КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа№ 910/19081/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

за участю представників сторін:

від апелянта: Кошлій Р.В. - дов. №813 від 10.12.2015р.

від позивача: Штогрин С.В. - дов. б/н від 08.07.2016р.

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша

інвестиційна компанія з управління нерухомістю"

про забезпечення позову

у справі № 910/19081/16 (суддя ОСОБА_1)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша

інвестиційна компанія з управління нерухомістю"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Експерт"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний

центр "Берег"

про визнання договорів дійсними, зобов'язання вчинити дії

В судовому засіданні 05.12.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р. у справі №910/19081/16 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна компанія з управління нерухомістю" про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на цінні папери: вид та тип цінних ЦП: акція проста іменна; форма існування ЦП: бездокументарна; код ЦП: UA , емітент ЦП: Публічне акціонерне товариство «РІТЕЙЛ ГРУП»; адреса емітента: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код емітента ЦП (ЄДРПОУ): 33785657; інформація про реєстрацію випуску ЦП: свідоцтво реєстраційний № 43/1/12; дата реєстрації 03.04.2012, дата видачі Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку: 31.07.2012 року; кількість ЦП: 77 500 штук; номінальна вартість одного ЦП: 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок); загальна номінальна вартість ЦП: 77 500,00 грн. (сімдесят сім тисяч п'ятсот гривень 00 копійок), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬТА ЕКСПЕРТ» (Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103, ідентифікаційний код 37002806);

Накладено арешт та заборонено будь-яким особам, в т.ч. органам державної реєстрації прав, включаючи Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним та приватним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб'єктам державної реєстрації прав здійснювати будь-які дії, в т.ч. реєстраційні дії, включаючи: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо комплексу будівель та споруд, а саме: основна будівля «А», прибудова «а», вартова «Б», навіси «В,Г» та споруди: дев'ять ганків до «А», три ганка до а, двоє сходів до «А», паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до «В», загальною площею 16 780,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «БЕРЕГ» (Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103 ідентифікаційний код 33940502).

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, ПАТ "Сбербанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що стосовно заставленого /іпотечного індивідуально визначеного майна вчинено виконавчі написи, відкрито виконавчі провадження по зверненню стягнення для задоволення вимог банку. Внесено відомості (зареєстровано) звернення стягнення на заставлене майно до відповідних офіційних реєстрів.

Оскільки саме на вказане майно судом накладено арешт та заборонено будь-яким особам здійснювати будь-які дії щодо заставного майна, апелянт вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено його права.

28.11.2016р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів апелянтом подана заява про винесення окремої ухвали щодо судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 у зв'язку з виявленням у його діях ознак неетичної поведінки та направлення її до Вищої ради юстиції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ПАТ "Сбербанк" 11.11.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 28.11.2016р.

28.11.2016р. в судовому засіданні апеляційної інстанції згідно ст. 69 ГПК України строк розгляду спору продовжено, відповідно ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 05.12.2016р.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.12.2016р. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, винести окрему ухвалу стосовно судді ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.12.2016р. заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники відповідача-1,2 в судове засідання апеляційної інстанції 05.12.2016р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

У жовтні 2016р. до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна компанія з управління нерухомістю" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Експерт" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний центр "Берег" (відповідач-2) про визнання Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 р. № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року дійсними; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний центр "Берег" виконати умови Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу в редакції від 12.01.2016 року, шляхом передання майна, визначеного п. 1.2., 1.3. Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/19081/16, розгляд справи призначено на 16.11.2016 року.

24.10.2016р. до Господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просив:

- накласти арешт на цінні папери: вид та тип цінних ЦП: акція проста іменна; форма існування ЦП: бездокументарна; код ЦП: UA , емітент ЦП: Публічне акціонерне товариство "РІТЕЙЛ ГРУП"; адреса емітента: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код емітента ЦП (ЄДРПОУ): 33785657; інформація про реєстрацію випуску ЦП: свідоцтво реєстраційний № 43/1/12; дата реєстрації 03.04.2012, дата видачі Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку: 31.07.2012 року; кількість ЦП: 77 500 штук; номінальна вартість одного ЦП: 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок); загальна номінальна вартість ЦП: 77 500,00 грн. (сімдесят сім тисяч п'ятсот гривень 00 копійок), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬТА ЕКСПЕРТ" (Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103, ідентифікаційний код 37002806);

- накласти арешт та заборонити будь-яким особам, в т.ч. органам державної реєстрації прав, включаючи Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним та приватним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб'єктам державної реєстрації прав здійснювати будь-які дії, в т.ч. реєстраційні дії, включаючи: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо комплексу будівель та споруд, а саме: основна будівля "А", прибудова "а", вартова "Б", навіси "В,Г" та споруди: дев'ять ганків до "А", три ганка до а, двоє сходів до "А", паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до "В", загальною площею 16 780,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "БЕРЕГ" (Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103 ідентифікаційний код 33940502).

