ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа № 914/2093/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат, б/н від 07.11.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 26.09.2016 року, суддя Манюк П.Т.

у справі № 914/2093/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат, м. Львів

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про визнання недійсним та скасування рішення ЛОТВ АМК України від 20.05.2016 року № 15 р/к у справі № 2-13-30/2015

за участю представників:

від позивача (скаржника) не зявився

від відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.09.2016 року в справі №914/2093/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, позивач, просить рішення господарського суду Львівської області від 26.09.2016 року в справі №914/2093/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю. При цьому, апелянт, вказує, що відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами здійснюються протягом січня червня 2015 року, виключно з дозволу КМУ або за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки.

Відтак, на думку апелянта відсутність долученого до вимог дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки у вигляді витребування інформації, є порушенням процедури.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, щодо подання суб'єктами господарювання документів, інформації тощо, необхідних для виконання ними завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки. Таким чином, рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20 травня 2016 року № 15 р/к у справі № 2-13-30/2015, щодо встановлення факту порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, у встановлені головою територіального Антимонопольного комітету України строки, на вимоги від 25.02.2015 р. № 13/04-148 та № 13/04-149 є законним та правомірним.

Представник Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в судовому засіданні, заперечив доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат судове засідання не зявився, клопотання про відкладення не подав, при цьому був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство Львівський холодокомбінат (надалі - позивач) звернулося із позовом до господарського суду про визнання недійсним та скасування рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі відповідач) від 20 травня 2016 року № 15 р/к у справі № 2-13-30/2015, яким дії Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального Антимонопольного комітету України строки на вимоги № 13/04-148 та № 13/04-149 від 25.02.2015 р. визнано такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 27 лютого 2015 року ним поштою було отримало вимоги Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25 лютого 2015 року № 13/04-148 та № 13/04-149.

У Вимозі від 25.02.2015 року № 13/04-148 зазначалося, що в звязку із розглядом справи № 2-15-1-55/2014 за виявленими ознаками порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, позивачу необхідно у 5-ти денний строк, з дня отримання вимоги подати до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України інформацію, а саме, чи змінювало ПАТ Львівський холодокомбінат макет етикетки морозива ТМ Лімо із написом з молоком в ході провадження у справі № 2-15-1-55/2014 (у разі зміни етикетки - надати копію, вказати дату початку використання нової етикетки).

У Вимозі від 25.02.2015 року № 13/04-149 було зазначено, що в звязку із розглядом справи № 2-15-1-56/2014, за виявленими ознаками порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, позивачу необхідно у 5-ти денний строк з дня отримання вимоги подати до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України інформацію, а саме, чи змінювало ПАТ Львівський холодокомбінат макет етикетки пельменів ТМ Лімо: з написом з мясом в ході провадження у справі № 2-15-1-56/2014 (у разі зміни етикетки - надати копію, вказати дату початку використання нової етикетки).

За результатами розгляду вимог від 25 лютого 2015 року № 13/04-148 та № 13/04-149, позивач направив відповідачу відповіді від 04.03.15 р. вих № 331/03/15 та від 04.03.2015 р. вих № 332/03/15 У відповідях зазначалося, що відповідач до вимог від 25 лютого 2015 року № 13/04-148 та № 13/04-149 не долучив дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки у вигляді витребування інформації. За результатами розгляду вимог інформація відповідачу надана не була.

У звязку з неподанням інформації на вимоги відповідача від 25 лютого 2015 року № 13/04-148 та № 13/04-149, рішенням Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20 травня 2016 року № 15 р/к у справі №2-13-30/2015 на позивача було накладено штраф у розмірі по 30 000,00 грн за кожну вимогу.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про Антимонопольний комітет України, Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Статтею 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України передбачено, що голові територіального відділення Антимонопольного комітету України надані повноваження, між іншим, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України „Про захист економічної конкуренції, за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством; закриття провадження у справі.

Аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затверджене розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 р. № 32-р, зокрема, пп. 4 п. 3, передбачає, що відділення Антимонопольного комітету України має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Як встановлено судом, у звязку із розглядом справ № 2-15-1-55/2014 та № 2-15-1-56/2014 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції відповідачу було надіслано:

- вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України України від 25.02.2015 № 13/04-148 (отримана позивачем 27.02.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване) Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 79 8.

- вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України України від 25.02.2015 № 13/04-149 (отримана позивачем 27.02.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване) Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 79 8.

У вимогах, зазначалося про необхідність подання інформації у пятиденний строк з дня отримання вимоги.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач направив відповідачу відповіді на вимоги від 25 лютого 2015 року № 13/04-148 та № 13/04-149, а саме відповідь вих № 331/03/15 від 04.03.15р. та відповідь вих № 332/03/15 від 04.03.2015р. У відповідях зазначалося, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не долучив дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки у вигляді витребування інформації. За результатами розгляду вимог інформація не була надана.

Виходячи зі змісту статей 22 і 221 Закону України Про Антимонопольний комітет розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання документів, інформації тощо, необхідних для виконання ними завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 14.08.2012 р. у справі № 08/03/26/64/2011).

Враховуючи вищенаведене, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у позивача відповідну інформацію, необхідну для дослідження наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а позивач, в свою чергу, зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Посилання апелянта на відсутність долученого до вимог дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки у вигляді витребування інформації судом не береться до уваги, оскільки законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків коли уповноважені особи Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб'єктів господарювання та інших осіб. Обов'язок надання інформації на вимогу уповноваженої особи Антимонопольного комітету України повинен виконуватися суб'єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Враховуючи вищенаведене, проведення перевірок і надсилання вимог про надання інформації є окремими і не тотожними повноваженнями органів Антимонопольного комітету України, встановленими законодавством.

У пункті 7 оглядового листа Вищого господарського суду України від 21.08.2007 № 01-8/741 зазначено, що законодавством не передбачено, що запит територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації мав бути виконаний на спеціальному бланку та скріплений печаткою територіального відділення, тому помилковими є твердження позивача про обовязковість проставляння на вимогах печатки Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, зазначено, що порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строки.

Статтею 51 Закону України Про захист економічної конкуренції, передбачено, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що рішенням Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20 травня 2016 року № 15 р/к у справі № 2-13-30/2015 дії Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального Антимонопольного комітету України строки на вимоги №13/04-148 та №13/04-149 від 25.02.2015 р. визнано такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції. За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 60 000,00 грн. (по 30 000,00 грн. за неподання інформації на кожну вимогу).

Абзацом 4 частини 2 статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення відповідно до частини другої статті 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України тягне за собою передбачену законом відповідальність, а позивач зазначені вимоги не виконав, то його правомірно, згідно з положеннями Закону України Про захист економічної конкуренції, було притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а відтак позовні вимоги є необгрунтованими і не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 26.09.2016 року в справі №914/2093/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат залишити без задоволення.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат(вул. Повітряна, 2, м. Львів, 79025, ідентифікаційний номер 01553706) до спеціального фонду Державного бюджету України (банк: ГУДКCУ у Львівській області; МФО: 825014; отримувач: УДКСУ Личаківського району м. Львова; ; рахунок: 2006) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.12.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Плотніцький Б.Д.