ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2016 Справа № 905/1250/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Філімонової О.Ю., суддів Сажневої М.В., Шилової О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрконтракт м.Словянськ Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Огнеупор і С м. Дружківка Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 127 790,00грн., інфляційних витрат у розмірі 104 532,22 грн., 3% річних у розмірі 9 584,25 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 25.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 25.04.2016р.

ОСОБА_3 довіреність б/н від 25.04.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Укрконтракт м.Словянськ Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Огнеупор і С м. Дружківка Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 127 790,00грн., інфляційних витрат у розмірі 104 532,22 грн., 3% річних у розмірі 9 584,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 4/15 від 03.01.2013 року, позивач зобовязався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах та в порядку, визначеному даним договором, однак свої зобовязання відповідач виконав частково, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 127790,00 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.1, 4-5, 33-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 538, 530, 525-526, 610-611, 629, 625, 692 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2016р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та порушене провадження у справі №905/1250/16 та призначено судове засідання на 05.04.2016р.

05.04.2016р. через електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.04.2016р. було відкладено розгляд справи на 25.04.2016р.

13.04.2016р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

25.04.2016р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов супровідний лист про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.04.2016р. було оголошено усну перерву на 17.05.2016р.

12.05.2016р. через канцелярію суду від відповідача надійшов супровідний лист про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2016 року зупинено провадження по справі №905/1250/16 та призначено по справі проведення судової почеркознавчої експертизи.

29.07.2016р. до господарського суду Донецької області надійшло повідомлення №5802/5803 від Харківського науково-дослідного інститут судових експертиз ім.Засл.проф. ОСОБА_4 про неможливість надання висновку по справі № 905/1250/16.

Відповідно до розпорядження №01-02/981 від 15.09.2016р. щодо повторного автоматичного розподілу справи, у звязку з відставкою судді Гринько С.Ю. (постанова Верховної Ради України Про звільнення суддів № 4697-5 від 08.09.2016р.), справу призначено до розгляду судді Філімоновій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2016р. провадження у справі №905/1250/16 було поновлено та розгляд справи призначено на 25.10.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.10.2016р. розгляд справи було відкладено на 15.11.2016р.

Через канцелярію суду представник позивача 15.11.2016р. надав клопотання щодо здійснення фіксування даного судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу та клопотання з проханням перенести судове засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.11.2016р. було відкладено розгляд справи з метою визначення колегіального складу суду для розгляду справи №905/1250/16.

За результатами автоматичного визначення складу колегії призначено колегіальний розгляд справи №905/1250/16 у складі: головуючий суддя Філімонова О.Ю., судді: Сажнева М.В. та Шилова О.М. про що складено відповідний протокол керівника апарату господарського суду Донецької області ОСОБА_5 від 15.11.2016року.

15.11.2016р. через канцелярію суду представник відповідача надав супровідний лист з додатками.

Ухвалою суду від 15.11.2016р. судове засідання було призначено на 14.12.2016р.

09.12.2016р. через канцелярію суду від відповідача надійшов супровідний лист про долучення документа до матеріалів справи.

14.12.2016р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява.

У справі № 905/1250/16 судом, у відповідності до вимог до частини 7 статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

03.01.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Укрконтракт (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Огнеупор і С (Покупець), укладено договір купівлі-продажу № 4/15.

Відповідно до п.1.1 договору, Продавець зобов'язується передати, а Покупець прийняти та оплатити партію товару, що належать продавцеві на умовах цього договору. Асортимент і ціна вказується в накладній, що додається до цього договору.

Зідно п.2.2.3. договору, Покупець зобов'язується, сплатити за товар згідно з накладною (рахунком).

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна на товар з урахуванням умов поставки вказується в накладних в національній валюті України з урахуванням ПДВ, але без транспортних витрат.

Відповідно до п. 9.1. договору, цей договір укладено на термін до 31 грудня 2014 р. з умовою пролонгації його на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не заявила про його припинення.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договір № 4/15 від 03.01.2013 року, укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором купівлі продажу, який підпадає під правове регулювання норм статті 655-697 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

На виконання умов договору купівлі - продажу було передано відповідачу продукцію за видатковими накладними: б/н від 12.06.2013р. на суму 1250,00 грн.; б/н від 14.06.2013р. на суму 1250,00 грн.; б/н від 15.06.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 15.06.2013р. на суму 1250,00 грн.; б/н від 17.06.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 19.06.2013р. на суму 6900,00 грн.; б/н від 20.06.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 21.06.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 26.06.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 05.08.2013р. на суму 6600,00 грн.; б/н від 06.08.2013р. на суму 6600,00 грн.; №1/6 від 01.06.2013р. на суму 55000,00 грн.; №17/6 від 17.06.2013р. на суму 15000,00 грн.; №10/7 від 10.07.2013р. на суму 55000,00 грн.; №22/7від 22.07.2013р. на суму 25000,00 грн. відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 206850,00грн. (а.с.56-67,70,73, 76).