Вказана заява обґрунтувана тим, що предметом позову є визнання Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року дійсними та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний центр "Берег" виконати умови Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу в редакції від 12.01.2016 року, шляхом передання майна, визначеного п. 1.2., 1.3. Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12, тобто у разі задоволення позову, відповідачів буде зобов'язано передати відповідне майно, у зв'язку із чим необхідним є запобігання вибуття з такого майна з власності відповідачів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з наявності фактичних обставин, які підтверджені доказами, з якими пов'язується застосування вказаного у заяві виду забезпечення позову.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст.67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Крім того, передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами; не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Отже перелік встановлених статтею 67 ГПК України заходів до забезпечення позову є вичерпним.

Згідно п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі - постанова пленуму №16) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 постанови пленуму №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно п. 9 постанови пленуму № 16 виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору. Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що предметом позову є визнання Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року дійсними та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний центр «Берег» виконати умови Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12 та Договору купівлі-продажу в редакції від 12.01.2016 року, шляхом передання майна, визначеного п. 1.2., 1.3. Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року № 16/01/12, тобто у разі задоволення позову, відповідачів буде зобов'язано передати відповідне майно, у зв'язку із чим необхідним є запобігання вибуття з такого майна з власності відповідачів.

Як вбачається з матеріалів оскарження та матеріалів справи, що надійшли до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги, між ТОВ «Торгівельний центр «Берег» (продавець-1), ТОВ «Альта Експерт» (продавець-2) та ТОВ «Перша Інвестиційна Компанія з Управління Нерухомістю» (покупець) укладено Попередній договір купівлі-продажу від 12.01.2016 року № 16/01/12 (надалі - Попередній договір).

Пунктом 1.1. Попереднього договору визначено, що сторони зобов'язуються в майбутньому, але не пізніше ніж 10 березня 2016 року, укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу майна на умовах, в порядку та строки, визначених цим Попереднім договором.

Відповідно до п. 1.2. Попереднього договору майном, яке зобов'язується передати у власність покупцю за плату продавець-1, є нежитлова нерухомість - комплекс будівель та споруд: основна будівля «А», прибудова «а», вартова «Б», навіси «В,Г» та споруди: дев'ять ганків до «А», три ганка до а, двоє сходів до «А», паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до «В», загальною площею 16 780,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73 та належить продавцю-1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Бердянської міської ради 12.02.2008 року на підставі Рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 11.12.2007 року за № 690 (далі - майно-1) (свідоцтво про право власності долучено до матеріалів справи).

Згідно п. 1.3. Попереднього договору майном, яке зобов'язується передати у власність покупцю за плату продавець-2, є цінні папери, вид та тип цінних ЦП: акція проста іменна; форма існування ЦП: бездокументарна; код ЦП: ІІА , емітент ЦП: Публічне акціонерне товариство «РІТЕЙЛ ГРУП»; адреса емітента: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код емітента ЦП (ЄДРПОУ): 33785657; інформація про реєстрацію випуску ЦП: свідоцтво реєстраційний № 43/1/12, дата реєстрації: 03.04.2012, дата видачі Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку: 31.07.2012 року; кількість ЦП: 77 500 штук; номінальна вартість одного ЦП: 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок); загальна номінальна вартість ЦП: 77 500,00 грн. (сімдесят сім тисяч п'ятсот гривень 00 копійок) (далі - Майно-2) (виписка про стан рахунку у цінних паперах № 004024 долучено до матеріалів справи).

Листами від 23.02.2016 року та 25.02.2016 року відповідачами повідомлено про неможливість виконання умов укладених між сторонами договорів та про можливість відчуження майна на користь інших осіб. Крім того, вказано про укладення договорів предметами яких є майно визначене п.п. 1.2., 1.3. Попереднього договору.

Колегією суддів встановлено, що 14.09.2011р. між банком та ТОВ «Фудмаркет» укладено договір про відкриття кредитної лінії №№115-Н/11/29/КЛ від 14.09.2011р. . зі змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 29 186 387, 69 доларів США, з кінценим строком повернення 08.12.2015р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, майновим поручителем ТОВ «Альта експерт» на користь банку оформлено забезпечення у вигляді застави майна, а саме цінних паперів згідно переліку, зазначеного в договорі застави від 14.09.2011р., посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4875.

Крім того, на підставі укладеного між банком та ТОВ «Торгівельний центр «Берег» іпотечного договору від 14.09.2011р., посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4873 оформлено забезпечення у вигляді іпотеки майна, а саме: а саме: основна будівля "А", прибудова "а", вартова "Б", навіси "В,Г" та споруди: дев'ять ганків до "А", три ганка до а, двоє сходів до "А", паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до "В", загальною площею 16 780,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73.

20.04.2015р. на вказаних договорах вчинено виконавчі написи.

Згідно витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) ще 16.10.2015р. зареєстровано звернення стягнення по договорам застави №4870 від 14.09.2011р., №4875 від 14.09.2011р., №4872 від 14.09.2011р.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих апелянтом документів, судом накладено арешт на індивідуально визначене майно ТОВ «Альта Експерт» та ТОВ «Торгівельний центр «Берег», яке передано вищенаведеними підприємствами та знаходиться в заставі (іпотеці) банку за наступними зобов'язаннями відповідно до Договору про відкриття кредитної лінії №115-Н/11/29/КЛ від 14.09.2011р. зі змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 29 186 387, 69 доларів США, з кінценим строком повернення 08.12.2015р.

Поданими апелянтом документами також підтверджується, що саме стосовно зазначеного заставленого/іпотечного індивідуально визначеного майна вчинено виконавчі написи, відкрито виконавчі провадження по зверненню стягнення для задоволення вимог банку.

Представник апелянта зазначає, що Банк не надавав згоди на відчуження заставленого/іпотечного майна, отже відповідачі не мали ані можливості, ані правових підстав для відчуження вказаного майна, відомості про обтяження яких були внесені до Державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Апелянт неодноразово звертався до господарського суду м.Києва з заявами про залучення його до участі у справі в якості тертьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і лише 16.11.2016р. судом залучено Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» до участі у справі в якості тертьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» вже залучено судом до участі у справі в якості третьої особи, а колегією суддів встановлено, що оскаржуваною ухвалою зачіпаються права банку, підстав для повторного залучення апелянта третьої особою по матеріалам оскарження, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував не надання позивачем жодних належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування обраного ним заходу забезпечення позову, доказів можливої реалізації відповідачами майна, яке є предметом позову, що зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, а сама заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, що зазначене спірне майно, найближчим часом, може бути відчужене на користь третіх осіб.

За змістом статті 67 ГПК України суд має право заборонити іншим особам вчиняти лише ті дії, що стосуються предмета спору.

Обраний позивачем вид забезпечення позову суперечить також вимогам ст. 67 ГПК України, оскільки предметом спору є визнання договорів дійсними та зобов'язання вчинити дії, а забезпечення позову, зокрема, стосується накладення арешту та заборони будь-яким особам, в т.ч. органам державної реєстрації прав, включаючи Міністерство юстиції України та його територіальним органам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень майна, яке є предметом спору, що є неприпустимим і таким, що суперечить принципам обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та може привести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, що не можуть бути достатньою підставою для її задоволення, у розумінні ст.ст 66,67 ГПК України, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Місцевий господарський суд не врахував вказаних обставин, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Частинами 1, 2 ст. 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Відповідно до п.п. 5.1.-5.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (далі - Постанова Пленуму) окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

Окрему ухвалу як різновид судового акта може бути винесено не лише судом першої інстанції, а й судами апеляційної чи касаційної інстанцій у разі виявлення судом порушень законів та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається з поданої апелянтом заяви про винесення окремої ухвали щодо судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 у зв'язку з виявленням у його діях ознак неетичної поведінки, представник банку описує механізм потрапляння позовної заяви до суду першої інстанції, роботу автоматизованої системи документообігу суду, яка розподілила судову справу судді ОСОБА_1, який у свою чергу прийняв останню до свого провадження та виніс ухвалу про забезпечення позову.

Проаналізувавши заяву, матеріали справи, та виходячи з положень ст.90 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для винесення окремої ухвали відносно судді ОСОБА_1 та надіслання її до Вищої ради юстиції, як того вимагає заявник.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р. у справі №910/19081/16 про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 66, 67, 85, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р. у справі №910/19081/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р. у справі №910/19081/16 про забезпечення позову - скасувати.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша інвестиційна компанія з управління нерухомістю" про забезпечення позову - відмовити.

4.Матеріали оскарження у справі №910/19081/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська