі викладеного, враховуючи, що в силу положень ст.ст.1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов'язання щодо сплати орендних платежів, обумовлених договором оренди землі, є істотним порушенням договору в розмінні ст.651 Цивільного кодексу України, що, у свою чергу, свідчить про наявність передбачених законом та договором підстав для розірвання цього договору.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 3, ) на користь Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Центральна, 46, ) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі №47 від 16.10.2006р. у розмірі 398 811,87грн. (триста дев"яносто вісім тисяч вісімсот одинадцять грн. 87коп.) та 7 360,16грн. (сім тисяч триста шістдесят грн. 16коп.) судового збору.

Розірвати договір оренди землі загальною площею 1,3104 га в межах населеного пункту м. Підгородне на території Підгородненської міської ради, укладений між Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС", зареєстрований Дніпропетровським відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 16.10.2006р. №47.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖИЧ ЛС" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 3, ) в дохід Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра (49027, м. Дніпро, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 у Відділенні банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030001) 00,02грн. (00грн. 02коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.12.2016р.

Суддя ОСОБА_2