РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016Справа №910/20968/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Бакалейних продуктів"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво Сервіс"

Про стягнення 60 091,91 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача Фадєєв А.Є. (за дов.)

від відповідача не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.11.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво Сервіс" (надалі - відповідач) про стягнення 60 091,91 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/20968/16, розгляд справи призначено на 07.12.2016.

06.12.2016 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 07.12.2016, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 07.12.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

07.12.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 21.12.2016.

В судове засідання, призначене на 12.12.2016, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 12.12.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фабрика бакалейних продуктів" (підприємство) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво Сервіс" (дистриб'ютор) укладено договір дистрибуції продукції № 14/15.

Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3 договору, підприємство зобов'язується продавати, а дистриб'ютор приймати та оплачувати продукцію на умовах та в строки передбачені даним договором. Ціни, асортимент та кількість продукції зазначається у специфікації, прайс-листі, накладних документах та замовленні, що є невід'ємними частинами договору. Усі накладні, що оформлені між сторонами протягом терміну дії даного договору, вважаються такими, що зроблені на підставі та в межах даного договору, навіть при відсутності вказівки на вказаний договір у самій накладній.

Дистриб'ютор зобов'язується проводити розрахунки за куплену продукцію у строки та відповідно до умов даного договору; щомісячно до 5 числа наступного за звітним, електронною поштою та/або засобами факсимільного зв'язку надсилати підприємству акт звірки, з подальшим його підписанням уповноваженою на те особою, скріпленням круглою печаткою та надсиланням поштою. (п.3.2, 3.7 договору).

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині зобов'язань - до повного їх виконання сторонами. У випадку, якщо за 10 днів до закінчення терміну дії договору жодна зі стороні не виявила бажання припинити його дію, договір вважається продовженим автоматично на 1 рік. (п. 8.1, 8.2 договору).

На виконання умов договору уповноваженими особами сторін в період з 01.09.2015 до 07.11.2016 були підписані та скріплені печатками видаткові накладні на загальну суму 602 381,45 грн.

В період з 01.09.2015 до 07.11.2016 відповідачем було здійснено, а позивачем прийнято повернення за Договором на суму 133 224,47 грн., окрім того у вказаний період відповідачем було оплачено продукцію на загальну суму 409 074, 07 грн.

Станом на 15.11.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 60 091, 91 грн.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна на продукцію, що поставляється за даним договором, оговорюється і фіксується на кожну чергову поставку у видатковій накладній, та/або рахунку-фактурі на основі погодженої сторонами специфікації / або прайс-листа. Усі розрахунки між сторонами за кожну отриману партію продукцію провадяться виключно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок підприємства. Розрахунок за поставлену підприємством продукцію дистриб'ютор має провести не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання продукції. Датою отримання продукції вважається дата зазначена у видатковій накладній на основі якої здійснювалась поставка продукції дистриб'ютору. У разу виникнення між сторонами зустрічних вимог по цьому та інших договорах, за домовленістю сторін, можливе проведення заліку взаємних вимог по розрахункам. (п.4.1, 4.3, 4.4, 4.6 договору).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором № у відповідача перед позивачем в сумі 60 091, 91 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги на суму 60 091, 91 грн. визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво Сервіс" (04060, м. Київ, вулиця Максима Берлінського, будинок 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Бакалейних Продуктів" (09000, Київська область, місто Сквира, вулиця Залізнична, будинок 8, ) суму основного боргу в розмірі 60 091 грн. 91 та судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26.12.2016

Суддя М.О. Лиськов