ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року Справа № 904/1900/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.12.2016 р.)

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від відповідача-2: Шевцова Н.С., довіреність №2 від 30.03.2016 р.;

представники позивача та відповідача-1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агал" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі №904/1900/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м.Дніпропетровськ

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "Верус", м.Дніпропетровськ

2. Приватного підприємства "Агал", с. Туринка, Жовківський район, Львівська область

про солідарне стягнення 38 943 грн. 91 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі №904/1900/16 (суддя Воронько В.Д.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Агал" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість по кредиту у сумі 35077,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 1929,29 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 1620,94 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 315,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне підприємство "Агал" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що кредитний договір є нікчемним, доказів які б свідчили про укладення сторонами договору про відкриття банківського рахунку пов'язаного з кредитуванням рахунку, як і доказів укладення кредитного договору, позивач не надав, так як інших відносин, окрім відносин щодо відкриття поточного рахунку, у сторін немає. Крім того скаржник стверджує, що судом не було встановлено, до яких саме умов та тарифів приєднався Відповідач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку; які Умови та Тарифи були розміщені на сайті, якою датою опубліковані та набрали чинності. Отже, судом не з`ясовано зміст зобов`язань. Окрім того, не визначено, якими первинними доказами підтверджується факт надання кредиту, його розмір, період користування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника саржника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 14.01.2015 Приватним підприємством "Агал" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Відповідно до вказаної заяви ПП "Агал" приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 14.01.2015 (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 7543, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", що підтверджується відповідною довідкою банку ( а.с. 28).

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Відповідно до 3.2.1.1.8. Умов - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов.

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 14.01.2015 позивачем були надані відповідачу-2 кредитні кошти у межах встановленого ліміту (60000,00 грн.), які останнім використані, що підтверджується виписками по рахунку №7543 з 09.09.2015 по 04.03.2016 та з 15.01.2015 по 01.04.2016. Натомість відповідач-2 не виконувала належним чином свої зобов'язання, передбачені умовами договору, своєчасно та в повному обсязі не проводило сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій та пені передбачених договором (а.с.31, 62-87).

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.1.17 Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням Приватним підприємством "Агал" умов договору №б/н банківського обслуговування від 14.01.2015, а саме своєчасного повернення кредиту, утворилась заборгованість зі сплати кредиту за період з 10.09.2015 по 02.03.2016 у сумі 35077,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.11.2015 по 02.03.2016 у сумі 1929,29 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 25.02.2016 по 02.03.2016 у сумі 1620,94 грн та заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.03.2016 по 02.03.2016 у сумі 315,70 грн.

Вказане стало причиною звернення позивача з позовом про стягнення вказаних сум.

Відповідно до п. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. ч. 1-3, ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як було зазначено, Приватне підприємство "Агал" згідно Заяви про відкриття поточного рахунку від 14.01.2015р., приєдналось до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.a-bank.com.ua, які разом складають договір банківського обслуговування, та взяло на себе зобов'язання виконувати умови, визначені зазначеним договором.

Вказані документи у своїй сукупності визначають істотні умови договору банківського обслуговування, та підтверджують факт його укладення між Позивачем та Відповідачем, що спростовує твердження Відповідача-2 про не укладання між ним та Позивачем такого договору (зазначеної позиції дотримується Вищий господарський суд України - постанова №910/14030/14 від 14.07.2015р., № 909/360/14 від 22.01.2015р.).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Враховуючи викладене, за своєю правовою природою спірний договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1069 Цивільного кодексу України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до 3.2.1.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 1 ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанцій дійшов правильних висновків про стягнення з Відповідача-2 на користь Позивача пені за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань за період з 25.02.2016 по 02.03.2016 у сумі 1620,94 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що доказів сплати заборгованості Відповідачем-2 не надано, заборгованість підтверджується банківськими виписками по рахунку №7543 з 09.09.2015 по 04.03.2016 та з 15.01.2015 по 01.04.2016, які є первинними документами, бо містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (Узагальнююча податкова консультація щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012р. №583), апеляційний суд вважає правомірними позовні вимоги та висновок суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача заборгованості по поверненню кредиту.

11 листопада 2015 року між ТОВ "Українське Фінансове Агентство "Верус" (далі - поручитель, 1-й відповідач) та ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - кредитор) був укладений договір поруки № 50115LVH3S0GL (далі - договір поруки). Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ПП "Агал" (далі - боржник) всіх своїх обов'язків за договором банківського обслуговування б/н від 14.01.2015, (р/с №7543) (далі - кредитний договір) (п. 1 договору).

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

За кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору (передбачено п.п. 4, 5, 6 договору поруки).

Відповідно до п. 7 договору поруки у випадку невиконання поручителем обов'язків боржника за кредитним договором впродовж 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 цього договору, поручитель сплачує на корись кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка вказана в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором.

Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Сторони дійшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (п.п. 8, 9 договору поруки).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2016 позивач звернувся до відповідача-2 з претензією № 50115LVH3S0GL від 24.02.2016 про сплату боргу, яка останнім залишена без відповіді. 26.02.2016 позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою № 50115LVH3S0GL від 24.02.2016 про сплату боргу, яка останнім залишена без відповіді.

Згідно з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2016р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду було розміщено оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус".

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача із заявою про визнання грошових вимог за грошовими зобов'язаннями, що виникли на підставі договору поруки, в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", а строк, встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для пред`явлення таких вимог, сплив, судом першої інстанції вірно відмовлено у позовних вимогах до Відповідача-1 на підставі статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції відхилено посилання відповідача-2 на неукладеність спірного договору, оскільки до матеріалів справи були надані докази приєднання відповідача-2 до Умов та правил надання банківських послуг, та позивачем надано відповідачу-2, а відповідачем-2 отримано кредитні кошти та повернуто їх у попередні періоди, чим додатково засвідчено існування між сторонами кредитних правовідносин.

Посилання скаржника на те, що кредитний договір укладений з недодерженням письмової форми, а отже є нікчемним, колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на наступне.

За приписами ст. 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого ст. 181 цього кодексу.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також, шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Вказане закріплено в ст. 181 Господарського кодексу України.

Статтею 180 цього кодексу передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як викладено в ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Необ'єктивними є й посилання скаржника на те, що судом не досліджено, до якої саме редакції Умов та правил надання банківських послуг він приєднався та, яка редакція застосовується до спірних правовідносин, адже господарський суд, встановлюючи обставини справи щодо істотних умов укладеного між сторонами договору, вказав в оскаржуваному рішенні на застосування Умов та правил надання банківських послуг в редакції, чинній на дату подання заяви на встановлення кредитного ліміту на рахунку відповідача-2.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області -без змін.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі №904/1900/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 21.12.2016р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова