РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016Справа №910/19172/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ СОЛЮШИНС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИ-ЕС"

про стягнення грошових коштів 442 000,20 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Шлапак І.С. - за довіреністю №53 від 13.08.2016 року;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ СОЛЮШИНС" про стягнення грошових коштів 442 000,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повної поставки та передачі у власність позивачу оплаченого позивачем товару, відповідно до умов Договору поставки №2304/2012 від 23.04.2012 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 442 000,20 грн. - грошових коштів, 6 630,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 16.11.2016 року, а також залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИ-ЕС" (08500, Київська обл., місто Фастів, ВУЛИЦЯ 1 ТРАВНЯ , будинок 14; ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 року виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 року, зокрема зазначено, що розгляд справи призначено на 23.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 року, в зв'язку з нез'явленням представників відповідача та третьої особи, відкладено розгляд справи на 30.11.2016 року.

В судове засідання 30.11.2016 року представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 21.10.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 30.11.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ-ЕС" (далі по тексту - ТОВ «ТРИ-ЕС», постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Банк національний кредит" (далі по тексту - позивач, ПАТ Банк національний кредит", покупець), укладено Договір поставки №2304/2012 (далі по тексту - Договір), за умовою якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору (далі - «Товар»), які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до додатку №4 до Договору, строк поставки товару 6 неділь з моменту підписання Договору.

04.06.2013 року між ТОВ «ТРИ-ЕС» (первісний постачальник), ПАТ Банк національний кредит" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ СОЛЮШИНС" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "СІСТЕМ СОЛЮШИНС", новий постачальник) укладено Угоду про зміну сторони зобов'язання (далі по тексту - Угода), за умовами якої (п. 2. Угоди) з моменту набрання чинності цією Угодою, Первісний Постачальник втрачає, а Новий Постачальник набуває договірні зобов'язання з поставки Покупцю Терміналів самообслуговування у комплектації, передбаченої умовами Специфікації (Додаток №4) до Договору у кількості 97 (Дев'яносто сім) штук - надалі Товар та грошові зобов'язання в разі неналежного виконання поставки у розмірі 1 610 201,20 грн. (Один мільйон шістсот десять тисяч двісті одна гривня 20 копійок), що виникають на підставі Договору і починає нести договірні зобов'язання та відповідальність за невиконання зобов'язань, що виникли до моменту набуття чинності цією Угодою, а також тих, що виникнуть у майбутньому.

Відповідно до п. 3 Угоди права, зобов'язання та відповідальність сторони по Договору переходять до Нового Постачальника в тому обсязі, в якому вони належали Первісному Постачальнику до набуття чинності цією Угодою.

Ця Угода є укладеною та відповідно набуває чинності з моменту підписання її Сторонами та і скріплення печатками, що здійснюється того числа, місяця, року і у тому місці, які вказані на початку цього ; Договору (п. 4 Угоди).

Згідно з п. 5 Угоди, з дати укладення цієї Угоди Постачальником за Договором треба вважати Товариство з обмеженою відповідальністю «СІСТЕМ СОЛЮШИНС», ().

20.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №23-896 про внесення змін і доповнень до Договору поставки №2304/2012 від 23.04.2012 року (далі по тексту - Договір про внесення змін №23-896), за умовою якого (п.3 Договору про внесення змін №23-896) відповідач визнав перед позивачем станом на 01.05.2015 року заборгованість в розмірі 484 542,11 грн.

Відповідно до п. 3 Додатку №3 до Договору про внесення змін №23-896, у разі, неналежного виконання Постачальником зобов'язань з поставки всього Товару Покупцю в термін до 01 грудня 2015 року, Постачальник зобов'язується до 02 грудня 2015 року здійснити Покупцеві повернення грошових коштів (завдатку) за непоставлений Товар, відповідно до пункту 1 статті 571 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року, та сплатити всі штрафи, пені, неустойки передбачені, умовами Договору поставки №2304/2012 від 23 квітня 2012 року, даним Додаток і чинним в Україні законодавством.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем здійснено передоплату за товар, а відповідачем в порушення умов Договору не здійснено поставки товару на суму 221 000,10 грн. (що підтверджується випискою з особового рахунку), в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 442 000,20 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості (ч. 1 ст. 571 ЦК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач перерахував відповідачу завдаток за товару, а відповідач в порушення умов Договору не поставив позивачу товар на суму 221 000,10 грн., в зв'язку з чим, в силу приписів ч. 1 ст. 571 ЦК України, відповідач зобов'язаний повернути позивачу завдаток (в розмірі 221 000,10 грн.) та додатково сплатити суму у розмірі завдатку (221 000,10 грн.).

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 442 000,20 грн. - грошових коштів, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ СОЛЮШИНС" (01103, м. Київ, ВУЛИЦЯ КІКВІДЗЕ, будинок 18-А; ідентифікаційний код 38150348) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк національний кредит" (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТУРГЕНЄВСЬКА, будинок 52/58; ) 442 000 (чотириста сорок дві тисячі) грн. 20 коп. - грошових коштів, 6 630 (шість тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 22.12.2016 року.