ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2016                      Справа № 905/2544/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/2544/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до відповідачів: 1. Державного підприємства «Донецька залізниця»; 2. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 32 427,15 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача 1: не з’явився

від відповідача 2: не з’явився

Суть спору: ПрАТ «ММК ім. Ілліча» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ДП «Донецька залізниця» збитків, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 26 419,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виявленою недостачею вантажу, який прийнятий до перевезення залізницею.

04.10.2016р. за вх. № 28586/16 господарський суд одержав клопотання позивача про збільшення позовних вимог, згідно з яким останній просить суд стягнути з ДП «Донецька залізниця» збитки, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн.

Вказане клопотання позивача прийнято до розгляду господарським судом, що вбачається з ухвали суду від 19.10.2016р.

Поряд з цим, ухвалою суду від 19.10.2016р. залучено до участі у справі у якості іншого відповідача ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

25.10.2016р. за вх. № 30515/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, в яких останній посилається на те, що при надходженні вантажу на станцію призначення з комерційним актом, залізниця видає отримувачу лише оригінали комерційного акту та залізничної накладної, акти про технічний стан вагонів залишаються у залізниці. Також позивач посилається на пп. а) ст. 111 Статуту залізниць України, згідно з яким залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, та зазначає, що у разі подання до завантаження вагону у несправному стані зі зламаним 3 люком, тоді і заглиблення на поверхні вантажу було б виключно над 3 люком, але відповідно до даних комерційного акту № БН 724886/329 заглиблення також є над 1,2,4 люками та порушено маркування всієї поверхні вантажу.

08.11.2016р. за вх. № 31914/16 господарський суд одержав заяву позивача про уточнення позовних вимог, згідно з якою останній просить суд стягнути з ПАТ «Укрзалізниця», як правонаступника всіх прав та зобов’язань ДП «Донецька залізниця», збитки, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн.

13.12.2016р. за вх. № 3661/13 господарський суд одержав клопотання позивача, згідно з яким останній просить суд вважати вимоги, викладені у заяві від 08.11.2016р. за вх. № 31914/16, помилковими. Вказане клопотання позивача задоволено господарським судом, що вбачається з протоколу судового засідання від 13.12.2016р.

Одночасно, у клопотанні від 13.12.2016р. за вх. № 3661/13 позивач просить суд стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця», як належного відповідача, збитки, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн.

При цьому, від позовних вимог, які першочергово були заявлені до ДП «Донецька залізниця», позивач не відмовився.

Отже, суд розглядає позовні вимоги про стягнення збитків, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн. з ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

Позивач у судові засідання не з’явився. При цьому, ухвали суду від 05.09.2016р., від 28.09.2016р., від 19.10.2016р., від 21.11.2016р. одержані позивачем, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень. Водночас, у письмових поясненнях за вх. № 30515/16 від 25.10.2016р. позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

Відповідач 1 у судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав. При цьому, про час та місце судових засідань відповідач 1 повідомлявся шляхом розміщення відповідних оголошень на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, приймаючи до уваги, що місцезнаходженням відповідача 1 є: 83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, а також призупинення відділеннями поштового зв'язку приймання та пересилання поштових відправлень до м. Донецьк.

Відповідач 2 у судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав. При цьому, ухвали суду від 19.10.2016р., від 21.11.2016р. одержані відповідачем 2, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Крім того, судові ухвали розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За таких обставин, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю представників позивача та відповідачів 1, 2 та за наявними у справі документами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 13.12.2016р. господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

25.12.2015р. між ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» (виконавець, відповідач 2) та ПАТ «ММК ім. Ілліча» (в подальшому організаційно-правову форму змінено на ПрАТ) (вантажовласник, позивач) було укладено договір №1970/ДФ/10017, за змістом п.1.1 якого предметом цього правочину є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

За п.2.1. договору вантажовласник, зокрема, зобов’язався здійснювати вивантаження вантажів, що прибувають на його адресу.

Відповідно до п. п. 2.2., 2.3. договору виконавець, серед іншого, зобов’язався видавати вантажі вантажовласника, подавати під вивантаження вагони згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника; здійснювати розрахунки з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Маріуполь-Сортувальний.

За змістом п.7.1. договору виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Строк дії договору – до 31.12.2016р. (п.7.4. договору).

Договір підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

09.04.2016р. зі станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ «АКХЗ» (відправник) відправлений на адресу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (одержувач, позивач) на станцію призначення Маріуполь – Сортувальний Донецької залізниці вантаж – кокс доменний, у т.ч. у напіввагоні № 55179071 масою 46 100кг, у напіввагоні № 52954104 масою 41 350 кг, у напіввагоні № 52986262 масою 45 500 кг, у напіввагоні № 56350861 масою 44 250 кг, у напіввагоні № 53504817 масою 43 450 кг, що підтверджується залізничною накладною № 53347878.

Відповідні відмітки у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами вантажовідправника вище бортів, «шапка»; у вологому стані; вантаж маркований вапном поздовжньою смугою вздовж вагона.

Також господарським судом встановлено, що 13.04.2016р. на станції призначення Маріуполь – Сортувальний Донецької залізниці складені комерційні акти БН № 724883/326, БН № 724884/327, БН № 724885/328, БН № 724886/329, БН № 724887/330.

У комерційному акті БН № 724883/326 від 13.04.2016р. (напіввагон № 55179071) встановлено, що по документу значиться вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто – не вказано, тара – 23 600 кг, нетто - 46 100 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто – 68 450 кг, тара з бруса – 23 800 кг, нетто – 44 650 кг, що менше документу на 1 450 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 300 – 400 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Над 1,2,3,4 люками наявне поглиблення розміром 3 500 мм х 1 200 мм х 1 000 мм в глибину. Маркування порушене. Теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношення справний. Переважування здійснювалось на 150т електронних вагах ст. Сартана – 2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

У комерційному акті БН № 724884/327 від 13.04.2016р. (напіввагон № 52954104) встановлено, що по документу значиться вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто – не вказано, тара – 23 200 кг, нетто – 41 350 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто – 62 650 кг, тара з бруса - 23 200 кг, нетто – 39 450 кг, що менше документа на 1 900 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 300 – 400 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Над 1,2,3,4 люками наявне поглиблення розміром 3 500 мм х 1 200 мм х 1 000 мм в глибину. Маркування порушене. Теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Переважування здійснювалось на 150т електронних вагах ст. Сартана – 2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

У комерційному акті БН № 724885/328 від 13.04.2016р. (напіввагон № 52986262) встановлено, що по документу значиться вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто – не вказано, тара – 23 200 кг, нетто – 45 500 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто – 66 100 кг, тара з бруса – 23 200 кг, нетто – 42 900 кг, що менше документу на 2 600 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 300 – 400 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Над 1,2,3,4 люками наявне поглиблення розміром 3 500 мм х 1 200 мм х 1 000 мм в глибину. Маркування порушене. Теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Переважування здійснювалось на 150т електронних вагах ст. Сартана – 2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

У комерційному акті БН № 724886/329 від 13.04.2016р. (напіввагон № 56350861) встановлено, що по документу значиться вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто – не вказано, тара – 22 400 кг, нетто – 44 250 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто – 64 000 кг, тара з бруса – 22 400 кг, нетто – 41 600 кг, що менше документу на 2 650 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 300 – 400 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Над 1,2,3,4 люками наявне поглиблення розміром 3 500 мм х 1 200 мм х 1 000 мм в глибину. Маркування порушене. Теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношенні несправний, зламаний 3-й люк по ходу потягу. Переважування здійснювалось на 150т електронних вагах ст. Сартана – 2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

У комерційному акті БН № 724887/330 від 13.04.2016р. (напіввагон № 53504817) встановлено, що по документу значиться вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто – не вказано, тара – 21 800 кг, нетто – 43 450 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто – 61 400 кг, тара з бруса – 21 800 кг, нетто – 39 600 кг, що менше документу на 3 850 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 300 – 400 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. На всіх люках з 1-го по 7-й знята «шапка» з поверхні вантажу, наявне поглиблення розміром 12 000 мм х на ширину вагона х 300 – 400 мм в глибину. Маркування порушене. Теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Переважування здійснювалось на 150т електронних вагах ст. Сартана – 2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

Згідно з розрахунком позивача, який доданий до клопотання про збільшення позовних вимог, маса відповідальної недостачі, із врахуванням норми недостачі 2% маси нетто вантажу, у напіввагоні № 55179071 становить 528 кг, а її вартість 2 140,34 грн.; у напіввагоні № 52954104 – 1 073 кг, 4 349,60 грн.; у напіввагоні № 52986262 – 1 690 кг, 6 810,73 грн.; у напіввагоні № 56350861 – 1 765 кг, 7 112,99 грн.; у напіввагоні № 53504817 – 2 981 кг, 12 013,49 грн. Загальна вартість недостачі вантажу складає 32 427,15 грн.