Відповідачем була здійснена часткова оплата поставленого товару на загальну суму 169000,00грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.105-113).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 37850,00грн.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 89940,00 грн., в зв'язку з недоведеністю та необгрунтованістю.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів погашення суми боргу у розмірі 37850,00 грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Таким чином, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Також у застосуванні індексації враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97; цього листа вміщено в газеті «Бізнес» від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах «Законодавство» і «Ліга», які мають аналогічні приписи.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, суд, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат задовольняє частково: за період з серпня 2013р. по лютий 2016р. на суму заборгованості 38650,00 грн. інфляційні витрати у розмірі 31134,49грн.; за період з серпня 2013р. по лютий 2016р. на суму заборгованості 25000,00 грн. інфляційні витрати у розмірі 20138,74грн.; за період з серпня 2013р. по лютий 2016р. на суму заборгованості 6600,00грн. інфляційні витрати у розмірі 5316,63грн.; за період з серпня 2013р. по лютий 2016р. на суму заборгованості 6600,00грн. інфляційні витрати у розмірі 5316,63грн., всього інфляційних витрат у розмірі 61906,49 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат у розмірі 42625,73 грн., суд відмовляє.

Суд, перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних, наданий позивачем, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних задовольняє частково: за період з 01.06.2013р. по 17.06.2013р. на суму заборгованості 55000,00грн. 3% річних у розмірі 76,85грн.; за період з 18.06.2013р. по 10.07.2013р. на суму заборгованості 35000,00грн. 3% річних у розмірі 66,16грн.; за період з 11.07.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 15000,00грн. 3% річних у розмірі 6,16грн.; за період з 12.06.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 1250,00 грн. 3% річних у розмірі 3,49грн.; за період з 14.06.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 1250,00 грн. 3% річних у розмірі 3,29грн.; за період з 15.06.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 16,82грн.; за період з 15.06.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 1250,00 грн. 3% річних у розмірі 3,18грн.; за період з 17.06.2013р. по 15.07.2013р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 15,73грн.; за період з 16.07.2013р. по 22.07.2013р. на суму заборгованості 1950,00 грн. 3% річних у розмірі 1,12грн.; за період з 17.06.2013р. по 22.07.2013р. на суму заборгованості 15000,00 грн. 3% річних у розмірі 44,38грн.; за період з 23.07.2013р. по 29.07.2016р. на суму заборгованості 1950,00 грн. 3% річних у розмірі 1,12грн.; за період з 19.06.2013р. по 29.07.2013р. на суму заборгованості 6900,00 грн. 3% річних у розмірі 23,25грн.; за період з 20.06.2013р. по 29.07.2016р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 21,70грн.; за період з 30.07.2013р. по 01.08.2013р. на суму заборгованості 450,00 грн. 3% річних у розмірі 0,11грн.; за період з 21.06.2013р. по 01.08.2016р. на суму заборгованості 6600,00грн. 3% річних у розмірі 22,78грн.; за період з 26.06.2013р. по 01.08.2036р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 20,07грн.; за період з 10.07.2013р. по 01.08.2016р. на суму заборгованості 55000,00 грн. 3% річних у розмірі 103,97грн.; за період з 02.08.2013р. по 01.03.2016р. на суму заборгованості 38650,00 грн. 3% річних у розмірі 2995,64грн.; за період з 22.07.2013р. по 01.03.2016р. на суму заборгованості 25000,00 грн. 3% річних у розмірі 1960,27грн.; за період з 05.08.2013р. по 01.03.2016р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 509,92грн.; за період з 06.08.2013р. по 01.03.2016р. на суму заборгованості 6600,00 грн. 3% річних у розмірі 509,30грн., всього 3% річних у розмірі 6405,39 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 3178,86 грн., суд відмовляє.

Суд здійснив перерахунок інфляційних витрат та 3% річних з урахуванням часткових оплат, здійснених відповідачем.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР І С" (84200, Донецька обл., м. Дружківка, вул.Красна, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКОНТРАКТ" (84112, АДРЕСА_1, ) суму заборгованості у розмірі 37850(тридцять сім тисяч вісімсот пятдесят) грн 00 коп., інфляційні витрати у розмірі 61906(шістдесят одна тисяча девятсот шість) грн 49 коп., 3 % річних у розмірі 6405(шість тисяч чотириста пять) грн 39 коп., судовий збір у розмірі 1592 (одна тисяча пятсот девяносто дві) грн 43коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 89940,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 42625,73грн., 3 % річних у розмірі 3178,86 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя О.Ю. Філімонова

Суддя М.В. Сажнева

Суддя О.М. Шилова

Дата складання та підписання повного тексту рішення 19.12.2016р.

Надруковано 3 примірника: 1-до справи; 1-позивачу; 1-відповідачу