РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016Справа №910/16209/16

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»

До приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

Про стягнення 42368,16 грн. в порядку регресу

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 42368,16 грн. в порядку регресу (24893,16 грн. збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, та 17475,00 грн. вартість послуг з евакуації пошкодженого транспортного засобу).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 05.09.2016 порушив провадження у справі № 910/16209/16.

Відповідач подав клопотання про витребування у позивача Правил страхування наземного транспорту № 0680370 від 01.02.2008 із всіма змінами та доповненнями станом на 04.03.2008, оскільки в договорі страхування не визначені чіткі норми (умови) щодо буксирування (евакуації) застрахованого транспортного засобу та порядку таких відшкодувань. Натомість, у п. 14.9 договору страхування є посилання на зміни до Правил добровільного страхування з питань умов буксирування (евакуації) застрахованого транспортного засобу.

Суд витребував у позивача правила страхування наземного транспорту № 0780370 від 01.02.2008 із всіма змінами та доповнення станом на 04.03.2008.

13.10.2016 суд продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Станом на день розгляду справи позивач не надав суду Правила страхування наземного транспорту № 0780370 від 01.02.2008 із всіма змінами та доповнення станом на 04.03.2008.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09.09.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «УСПОТ ЛТД» (страхувальник), товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (вигодонабувач) та приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями страхова компанія «К`Ю БІ І Україна», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна», (страховик) уклали договір страхування автотранспорту № САS0025481 від 09.09.2014 (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані, серед іншого, з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Scania R380, державний номер НОМЕР_1.

Згідно з п. 13.2 Договору-1, сертифікат, умови страхування, додатки та доповнення, що укладені до цього сертифікату разом називаються «Договір». Цей договір укладено на підставі «Правил страхування наземного транспорту» № 0680370 від 01.02.2008 зі всіма змінами та доповненнями станом на 04.03.2008, «Правил страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту» № 1280526 від 01.02.2008 зі всіма змінами та доповненнями станом на 04.03.2008 та «Правил страхування від нещасних випадків» № 0280371 від 01.02.2008 зі всіма змінами та доповненнями станом на 04.03.2008 (які зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України).

Відповідно до п. 14.10 Договору-1 сторони домовилися викласти п. 5.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 01.02.2008 в такій редакції: «буксирування застрахованого транспортного засобу іншим транспортним засобом або буксирування застрахованим транспортним засобом іншого транспортного засобу у випадку порушень Правил дорожнього руху».

09.10.2014 в місті Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_2 з причепом БЗП702, державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля Scania R380, державний номер НОМЕР_1.

Згідно з постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.11.2014 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_2.

Майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_2, застраховані приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за полісом АІ/3445002 (далі Договір-2). Умовами Договору-2 передбачено ліміт за шкоду майну у розмірі 50000,00 грн., франшизу - 1000 грн..

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 05/10-14 від 16.10.2014, вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу Scania R380, дорівнює 36786,84 грн. з врахуванням фізичного зносу складових частин ТЗ.

Страховик склав акт № від 24.11.2014, за яким до виплати підлягає 24893,16 грн. страхового відшкодування (36705,26 (вартість ремонту)-11812,10 (франшиза).

Крім того, страховик склав акт № від 02.12.2014, за яким до виплати підлягає 17475,00 грн. за евакуацію транспортного засобу Scania R380 за маршрутом Київ-Миколаїв-Калинівка-Київ (акт № УК-00910 здачі-прийняття робіт (надання послуг), укладений 11.10.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «УСПОТ ЛТД» та приватним підприємством «АП «Укртранс»).

Позивач сплатив страхувальнику 42368,16 грн. (24893,16 грн. платіжним дорученням від 25.11.2014 та 17475,00 грн. платіжним дорученням від 04.12.2014).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 17.04.2015 про виплату 42368,16 грн.. Дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування (ст. 1191 ЦК України).

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України від 12.07.2001, № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

В силу ст. 7 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, у тому числі, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Отже, суд вважає доведеним, що оцінена шкода, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 36768,84 грн..

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Оскільки Договором-2 встановлено франшизу в розмірі 1000,00 грн., правомірними є вимоги про стягнення з відповідача 23893,16 грн. (24893,16-1000). У стягненні 1000,00 грн. франшизи суд відмовляє.

Водночас, оскільки позивач не надав суду Правила страхування наземного транспорту № 0780370 від 01.02.2008 із всіма змінами та доповнення станом на 04.03.2008, без з'ясування змісту яких неможливо встановити, чи є сума буксирування (евакуації) такою, що підлягає включенню у виплату, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 17475,00 грн. без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 81, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (вул. Саксаганського, 77, м. Київ, 01033, код 22945712) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, код 25395057) 23893,16 грн., 1322,64 грн. судового збору.

Залишити без розгляду позовні вимоги про стягнення з відповідача 17475,00 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 19.12.2016.

Суддя С. А. Ковтун