ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року № 910/17012/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В.
суддів Вовка І.В. Кондратової І.Д.
за участі представників: позивача: відповідача: прокуратури: Напханюк І.Ю., Кошелєва М.О. не з'явився Красножон О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2016 р.
у справі№ 910/17012/15
за позовомзаступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації
доприватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір"
про розірвання договору та зобов'язання звільнити приміщення
ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 р. прокурор звернувся в суд з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва № 193 від 01.12.2004 р., укладеного між Управлінням освіти Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації та приватним позашкільним навчальним закладом "Український сувенір" та зобов'язання останнього повернути орендоване нежитлове приміщення школи - дитячого садка І ступеня Вирлиця в м.Києві по вул. Кошиця, 9-А загальною площею 129,4 м2 за актом приймання - передачі Управлінню освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.08.2015р. (суддя Комарова О.С.) позов задоволено. Розірвано договір оренди майна №193 від 01.12.2004, укладений між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та ППНЗ "Український сувенір". Зобов'язано ППНЗ "Український сувенір" повернути Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації майно відповідно до договору оренди майна №193 від 01.12.2004, що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва, за актом приймання-передачі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 р. (головуючий - Пашкіна С.А., судді - Калатай Н.Ф., Баранець О.М.) рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2015 р. скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі заступник прокурора м.Києва, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 р. та залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2015 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, 01.12.2004 р. між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (орендодавець) та ППНЗ "Український сувенір" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва №193 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі розпорядження голови Дарницької райдержадміністрації міста Києва №64 від 01.12.2004 р. передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення) розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А ШДС Вирлиця, загальною площею 129,4 м2 строком на 1 рік (з 01.12.2004 р. по 01.12.2005 р.) для проведення занять з дітьми, що знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Визначене у п. 1.1. цього договору нерухоме майно (будівля, споруда, приміщення) передається орендарю на підставі рішення з обладнанням та інвентарем (за його наявністю) в належному технічному стані відповідно до акту приймання-передачі орендованого приміщення, що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною.

Розділом 2 договору передбачено, що вступ орендаря у строкове платне користування нерухомим майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна. Передача майна в оренду не дає орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається територіальна громада Дарницького району міста Києва, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Відповідно до акту прийняття-передачі майна 12.04.2005 р. майно було передане в оренду орендодавцем в платне тимчасове користування, а орендарем було прийняте в придатному для використання стані й без зауважень.

Строк дії договору сторонами неодноразово продовжувався.

Зокрема, згідно з додатковою угодою на підставі рішення Дарницької районної в місті Києві ради №23 від 31.03.2010 р. продовжено дію договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва, №193 від 01.12.2004 р. до 31.12.2010 р.

Також, на підставі рішення Київської міської ради №402/5789 від 14.07.2011 р. договори оренди майна територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у м. Києві, термін дії яких закінчився, продовжено до 31.03.2012 р.

В подальшому, на підставі розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №455 від 06.08.2014 р. строк дії договору продовжено на 2 роки 364 дні.

Відповідно до акту обстеження управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014 р. відповідач знаходиться в орендованому приміщенні та продовжує ним користуватися.

Проте, розпорядженням №57 від 13.02.2015 р. Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації розпорядження №455 від 06.08.2014 р. визнано таким, що втратило чинність.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач безпідставно користується орендованим приміщенням, оскільки розпорядження №455 від 06.08.2014 р., яким продовжено строк оренди, визнано таким, що втратило чинність, а крім того, у нього відсутня ліцензія на здійснення освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти за адресою: м.Київ, вул. Кошиця, 9-А, ШДС Вирлиця, в порушення п.5.3 договору не надано Управлінню освіти поліс страхування приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що договір оренди припинив свою дію 01.04.2012 р. у зв'язку із визнанням таким, що втратило чинність розпорядження №455 від 06.08.2014 р., а тому відповідач повинен звільнити орендоване приміщення та повернути його орендодавцю.

Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний господарський суд правильно виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

В рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. за № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органі місцевого самоврядування) зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, а тому розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 57 від 13.02.2015 р. яким попереднє розпорядження № 455 від 06.08.2014 р. про продовження договору оренди спірного приміщення на 2 роки 364 дні було визнано таким, що втратило чинність, не відповідає вимогам діючого законодавства, не породжує ніяких правових наслідків, та в силу ч.2 ст. 4 ГПК України не може бути застосоване при розгляді цього спору. В зв'язку з чим розпорядження № 455 від 06.08.2014 Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, яким був продовжений строк оренди є чинним.

Але, за приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" страхування орендарем взятого ним в оренду майна є істотною умовою договору оренди.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відхиляючи доводи прокурора та позивачів щодо невиконання відповідачем п.5.3 договору оренди відносно страхування приміщення як підставу розірвання договору, апеляційний господарський суд виходив з того, що вказаний обов'язок відповідачем не був виконаний після прийняття розпорядження № 455 від 06.08.2014 р. Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації не з вини відповідача, а у зв'язку з невиконанням Управлінням освіти Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації п.2 вказаного рішення про здійснення ним організаційно-правових заходів щодо продовження строку дії договору оренди, та, як наслідок, ненадання відповідачу необхідних для укладення договору страхування документів.

Але, при цьому в порушення вимог ст. 43 ГПК України суд не послався на жодний доказ, на підставі якого він прийшов до такого висновку.

Також суд апеляційної інстанції відхилив посилання прокурора та позивачів на відсутність ліцензії у відповідача на здійснення діяльності у сфері дошкільної освіти, як підставу для розірвання договору оренди, оскільки ліцензія серія АЕ № 269782 від 22.10.2013 року яка видана Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація підтверджує право відповідача на заняття вказаною діяльністю з 11.03.2011р. по 11.03.2016р., але при цьому суд не звернув увагу на те, що у вказаній ліцензії не зазначено як місце здійснення освітньої діяльності спірне приміщення за адресою м.Київ, вул. Кошиця, 9-А (а.с.200т.1) та не перевірив чи може відповідач за таких обставин використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням, визначеним у п.1.1договору оренди - для проведення занять з дітьми.

Враховуючи викладене, постанову суду апеляційної інстанції не можна визнати законною і обгрунтованою, оскільки вона прийнята без з'ясування усіх обставин, що мають істотне значення для справи.

Разом з тим не може бути залишене в силі і рішення місцевого господарського суду, який задовольнив позовні вимоги виключно з тих підстав, що договір у зв'язку з прийняттям розпорядження №57 від 13.02.2015 р. Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання розпорядження №455 від 06.08.2014 р. таким, що втратило чинність, припинив свою дію 01.04.2012 р.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, більш ретельно з'ясувати наявність чи відсутність передбачених законом підстав для розірвання договору оренди у зв'язку з порушенням орендарем істотних його умов, зокрема, невиконання умови договору щодо страхування орендованого майна, строк та причини невиконання цього зобов'язання, і в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119- 11112 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 04 серпня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2016 року у справі за № 910/17012/15 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя І.Вовк
Суддя І. Кондратова