ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016 Справа № 917/224/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідачів 1, 2: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 61001

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

АДРЕСА_2, 38720

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів",

вул. Світла, 3Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, 38450

про розірвання договору та стягнення 46000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів" про розірвання договору купівлі-продажу двох котлів для твердого палива (котел для твердого палива обігрівом 500 кв.м. КТ-К.СТ.В.1, 93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС, а також котел для твердого палива обігрівом 400 кв.м. КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС) та повернення 46 000,00 грн., сплачених за котли, посилаючись на недоліки товару (котлів).

Ухвалою суду від 25.04.2016 задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

27.05.2016 Харківським Науково-дослідним інститутом судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса супровідним листом №5052 від 19.05.2016 повернуто матеріали справи №917/224/16 з повідомленням про те, що провести призначену судом експертизу не представляється можливим, оскільки у Харківській НДІСЕ відсутні спеціалісти в галузі виготовлення, експлуатації, ремонту зазначених котлів та відсутня приладова база для проведення діагностування зазначеного майна.

Ухвалою суду від 30.05.2016 відповідно до частини третьої статті 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 10.06.2016 на 10 год. 00 хв.

В судове засідання 10.06.2016 представник позивача не з'явився, про причини неявки позивач суду не повідомив. Про час, дату та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представника позивача.

Відповідач 1 - фізична особа підприємець ОСОБА_5 у відзиві від 10.03.2016 (вх. № 3009) позов заперечує посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів" у відзиві від 10.03.2016 просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів" не мало договірних відносин з позивачем та не отримувало від нього коштів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника відповідачів, суд встановив:

Позивач стверджує, що 2 вересня 2015 року за дорученням кінцевого споживача ОСОБА_6, він придбав у відповідача ФОП ОСОБА_3 2 котла для твердого палива, загальною вартістю 46000,00 грн., виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів", грошові кошти сплачені за котли у повному обсязі. Під час монтажу котлів з'ясувалося, що котли мають істотні недоліки (заїдають телескопи під час підйому та опусканні). За викликом позивача на місце виїхала бригада слюсарів, яка намагалася усунути недоліки обладнання. Однак, в ході попереднього пуску обладнання були виявлені непрацюючі комплектуючі котла, а саме: горілка, вентилятори, завантажувальні дверцята. Загалом представники постачальника товару тричі викликалися та прибували на місце встановлення котлів з метою заміни та ремонту непрацюючих деталей, однак усунути недоліки товару не спромоглися.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачами поставлено не тільки неякісний, непрацюючий, але й небезпечний товар, подальше використання якого за своїм цільовим призначенням не можливе.

Також позивач зазначає, що у вересні 2015 року він разом із замовником ОСОБА_6 звернувся до відповідачів з заявою про повернення грошей за придбаний товар (у формі акту), на що отримав відмову із посиланням на те, що котли не працюють з вини позивача. В жовтні 2015 року позивач знову звернувся до відповідачів із претензією про повернення грошей та відмову від договору купівлі-продажу котлів. Відповіді на претензію позивач не отримав.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на норми Закону України "Про захист прав споживачів" та статтю 708 ЦК України, згідно якої у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Претензією без номеру, яка була направлена відповідачам 21.10.2015, позивач відмовився від договору купівлі-продажу товару та вимагав від відповідача повернення сплачених грошей (а.с. 21-26). Відповіді на вказану претензію позивач не отримав, повернення коштів не здійснювалося. У зв'язку із цим позивач звернувся до господарського суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу котлів та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченої за неякісні котли суми 46000,00 грн.

Відповідач 1 - фізична особа підприємець ОСОБА_5 у відзиві від 10.03.2016 (вх. № 3009) позов заперечує, вважає, що позивач безпідставно посилається на норми Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки позивач купував товар не як фізична особа, а в процесі підприємницької діяльності. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження неналежної якості котлів. Зокрема, відповідач-1 зазначає, що 24.09.2015 при виїзді бригади на звернення зі скаргою на незадовільну герметизацію зварювальних швів котла було виявлено, що під час пусконалагоджувальних робіт позивачем були допущені порушення керівництва з експлуатації (паспорту):

- "Вказівки з монтажу" пункт 5.2. - котел був встановлений безпосередньо на кахельну плитку;

- "Порядок роботи" пункт 6.1 "Початковий пуск котла в роботу" - розпалювання котла здійснювалося направлено з використанням горючозмазуючих матеріалів. Внаслідок чого процес горіння був неконтрольований, температура води в котлі стала підвищуватися дуже швидко, що призвело до термічних навантажень на дно оббивки котла, а також на підлогу. Циркуляції води в опалювальної системи не було. Пошкодження, що виникли з вини позивача, були усунені безкоштовно за особистим рішенням ОСОБА_5 з огляду на добрі ділові стосунки, що склалися раніше між сторонами. Котли на місці пройшли випробування на герметизацію тиском в 2,5 атм. протягом З годин, бригадою слюсарів залишені в нормальному робочому стані.

Відповідач-1 вважає, що оскільки відповідальність за якість поставленого товару та гарантійні зобов'язання не розповсюджуються на випадки порушення покупцем правил користування товаром, вимоги позивача є безпідставними.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів" у відзиві від 10.03.2016 просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи модернізації складів" не мало договірних відносин з позивачем та не отримувало від нього коштів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного:

Позивач обґрунтовує свої вимоги посилаючись у позовній заяві на норми Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно ст. 1-1 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. В статті 1 цього закону надане тлумачення терміну "споживач": споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Позивач в позовній заяві зазначає, що котли були придбані за дорученням кінцевого споживача. Оплату та отримання товару він здійснював також в процесі підприємницької діяльності.

Отже зазначені в позові норми матеріального права не можуть визнаватися належним нормативним обґрунтуванням позовних вимог.

Також в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на п. 4 статтів 708 ЦК України, згідно якої у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За клопотаннями позивача ухвалою суду від 25.04.2016 було призначено судову товарознавчу експертизу по справі, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта були поставлені наступні запитання:

1. Чи придатні котли (котел для твердого топлива обогревом 500 кв.м. КТ-К.СТ.В.1, 93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС, а також котел для твердого топлива обогревом 400 кв.м. КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС) на час їх придбання для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується;

2. Чи можлива безпечна експлуатація котлів (котел для твердого топлива обогревом 500 кв.м. КТ-К.СТ.В.1, 93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС, а також котел для твердого топлива обогревом 400 кв.м. КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС) на час їх придбання;

3. Установити відповідність котлів (котел для твердого топлива обогревом 500 кв.м. КТ-К.СТ.В.1, 93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС, а також котел для твердого топлива обогревом 400 кв.м. КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 (ТУ У 28.2--003:2013) КТ-К.СТ.В.1,93.0,726 ПС) на час їх придбання зазначеним у паспорті технічним умовам: ТУ У 28.2--003:2013.

27.05.2016 Харківським Науково-дослідним інститутом судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса супровідним листом №5052 від 19.05.2016 повернуто матеріали справи №917/224/16 з повідомленням про те, що провести призначену судом експертизу не представляється можливим, оскільки у Харківській НДІСЕ відсутні спеціалісти в галузі виготовлення, експлуатації, ремонту зазначених котлів та відсутня приладова база для проведення діагностування зазначеного майна.

Клопотань про призначення проведення експертизи іншій експертній установі від позивача не надходило.

Будь-яких інших доказів на підтвердження неналежної якості товару (котлів) позивач не надав.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження неналежної якості товару.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вищевикладене, позивачем не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.