ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 р. Справа № 923/1123/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного навчального закладу "Вище професійне училище № 2 м. Херсона", м. Херсон

до публічного акціонерного товариства Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі

Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1", м. Херсон

про стягнення 56445,64 грн.

За участю прокурора Коваленко Т.О., посвідчення №032753 від 27.03.2015р.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність від 26.02.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з публічного акціонерного товариства Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1" заборгованість у розмірі 56445,64 грн. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови укладених між сторонами договорів, на положення ст.ст. 525, 527, 610, 625 ЦК України та ст.ст. 173-175 ГК України.

16 листопада 2016р. прокурор через канцелярію суду, в порядку ст. 29 ГПК України подав заяву про вступ у справу, в якій з метою захисту інтересів держави повідомляє про вступ прокурора у розгляд справи № 923/1123/16. Дану заяву суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Також у судовому засіданні 08.12.2016р. прокурор усно повідомив суд про свою участь у вже порушеній справі № 923/1123/16.

Представник відповідача у судове засідання 19.12.2016р. не з'явився, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом документів не надав про причини неявки і ненадання витребуваних доказів суд не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Копії ухвал про відкладення розгляду справи від 08.12.2016р. було направлено судом на юридичну адресу відповідача (м. Херсон, вул. Кірова, 24) та юридичну адресу його філії (м. Херсон, вул. Робоча, 64-А)

Таким чином, всі 2 ухвали суду було надіслано відповідачу за належною юридичною адресою.

Відповідно до п.3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі, якщо копію ухвали про порушення провадження у справі, призначення її до розгляду, відкладення розгляду справи було надіслано за належною адресою (повідомленою стороною, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, суд повідомляв відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач з огляду на наведений зміст Постанови Пленуму Вищого господарського суду України вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Будь-яких письмових заяв або клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу, що є порушенням приписів статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно обов'язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Відповідно до ст. 77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Крім того, суд не визнавав явку представників сторін у судове засідання обов'язковою.

Отже, неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/1123/16, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 19.12.2016р. надав суду клопотання, в якому просить залучити до матеріалів справи копії документів, згідно переліку. Дане клопотання з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні 19.12.2016р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що що 24 січня 2013 року між Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" (надалі - позивач) і публічним акціонерним товариством Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1" (надалі - відповідач) був укладений договір про надання робочих місць (надалі - договір від 24.01.2013р.), відповідно до умов якого на навчально-виробничі ділянки, направлено для проходження виробничої практики 14 учнів ДНЗ "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" із спеціальностей "штукатур, лицювальник-плиточник, маляр" (гр. Т-37) для виконання робіт в період часу з 01.02.2013р. по 12.04.2013р.

Позивач вказує, що на виконання умов п.п. 2.1.-2.3. договору від 13.01.2013р., позивачем на визначені відповідачем виробничі ділянки було направлено учнів в кількості 14 особи для проходження навчально-виробничої практики, які виконували штукатурні та інші роботи в період часу з 01.02.2013р. по 12.04.2013р., що підтверджується наказом № 1-к про зарахування учнів групи № Т-37 ВПУ № 2 для проходження виробничого навчання від 30.01.2013р.

Згідно довідки про вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт за квітень 2013 року, вартість виконаних учнями робіт становить 2292,00 грн. та довідки про вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт учнями за березень 2013 року становить 4577,00 грн.

Однак відповідач, в порушення умов п. 1.12. договору від 13.01.2013р. не виконав свої зобов'язання по перерахуванню 50% заробітної плати за виконану учнями роботу, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 6869,00 грн.

Матеріали справи також свідчать, що 22 квітня 2013 року між Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" і публічним акціонерним товариством Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1" був укладений договір про навчально-виробничу практику (надалі - договір від 22.04.2013р.), відповідно до умов якого на навчально-виробничі ділянки, направлено для проходження виробничої практики 24 учні ДНЗ "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" із спеціальностей "штукатур, лицювальник-плиточник, маляр" для виконання робіт в період часу з 13.05.2013р. по 27.06.2013р.

Позивач вказує, що на виконання умов п.п. 2.1.-2.3. договору від 22.04.2013р. позивачем на визначені відповідачем виробничі ділянки направлено учнів для проходження навчально-виробничої практики, які виконували штукатурні та інші роботи в період часу з 13.05.2013 року по 27.06.2013 рік.

Згідно довідки про вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт за травень 2013 року вартість виконаних учнями робіт становить 6653,00 грн. та акту виконаних робіт за червень 2013 року - 8775,00 грн.

Однак відповідач, в порушення умов п.1.12. договору від 22.04.2013р. не виконав зобов'язання по перерахуванню 50% заробітної плати за виконану роботу, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 15428,00 грн.

Також 03 вересня 2013 року між Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" і публічним акціонерним товариством Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1" був укладений договір про навчально-виробничу практику (надалі - договір від 03.09.2013р.), відповідно до умов якого на навчально-виробничі ділянки, направлено для проходження виробничої практики 24 учні ДНЗ "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" із спеціальностей "штукатур, лицювальник-плиточник, маляр", для виконання робіт в період часу з 04.09.2013р. по 31.10.2013р.

