ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа № 911/3191/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.,
суддів:Білошкап О.В., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016
у справі№ 911/3191/16 господарського суду Київської області
за заявоюОСОБА_4
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос"
пробанкрутство
арбітражний керуючийКарука О.О.
в судовому засіданні взяли участь представники :

ОСОБА_4ОСОБА_6, ОСОБА_7
ТОВ "Чубинецький Колос"Цвера І.С., Ярошенко Д.В.
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос". В обґрунтування заяви посилався на безспірну заборгованість боржника, яка підтверджується судовим рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/847/15 про стягнення на користь ОСОБА_4 1880220,00 грн. вартості частки майна ТОВ "Чубинецький Колос", і яка не була задоволена боржником протягом трьох місяців після встановленого для її погашення строку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2016 (суддя Наріжний С.Ю.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос", визнано безспірні вимоги ОСОБА_4 до боржника у сумі 1917341,44 грн., з яких 1879737,44 грн. основного боргу і 37604,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Карука О.О., встановлено оплату послуг розпорядника майна боржника; оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 (колегія суддів: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.) ухвалу господарського суду Київської області від 18.10.2016 скасовано, припинено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос".

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 скасувати, ухвалу господарського суду Київської області від 18.10.2016 залишити в силі.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), ст.80 ГПК України.

ТОВ "Чубинецький Колос" подано до Вищого господарського суду України заперечення на касаційну скаргу, в яких боржник просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 без змін, посилаючись на те, що касаційна скарга є необгрунтованою.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість боржника підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 24.11.2015 у справі №911/847/15 за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "Чубинецький Колос", яким стягнено на користь ОСОБА_4 1880200,00 грн. вартості частки майна та 37604,00 грн. судового збору. На виконання цього рішення суду видано наказ від 03.06.2016. Постановою Відділу ВДВС Сквирського районного управління юстиції від 17.06.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення. В межах цього виконавчого провадження стягнено лише 462,56 грн.

Враховуючи, що на станом на дату підготовчого засідання боржником не надано доказів виконання вищезазначеного рішення суду, безспірні вимоги складають 1917341,44 грн., що перевищує розмір трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, суд першої інстанції встановив наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос".

Скасовуючи ухвалу господарського суду Київської області від 18.10.2016, суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачено, що зобов'язання перед учасниками (засновниками) боржника, що виникли з такої участі не включаються до складу грошових зобов'язань, дійшов висновку, що грошові вимоги ОСОБА_4 за своєю суттю випливають із корпоративних прав, та незважаючи на те, що мають грошовий вираз, не є грошовими зобов'язаннями у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому така заборгованість не може бути підставою для порушення справи про банкрутство.

Проте,колегія не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Отже, при виході учасника із товариства з обмеженою відповідальністю у товариства виникає обов'язок сплатити йому вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному фонді товариства, або здійснити такий розрахунок на вимогу учасника та за згодою товариства у натуральній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2012 рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Чубинецький Колос" ОСОБА_4 виключено зі складу учасників товариства, відтак, на момент порушення судом провадження у справі про банкрутство ОСОБА_4 не був учасником ТОВ "Чубинецький Колос".

Оскільки вимоги ОСОБА_4 до ТОВ "Чубинецький Колос" є в силу вимог ст.1 Закону безспірними, і на момент їх виникнення ОСОБА_4 не був учасником ТОВ "Чубинецький Колос", то дія норми щодо невключення до складу грошових зобов'язань боржника зобов'язання перед засновниками (учасниками ) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, не підлягає застосуванню.

Висновок відносно того, що дія норми ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не поширюється на вимоги осіб, які на момент їх виникнення вже не є учасниками (засновниками) юридичної особи, підтверджені судовими рішеннями, а тому мають бути зараховані до грошових зобов'язань боржника, викладений у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №5021/1506/12 і в силу ст.11128 ГПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, судом апеляційної інстанції невірно застосовано норму ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та у зв'язку з цим неправомірно скасовано ухвалу підготовчого засідання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи вищевикладене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.80 ГПК України, а ухвала господарського суду Київської області від 18.10.2016 підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі №911/3191/16 скасувати.

Ухвалу господарського суду Київської області від 18.10.2016 залишити в силі.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді О.В. Білошкап

В.Ю. Поліщук