ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р.Справа № 922/3230/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (м. Харків)
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
про стягнення 27053,59 грн.,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 01.01.2016 р.),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №01-16/8794 від 22.11.2016 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, з урахуванням позовної заяви (уточненої), яка була прийнята ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2016 р. як уточнення повного найменування сторін, а також позовних вимог щодо їх складових та періодів нарахованих сум, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0911 від 17.07.2014 р. в загальному розмірі 27053,59 грн., що складається з заборгованості в сумі 26905,59 грн. та 3% річних в сумі 148,00 грн. за період з квітня 2016 р. - серпень 2016 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань по оплаті вартості послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання за період з квітня 2016 р. по серпень 2016 р. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0911 від 17.07.2014 р., що є порушенням пунктів 4.1 і 7.3 вказаного договору.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, просить в позові відмовити, посилаючись на те, що несвоєчасні розрахунки відповідача за договором сталися не з вини енергокомпанії, а були викликані відсутністю належної і своєчасної оплати від споживачів електричної енергії та великою кількістю боржників АК "Харківобленерго" попри вжиття відповідачем всіх можливих заходів щодо виконання умов договору належним чином.

28.10.2016 р. позивачем була надана заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач вказує, що зменшує суму позовних вимог в зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, а саме основного боргу у сумі 21309,52 грн., та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0911 від 17.07.2014 р. за період серпень 2016 р. в розмірі 5596,07 грн., 3% річних в розмірі 148,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2016 р., зокрема, була прийнята заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у наданій редакції, та розгляд справи був відкладений на 14.11.2016 р. о 11:00 год.

14.11.2016 р. розгляд справи був відкладений на 28.11.2016 р. о 11:00 год.

Позивач надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які вказані в ньому, зокрема, заяву про зменшення позовних вимог з додатком.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

У наданій позивачем разом із вищевказаним клопотанням заяві про зменшення позовних вимог, позивач вказує, що у зв'язку з повним погашенням відповідачем заборгованості, а саме основного боргу у сумі 5596,07 грн., він зменшує суму позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 148,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе прийняти її у наданій редакції як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача надав заяву, в якій вказує, що 14.11.2016 р. відповідачем через канцелярію суду було надано копію платіжного доручення №17100 від 11.11.2016 р., в якому помилково вказаний період оплати, тому просить вважати вищевказаний платіж в розмірі 5596,07 грн. за серпень 2016 р., а не за вересень 2016 р., як вказано в платіжному дорученні.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе прийняти її у наданій редакції.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

17.07.2014 р. між сторонами був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж №0911 (надалі - договір), за яким власник мереж (позивач) зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач (відповідач) - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору, власник мереж зобов'язаний до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому-здачі наданих послуг", оформлених власником мереж.

Відповідно до п. 7.3 даного договору, оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі наданих послуг" у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

Позивач повністю виконав свої договірні зобов'язання належним чином, передавши відповідачу послуги за спільне використання технологічних електричних мереж за період з квітня 2016 р. по серпень 2016 р. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0911 від 17.07.2014 р. на загальну суму 26905,59 грн., що підтверджується копіями актів прийому-здачі виконаних робіт від 10.05.2016 р. за квітень 2016 р. на суму 5053,64 грн., від 06.06.2016 р. за травень 2016 р. на суму 5103,08 грн., від 02.07.2016 р. за червень 2016 р. на суму 5579,34 грн., від 02.08.2016 р. за липень 2016 р. на суму 5573,46 грн., від 06.09.2016 р. за серпень 2016 р. на суму 5596,07 грн., а також копіями рахунків-фактур на оплату за спільне використання технологічних електричних мереж за період з квітня 2016 р. по серпень 2016 р., підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідач не виконав обовязок зі сплати послуг за спільне використання технологічних електричних мереж у визначений договором строк, у звязку з чим мав заборгованість перед позивачем за період з квітня 2016 р. по серпень 2016 р. в сумі 26905,59 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з квітня 2016 р. - серпень 2016 р. в сумі 148,00 грн.

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що несвоєчасні розрахунки відповідача за договором сталися не з вини енергокомпанії, а були викликані відсутністю належної і своєчасної оплати від споживачів електричної енергії та великою кількістю боржників АК "Харківобленерго" попри вжиття відповідачем всіх можливих заходів щодо виконання умов договору належним чином, суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими документально, оскільки відсутність коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Крім того, виходячи з положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у звязку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2015 р. у справі №33/234-10 та у постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 р. у справі №4/719 і від 15.11.2010 р. у справі №4/270д.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобовязання чітко визначені у статті 617 ЦК України.

Так особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

В обґрунтування наданого 28.10.2016 р. клопотання про відстрочення виконання рішення, відповідач посилається на те, що на даний час існують обставини, що ускладнюють сплату відповідачем за судовим рішенням по цій справі, якщо воно буде винесено не на його користь, та на сьогодні компанія вже повністю позбавлена обігових коштів для виконання виробничої діяльності та виплати заробітної плати працівникам компанії, не має можливості своєчасно сплачувати податки, має податковий борг, тому вважає, що рішення суду по цій справі підлягає відстроченню виконанням строком на шість місяців.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 83 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не підтверджено належними доказами неможливість виконання ним судового рішення у разі не надання відстрочки його виконання, наявність виключних обставин.

При вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочки виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Судом також, враховується ступінь вини відповідача у виникненні даного спору. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що даний спір виник саме з вини відповідача.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, з огляду на матеріальні інтереси як позивача, так і відповідача та їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, ступінь виконання відповідачем зобовязань за договором, не визнання відповідачем позову та інші обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

З матеріалів справи не вбачається, що відсутність відстрочки виконання судового рішення унеможливить виконання такого рішення або ускладнить його виконання.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне відхилити клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до 01.06.2017 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати 3% річних або доказів порушення зобовязання за договором внаслідок випадку або непереборної сили.

За таких обставин, суд вважає зменшені позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 901 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Прийняти заяву позивача про зменшення позовних вимог у наданій редакції як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

2. Задовольнити зменшені позовні вимоги повністю.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149. Код ) на користь Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 12. Код ) 3% річних за період з квітня 2016 р. - серпень 2016 р. в сумі 148,00 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_3