Позивач вказує, що на виконання умов п.п. 2.1.-2.3. договору 03.09.2013р., позивачем на визначені відповідачем виробничі ділянки направлено учнів в кількості 24 осіб для проходження навчально-виробничої практики, які виконували штукатурні та інші роботи в період часу з 04.09.2013р. по 31.10.2013р., що підтверджується наказом про зарахування учнів групи № 47 ВПУ № 2 для проходження виробничого навчання від 03.09.2013р.

Згідно довідки про вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт за вересень 2013 року, вартість виконаних учнями робіт становить 11172,23 грн. та акту виконаних робіт за жовтень 2013 року - 10915,41 грн.

Однак відповідач, в порушення умов п. 1.12. договору від 03.09.2013р. не виконав зобов'язання по перерахуванню 100% заробітної плати за виконану учнями роботу, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 22087,64 грн.

Позивач також зазначає, що станом на 01.06.2013 року на підставі договорів про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями виробничого навчання та виробничої практики від 30.11.2011р. (а.с. 142), від 05.04.2012р. (а.с. 136), від 05.09.2012р. (а.с.122) та від 20.11.2012р. (а.с. 134), укладених між сторонами, а також виконаних і прийнятих робіт під час капітального ремонту приміщень "ОСОБА_2 Аваль", реконструкції приміщень цехів ТЛВ "ХЕМЗ", які тривали у період з 2011 року по 1 березня 2013 року, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 25561,00 грн., що підтверджується відповідними актами звірки взаєморозрахунків від 01.06.2013р., від 07.03.2014р. та від18.01.2016р. (а.с. 16-18).

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 24.06.2016р., в якій вимагав в місячний строк з дня одержання претензії сплатити заборгованість у розмірі 56445,64 грн. (а.с 13). Дана претензія залишена відповідачем без виконання.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов зазначених договорів, за виконані позивачем роботи повністю не розрахувався, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась прострочена заборгованість, яка становить 56445,64 грн. Позивач також зазначає, що відповідач не мав жодних претензій до відповідача щодо якості, дефектів та недоліків у виконаних позивачем роботах.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Приписами ч.1 ст. 628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Суд звертає увагу, що за умовами укладених між сторонами договорів від 22.04.2013р. (а.с. 20), від 03.09.2013р. (а.с. 25), 24.01.2013р. (а.с. 31), від 05.09.2012р. (а.с.122), від 20.11.2012р. (а.с. 134), від 05.04.2012р. (а.с. 136) та від 30.11.2011р. (а.с. 142), сторони однозначно не встановили строк (термін) здійснення замовником оплати виконаних робіт, а тому суд дійшов висновку, що в даному випадку слід керуватися ч.2 ст. 530 ЦК України, якою встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 26.08.2016р. в порядку ст. 530 ЦК України направив відповідачу претензію від 24.06.2016р. (а.с. 13-14), в якій вимагав в місячний строк з дня одержання претензії сплатити заборгованість у розмірі 56445,64 грн. Дана претензія була отримана відповідачем 08.09.2016р., що підтверджується інформацією з сайту УДПЗ "Укрпошта" (Відправлення за номером 028 вручене за довіреністю 08.09.2016 обєктом поштового звязку ХЕРСОН 3 з індексом 73003)."

Отже, з урахуванням приписів ч.2 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов'язаний був виконати претензію позивача у місячний строк, тобто до 07.10.2016р. включно. Дану претензію відповідач залишив без виконання, що призвело до порушення відповідачем обов'язку виконати грошове зобов'язання.

Суд також звертає увагу на акти звірки взаєморозрахунків від 01.06.2013р., від 07.03.2014р. та від18.01.2016р. (а.с. 16-18), в яких відповідач визнав свій борг перед позивачем в сумі 56445,64 грн.. Зазначені акти підписані посадовими особами підприємств без зауважень та скріплені печатками.

Отже, наявність в матеріалах справи вищезазначених підписаних сторонами актів звірки взаєморозрахунків, приймаються судом у якості доказів визнання боргу відповідачем, а відтак і доказами виконання позивачем робіт, а тому суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та необхідність стягнення заборгованості в сумі 56445,64 грн.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 56445,64 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги у розмірі 56445,64 грн. є доведеними і обґрунтованими.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір було доведено до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено присутніх учасників судового процесу про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" в особі Будівельно-монтажного управління "Житлопромбуд-1"(73000, м. Херсон, вул. Кірова, 24, код ЄДРПОУ - 01273243) на користь державного навчального закладу "Вище професійне училище № 2 м. Херсона" (73034, м. Херсон, Миколаївське шосе, 52, код ЄДРПОУ - 02548245) суму боргу у розмірі 56445,64 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2016р.

Суддя С.В. Нікітенко