ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Справа № 923/1302/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю

до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД"

про стягнення 62284847,09 грн,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

відповідача ОСОБА_2 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами, спрямованими до відповідача, про стягнення 62284847,09 грн, з яких: 28568933,18 грн попередньої оплати та 33715913,91 грн процентів за користування коштами. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем умов договору поставки № Р28.01/11-11 від 28.11.2011 щодо дотримання строку поставки та неповернення суми попередньої оплати, яка була заявлена до повернення, у звязку з непоставкою товару.

Відповідачем заперечень відносно заявлених вимог не висловлено та він покладається при вирішенні спору на розсуд суду.

Під час судового розгляду справи, який відбувся 20.12.2016, судом оглянуті оригінали договору поставки № Р28.01/11-11 від 28.11.2011, додатку № 1, додаткової угоди від 30.11.2012 та меморіальних ордерів № 540117 від 22.12.2011 на суму 16218730,96 грн та № 540165 від 23.12.2011 на суму 19733736,97 грн, на підставі чого встановлена відповідність їм копій тих, що додані до матеріалів справи.

Крім викладеного судом встановлено, що 28.11.2011 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю та Приватним акціонерним товариством «ТММ-ЕНЕРГОБУД» укладено договір поставки № Р28.01/11-11, відповідно до умов якого відповідач, виступаючи в якості постачальника, зобовязався поставити позивачу, як покупцю, трубопроводи в комплекті з технічною документацією в обсязі, по номенклатурі і у строки, зазначені в додатку № 1 до договору, а останній, в свою чергу, зобовязався прийняти та оплатити вартість товару.

Договором, з урахуванням додаткової угоди від 30.11.2012, та додатком № 1 (Специфікація № 1) до нього сторонами встановлені наступні істотні умови, зміст яких впливає на предмет даного судового розгляду.

Так, відповідно до пунктів договору:

- 2.1. постачальник зобовязується поставити товар у строк, визначений у додатку № 1 до договору, за пунктом 4 якого до 31 січня 2013 року;

- 3.2. ціна товару визначається в розмірі 42024853,54 грн;

- 4.1. оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника;

- 4.2. оплата здійснюється шляхом сплати 30000000 грн до 20.12.2012, залишок суми протягом 10 банківських днів з дня поставки всього товару;

- 4.4. на суму отриманої передоплати нараховуються 30 відсотків річних за користування чужими коштами з дня, коли продукція повинна була бути передана, до дня фактичної її передачі або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу меморіальними ордерами № 540117 від 22.12.20,96 грн та № 540165 від 23.12.26,97 грн, а всього 35952467,93 грн. При цьому в меморіальних ордерах зазначено, що підставою перерахування коштів є: «Попередня оплата по договору № Р28.01/11-11 за поставку обладнання …».

Проте, за твердженнями позивача станом на 20.12.2012 сума попередньої оплати склала лише 30628933,18 грн.

За таких обставин, суд констатує, що сторонами вчинено дії на виконання умов договору щодо поставки, а саме: зі сторони покупця сплачено 35952467,93 грн попередньої оплати; зі сторони постачальника отримано грошові кошти у вказаному розмірі.

За твердженнями позивача, які не заперечуються відповідачем, останнім не виконані зобовязання щодо поставки, а також не повернута у повному обсязі на вимогу позивача (за претензією від 03.06.2014) загальна сума попередньої оплати, а тому заборгованість складає 28568933,18 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. В свою чергу, за частиною 1 статті 174 того ж Кодексу господарські зобовязанні виникають серед іншого з господарського договору.

Істотні умови господарського договору визначені статтею 180 ГК України. Так, за положеннями цієї норми зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

В даному випадку між позивачем та відповідачем укладено господарський договір поставки, в якому передбачені вказані вище істотні його умови, в тому числі предмет, ціна та строк дії договору, зокрема, ціна та предмет визначені у специфікації, а тому згідно до приписів статті 712 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати у встановлений строк товар у власність покупцеві, а останній зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 7 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому невиконання відповідачем договірних зобовязань щодо поставки товару є порушенням господарських зобовязань.

У відповідності до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

В свою чергу, за змістом частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не повернута сума попередньої оплати в розмірі 28568933,18 грн, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим, позивачем нараховані проценти за користування сумою попередньої оплати в розмірі 33715913,91 грн за період з 01.02.2013 по 29.11.2016 відповідно до наданого розрахунку, у звязку з чим суд зазначає, що за частиною 3 статті 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Зокрема, за статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Можливість нарахування процентів на суму неповернутої попередньої оплати підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, зробленим в постанові від 16.09.2014 у справі № 3-90гс14.

В даному випадку сторонами визначено розмір процентів 30 відсотків річних, що відповідає вказаним вище положенням, а також принципам господарювання.

Так, за частиною 1 статті 6 ГК України одним із принципів господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, а відповідно до частини 4 статті 179 того ж Кодексу при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто коли вони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

За таких обставин, нарахування процентів у розмірі 33715913,91 грн є правомірним, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судовий збір в розмірі 206700 грн покладається на відповідача відповідно до приписів статті 49 ГПК України.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ТММ-ЕНЕРГОБУД» (адреса: 73009 м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд. 15, оф. 410; ідентифікаційний код 33889106) на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (адреса: 04116 м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3; ідентифікаційний код 140733,18 грн попередньої оплати, 33715913,91 грн процентів за користування коштами та 206700 грн компенсації по сплаті судового збору.

Повне рішення підписане 20.12.2016

Суддя М.К. Закурін