РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2016Справа №910/19219/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз»

до Приватного підприємства «Нічний експрес»

про стягнення 18 116,27 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Шумко О.М. (дов. №3 від 04.01.2016);

від відповідача не з'явився.

встановив :

21.10.2016 Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства «Нічний експрес» про стягнення 18 116,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №01/13023/П-15 від 12.01.2015 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.10.2016 порушено провадження у справі №910/19219/16, розгляд справи призначено на 17.11.2016.

14.11.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

17.11.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.11.2016 судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 15.12.2016.

15.12.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 15.12.2016 не з'явився, проте через загальний відділ діловодства суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із терміновим відрядженням.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні, виходячи з наступного.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Перебування представника Приватного підприємства «Нічний експрес» у відрядженні не може бути належними підставами для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З урахуванням викладених обставин, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишено судом без задоволення.

В судове засідання 15.12.2016 з'явився представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

В судовому засіданні 15.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

12.01.2015 між Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (далі - позивач, постачальник) та Приватним підприємством «Нічний експрес» (далі - відповідач, споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №01/13023/П-15 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб промислових споживачів та інщих суб'єктів господарювання, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживчого обладнання визначається сторонами в додатку №1 до договору.

Договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.6 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

За умовами п. п. 3.1, 3.2 договору за одиницю виміру кількості газу при його обліку приймається один кубічний метр, приведений до стандартних умов. Облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п.п. 4.2.1, 4.2.2, 4.2.3, 4.2.4 договору ціна за 1000 куб.м. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється у розмірі 2%, тарифів на послуги з транспортування, розподілу і постачання природного газу з регульованим тарифом становить - 5900,00 грн., крім того ПДВ - 1180,00 грн. Разом - 7080,00 грн.

Цільова надбавка 2% до діючого тарифу на природний газ за 1000 куб. м. - 118,00 грн., крім того ПДВ 23,60 грн. Разом - 141,60 грн.

Тариф на постачання 1000 куб.м. природного газу - 63,00 грн., крім того ПДВ- 12,60 грн. Разом - 75,60 грн.

Загальна вартість 1000 куб.м. без врахування тарифів на його транспортування становить 6081,00 грн., крім того ПДВ - 1216,20 грн. Разом 7297,20 грн.

Вартість послуг з транспортування 1000 куб.м. становить 366,70 грн., крім того ПДВ 73,34 грн. Разом 440,04 грн.

Загальна вартість 1000 куб.м. з врахуванням тарифів на його транспортування, розподілу та постачання, цільової надбавки (2%) до діючого тарифу на газ становить 6447,70 грн., крім того ПДВ 1289,54 грн. Разом 7737,24 грн.

Постачальник зобов'язується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації (п.4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 4.1 та 4.2 договору є обов'язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватися сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць - з 9-00 години першого дня місяця до 9-00 години першого дня наступного місяця включно (п.4.5 договору).

За умовами п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.6.2.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дати підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2015 та укладається на строк до 28.03.2015 (п. 10.1 договору).

Додатком №1 сторони погодили перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання.

Додатком №2 сторони погодили договірні обсяги постачання природного газу на 2015 рік, зокрема, постачальник здійснює протягом першого кварталу 2015 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 3000 куб.м.

Відповідно до умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач протягом березня 2015 року спожив 1881,3 куб.м. природного газу, що підтверджується рішення господарського суду Черкаської області від 11.11.2015 у справі 925/1445/15, що набрало законної сили.

Зокрема, рішенням господарського суду Черкаської області від 11.11.2015 у справі 925/1445/15 встановлено, що з 11 березня 2015 року було проведено перерахунок обсягу газу, спожитого Приватним підприємством «Нічний експрес» за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Розрахунок нарахувань обсягів природного газу, спожитого Приватним підприємством «Нічний експрес» в березні 2015 року, відповідачем було проведено наступним чином:

- з 01 по 10 березня 2015 року (включно) по лічильнику 202,98 мі;

- з 11 по 31 березня 2015 року (включно) за проектною номінальною потужністю котлом Westen star 310 Fi позивача з урахуванням кількості годин його роботи: 21 доба (період пропущення строку повірки в березні 2015 року) х 24 год х 3,33 мі/год = 1881,3 мі.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач не здійснив своєчасну оплату за поставлений природний газ, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 18 116,27 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

У зв'язку із цим позивачем заявлена до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 18 116,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 851,18 грн. та 3 % річних у розмірі 839,80 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що позивач поставив, а відповідач протягом березня 2015 року спожив 1881,3 куб.м. природного газу, що підтверджується рішення господарського суду Черкаської області від 11.11.2015 у справі 925/1445/15, що набрало законної сили.

У березні 2015 року тариф за 1000 куб.м. природного газу складав 11 409,24 грн.

Отже, відповідачу за поставлений природний газ у березні 2015 року в обсязі 1881,3 куб.м. по ціні 11 409,24 грн. за 1000 куб.м. нараховано до сплати 21 460,77 грн. З урахуванням суми попередньої оплати в розмірі 3344,50 грн., борг відповідача складає 18 116,27 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача за поставлений природний газ складає 18 116,27 грн., яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Згідно з положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з останнього інфляційні втрати у розмірі 4 851,18 грн. та 3 % річних у розмірі 839,80 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 4 851,18 грн. та 3% річних у розмірі 839,80 грн., підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, а тому вказані суми нарахувань підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Нічний експрес» (03087, м. Київ, вул. Уманська, буд. 6-ф, код 31511336) на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (18000, м. Черкаси, вул. Громова, 142, код 03361402) суму основного боргу у розмірі 18 116 (вісімнадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 851 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят одна) грн. 18 коп., 3 % річних у розмірі 839 (вісімсот тридцять дев'ять) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 20.12.2016.

Суддя В.О. Демидов