При цьому, вартість 1 тони коксу доменного у напіввагонах №№ 55179071, 52954104 складає 4 053,68 грн. з ПДВ; у напіввагонах №№ 52986262, 56350861, 53504817 – 4 030,02 грн. з ПДВ, яка встановлена у рахунку-фактурі ПрАТ «АКХЗ» (відправник) №90872043 від 09.04.2016р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Виходячи з наведеного, наявна у матеріалах справи залізнична накладна № 53347878 від 09.04.2016р. свідчить про укладення між вантажовідправником і перевізником договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

Також вказана залізнична накладна свідчить, що завантаження вантажу у напіввагони №№ 55179071, 52954104, 52986262, 56350861, 53504817 здійснювалось відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч.1 ст.918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.п.5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Відправником вжиті такі заходи щодо схоронності вантажу, як нанесення захисного маркування вапном поздовжньою смугою вздовж вагона, і вантаж зданий до перевезення залізниці, якою в свою чергу вантаж прийнятий до перевезення без жодних зауважень щодо його завантаження.

Відповідно до ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Разом з тим, у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення

Між тим, обставини, які встановлені у комерційних актах про порушення маркування, наявність поглиблень, зняття «шапки» з поверхні вантажу, відсутність при цьому течі вантажу, свідчать про наявність підстав для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 32-34 ГПК України на підтвердження того, що недостача вантажу сталося внаслідок обставин, яким залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

При цьому, обставини прибуття напіввагону № 56350861 на станцію призначення у технічному відношенні несправним (зламаний 3-й люк), які встановлені у комерційному акті БН № 724886/329 від 13.04.2016р., не спростовують вищевказаних висновків суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придані для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезинфіковані вагони та контейнери.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

У відповідності з п. 2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з 3.9 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» № 04-5/601 від 29.05.2002р., у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчать про те, що технічна несправність напіввагону була наявною та могла бути виявленою відправником під час завантаження вантажу у напіввагон.

Також у матеріалах справи відсутні і докази, які свідчать про наявність зауважень з боку залізниці до стану напіввагону та вантажу у ньому на станції відправлення та на попутних станціях (відстань перевезення відповідно до накладної 413км) .

Наведене дає підстави для висновку, що під навантаження був поданий напіввагон у технічно справному відношенні, та така технічна несправність напіввагону виникла під час перевезення вантажу.

Крім того, ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України та п.4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку та захист навколишнього середовища, а не вагон.

Враховуючи наведене, а також з огляду на те, що спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем 2, перевезення за залізничною накладною № 53347878 від 09.04.2016р. здійснювалось саме відповідачем 2 через станції його регіональної філії, суд вважає, що, в даному випадку, фактичним перевізником та, відповідно, особою, відповідальною за заподіяні позивачу збитки, є відповідач 2.

Водночас, доказів існування у 2016 році договірних відносин між позивачем та відповідачем 1 суду не надано, відповідачами 1, 2 в порядку приписів ст. ст. 32-34 ГПК України не підтверджено.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.114 Статуту залізниць, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Розрахунок вартості недостачі вантажу, який здійснений позивачем та згідно з яким загальна вартість недостачі вантажу становить 32 427,15 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що він є правильним.

При цьому, вартість відповідальної недостачі вантажу визначена на підставі рахунку-фактури вантажовідправника №90872043 від 09.04.2016р., що відповідає вимогам ст.115 Статуту залізниць України, згідно з якою вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків, які виникли у зв’язку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн. з відповідача 2, та, відповідно, про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків, які виникли у зв’язку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн. з відповідача 1.

На підставі ст. ст. 44,49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» збитків, які виникли у зв’язку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна,22; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ) 32 427 (тридцять дві тисячі чотириста двадцять сім) грн. 15 коп. збитків, які виникли у зв’язку з незбереженням вантажу при перевезенні, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» збитків, які виникли у зв’язку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 32 427,15 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 16.12.2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва