ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.Справа № 923/709/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Лавриненко Л.В., Поліщук Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від прокуратури: ОСОБА_1

Від СФГ „Явір: не зявився

Від Каховського державного агротехнічного коледжу: не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Явір"

на рішення господарського суду Херсонської області від 06 вересня 2016 року

у справі № 923/709/16

за позовом: Каховського державного агротехнічного коледжу

до Селянського фермерського господарства "Явір"

за участю прокуратури Херсонської області

про витребування майна із чужого незаконного володіння

та за зустрічним позовом: Селянського фермерського господарства "Явір"

до Каховського державного агротехнічного коледжу

про стягнення 107417,69 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Каховський державний агротехнічний коледж (далі - ОСОБА_2) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до селянського фермерського господарства "Явір" (далі - СФГ «Явір») та з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог від 23.08.2016р. просив суд зобовязати відповідача повернути наступну сільськогосподарську техніку:

1) БДТ (рама) - 1 шт. - 19166,00 грн. - ін.н. 10410428 (борона - марка БДТ-7-завод. №197);

2) Трактор МТЗ-82 - 1 шт. - 33750,0 грн.- ін.н.10410422 (трактор колісний - марка МТЗ-82- завод.№08009904- двигуна №427153- шасі № 08009904 - держ. №0522ХП);

3) Бульдозер ДТ-75 - 1 шт. - 12988,00 грн. - ін.н.10410059 (трактор гусеничний - марка ДТ-75Н- завод. № 145899 - двигуна № 10912 - держ.№0922ХП);

4) Картоплекопатель КТН-2 - 1 шт. - 10375,0 грн.- ін.н.10410353 (картоплекопач причіпний марка КПК -2-01 - завод.№7727);

5) А/ль ВАЗ- 21213 Нива - 1 шт. - 10000,00 грн.- ін.н. 10510062 (ВАЗ 21213 -держ. № 43546XО - кузова №ХТА 212130V1276272);

6) Комбайн кукурузорозбирач - 1 шт. - 12000,00 грн. - ін.н. 10411013 (комбайн кормозбиральний - марка КСК -100 - завод. №1142 - двигун №003955 - шасі № 1142) ;

7) Жатка для збирання трави - 1 шт.-31511,00 грн. - ін.н. 10410338 (жниварка - марка ЖВК- 0200000 - завод.№75708 );

8) Трактор Т-150К-09- 1шт,- 83333,00 грн. - ін.н. 10410266 (трактор колісний-марка Т-150К - завод.№583296 - двигуна № 10064002 - шасі №583296 - держ.№ 03358ЕН );

9) А/ль ЗИЛ-4502-1 шт. - 20144,00 грн. - ін..н. 10510011 (ЗИЛ-ММЗ 4502 - держ.№ 3122 ХОП - шасі № 311182 );

10) Трактор ХТЗ- 1шт.- 137517,00 грн. - ін.н. 10410328 (трактор колісний - марка ХТЗ-121- завод.№729 - двигуна №3176 - шасі №729 -держ. №5782ХП );

11) Грейдер -1шт.-9166,00 грн. - ін.н. 10510056 (держ.№6793ХВ);

12) ГАЗ-53 (САЗ) - 1 шт.- 7033,00 грн.- ін..н. 10510025 (ГАЗ-САЗ 3507-держ. № 3117ХОО - шасі №121950);

13) ГАЗ (автобус) -1 шт.- 11020,00 грн. - ін.н. 10510017 (КАВЗ 3270 - держ. № НОМЕР_1 - шасі № 122224);

14) ГАЗ-53(САЗ) - 1 шт. -6865,00 грн. -ін.н. 10510022 (САЗ 3507 - держ. № НОМЕР_2 - шасі №124031);

15) Екскаватор (ЮМЗ) - 1 шт.- 10082,00 грн. - ін..н. 10410226 (екскаватор - марка -ЭО- 2621В-2- завод.№ 147587 - двигун № 8Д0998 - шасі №587760 - держ. №4586 ХГ);

16) Диметра - 400- 1шт. - 19166,00 грн. - ін..н. 10410330 (борона ротаційна - марка ДМТ4- завод. № 22-004844).

В обґрунтування предявлених вимог позивач посилався на те, що 09.01.2012 року між сторонами у справі було укладено договір надання послуг № 12/01/12, за умовами якого позивач за актом приймання передачі № 1 від 16.01.2012р. передав відповідачеві на зберігання та ремонт вищезазначену сільськогосподарську техніку, яку після закінчення строку дії договору останній зобовязався повернути за актом приймання передачі в належному стані. Строк дії даного договору закінчився 31.12.2012 року, але незважаючи на неодноразові звернення протягом 2013 року до відповідача з вимогою повернути вищевказану сільськогосподарську техніку, відповідач техніку не повернув, тобто привласнив майно позивача. А тому на підставі ст. ст. 317, 321, 387 ЦК України позивач просив задовольнити позов.

СФГ "Явір" не визнало позов та звернулося до господарського суду Одеської області з зустрічним позовом до Каховського державного агротехнічного коледжу про стягнення 107 417,69 грн. заборгованості, що виникла у звязку з не проведенням остаточного розрахунку за виконані роботи згідно з договорами підряду № 11/07 від 12.03.2007р. з додатковими угодами до нього, № 01/10/08 від 01.10.2008р. з додатковими угодами до нього, № 23/05/08 від 23.05.2008р. з додатковими угодами до нього. Позовні вимоги обґрунтовувалися посиланням на приписи ст.179 ГК України, ст. ст. 526, 530, 837 ЦК України.

ОСОБА_2 заперечував проти позову посилаючись на суперечливість та недоведеність розміру заборгованості та заявив про застосування позовної давності до предявлених вимог.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06 вересня 2016 року (суддя Немченко Л.М.) позовні вимоги за первісним позовом задоволено з мотивів їх обґрунтованості. Зобовязано селянське фермерське господарство "Явір" повернути Каховському державному агротехнічному коледжу сільськогосподарську техніку:

1) БДТ (рама) - 1 шт. - 19166,00 грн. - ін.н. 10410428 (борона - марка БДТ-7-завод. №197);

2) Трактор МТЗ-82 - 1 шт. - 33750,0 грн.- ін.н.10410422 (трактор колісний - марка МТЗ-82- завод.№08009904- двигуна №427153- шасі № 08009904 - держ. №0522ХП);

3) Бульдозер ДТ-75 - 1 шт. - 12988,00 грн. - ін.н.10410059 (трактор гусеничний - марка ДТ-75Н- завод. № 145899 - двигуна № 10912 - держ.№0922ХП);

4) Картоплекопатель КТН-2 - 1 шт. - 10375,0 грн.- ін.н.10410353 (картоплекопач причіпний марка КПК -2-01 - завод.№7727);

5) А/ль ВАЗ- 21213 Нива - 1 шт. - 10000,00 грн.- ін.н. 10510062 (ВАЗ 21213 -держ. № 43546XО - кузова №ХТА 212130V1276272);

6) Комбайн кукурузорозбирач - 1 шт. - 12000,00 грн. - ін.н. 10411013 (комбайн кормозбиральний - марка КСК -100 - завод. №1142 - двигун №003955 - шасі № 1142) ;

7) Жатка для збирання трави - 1 шт.-31511,00 грн. - ін.н. 10410338 (жниварка - марка ЖВК- 0200000 - завод.№75708 );

8) Трактор Т-150К-09- 1шт,- 83333,00 грн. - ін.н. 10410266 (трактор колісний-марка Т-150К - завод.№583296 - двигуна № 10064002 - шасі №583296 - держ.№ 03358ЕН );

9) А/ль ЗИЛ-4502-1 шт. - 20144,00 грн. - ін..н. 10510011 ( ЗИЛ-ММЗ 4502 - держ.№ 3122 ХОП - шасі № 311182 );

10) Трактор ХТЗ- 1шт.- 137517,00 грн. - ін.н. 10410328 (трактор колісний - марка ХТЗ-121- завод.№729 - двигуна №3176 - шасі №729 -держ. №5782ХП );

11) Грейдер -1шт.-9166,00 грн. - ін.н. 10510056 (держ.№6793ХВ);

12) ГАЗ-53 (САЗ)- 1 шт.- 7033,00 грн.- ін..н. 10510025 (ГАЗ-САЗ 3507-держ. № 3117ХОО - шасі №121950);

13) ГАЗ (автобус)-1 шт.- 11020,00 грн. - ін.н. 10510017 (КАВЗ 3270 - держ. № НОМЕР_1 - шасі № 122224);

14) ГАЗ-53(САЗ)- 1 шт. -6865,00 грн. -ін.н. 10510022 (САЗ 3507 - держ. № НОМЕР_2 - шасі №124031);

15) Екскаватор (ЮМЗ) - 1 шт.- 10082,00 грн. - ін..н. 10410226 (екскаватор - марка -ЭО- 2621В-2- завод.№ 147587 - двигун № 8Д0998 - шасі №587760 - держ. №4586 ХГ);

16) Диметра - 400- 1шт. - 19166,00 грн. - ін..н. 10410330 (борона ротаційна - марка ДМТ4- завод.№22-004844).

Стягнуто з селянського фермерського господарства "Явір" на користь Каховського державного агротехнічного коледжу 6511 грн. 74 коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, СФГ "Явір" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована неповним зясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, невідповідністю викладених у рішенні висновків суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 64, 98 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте сторони не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 09.01.2012 року між Каховським державним агротехнічним коледжем (замовник) та СФГ «Явір» (виконавець) було укладено договір надання послуг № 12/01/12, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого виконавець надає замовнику послуги пов'язані з зберіганням та ремонтом сільськогосподарської техніки, яка належить Каховському державному агротехнічному коледжу, а саме наступної техніки:

1) БДТ (рама) - 1 шт. - 19166,00 грн. - ін.н. 10410428 (борона - марка БДТ-7-завод. №197);

2) Трактор МТЗ-82 - 1 шт. - 33750,0 грн.- ін.н.10410422 (трактор колісний - марка МТЗ-82- завод.№08009904- двигуна №427153- шасі № 08009904 - держ. №0522ХП);

3) Бульдозер ДТ-75 - 1 шт. - 12988,00 грн. - ін.н.10410059 (трактор гусеничний - марка ДТ-75Н- завод. № 145899 - двигуна № 10912 - держ.№0922ХП);

4) Картоплекопатель КТН-2 - 1 шт. - 10375,0 грн.- ін.н.10410353 (картоплекопач причіпний марка КПК -2-01 - завод.№7727);

5) А/ль ВАЗ- 21213 Нива - 1 шт. - 10000,00 грн.- ін.н. 10510062 (ВАЗ 21213 -держ. № 43546XО - кузова №ХТА 212130V1276272);

6) Комбайн кукурузорозбирач - 1 шт. - 12000,00 грн. - ін.н. 10411013 (комбайн кормозбиральний - марка КСК -100 - завод. №1142 - двигун №003955 - шасі № 1142) ;

7) Жатка для збирання трави - 1 шт.-31511,00 грн. - ін.н. 10410338 (жниварка - марка ЖВК- 0200000 - завод.№75708 );

8) Трактор Т-150К-09- 1шт,- 83333,00 грн. - ін.н. 10410266 (трактор колісний-марка Т-150К - завод.№583296 - двигуна № 10064002 - шасі №583296 - держ.№ 03358ЕН );

9) А/ль ЗИЛ-4502-1 шт. - 20144,00 грн. - ін..н. 10510011 (ЗИЛ-ММЗ 4502 - держ.№ 3122 ХОП - шасі № 311182 );

10) Трактор ХТЗ- 1шт.- 137517,00 грн. - ін.н. 10410328 (трактор колісний - марка ХТЗ-121- завод.№729 - двигуна №3176 - шасі №729 -держ. №5782ХП );

11) Грейдер -1шт.-9166,00 грн. - ін.н. 10510056 (держ.№6793ХВ);

12) ГАЗ-53 (САЗ)- 1 шт.- 7033,00 грн.- ін..н. 10510025 (ГАЗ-САЗ 3507-держ. № 3117ХОО - шасі №121950);

13) ГАЗ (автобус)-1 шт.- 11020,00 грн. - ін.н. 10510017 (КАВЗ 3270 - держ. № НОМЕР_1 - шасі № 122224);

14) ГАЗ-53(САЗ)- 1 шт. -6865,00 грн. -ін.н. 10510022 (САЗ 3507 - держ. № НОМЕР_2 - шасі №124031);

15) Екскаватор (ЮМЗ) - 1 шт.- 10082,00 грн. - ін..н. 10410226 (екскаватор - марка -ЭО- 2621В-2- завод.№ 147587 - двигун № 8Д0998 - шасі №587760 - держ. №4586 ХГ);

16) Диметра - 400- 1шт. - 19166,00 грн. - ін..н. 10410330 (борона ротаційна - марка ДМТ4- завод.№22-004844).

Послуги надаються в с. Чорноморівка, Каховського району Херсонської області.

Згідно з п.п. 1.3, 2.1, 2.4 договору вказана в п. 1.1 даного договору сільськогосподарська техніка вважається переданою замовником виконавцю після передачі її по факту та підписання сторонами акту приймання - передачі, який є невідємною частиною даного договору; послуги надаються з 09.01.2012 року по 31.12.2012 року включно; зазначена в п. 1.1 даного договору сільськогосподарська техніка не переходить у власність виконавця.

За умовами п. п. 4.1, 4.4 договору виконавець зобовязався забезпечити збереження вказаної в п. 1.1 даного договору сільськогосподарської техніки та за актом приймання передачі повернути її замовнику в належному стані після закінчення строку її договору.

Умовами п.п. 6.3, 6.4 даного договору визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та закінчується 31.12.2012 року.

Зазначена в даному договорі сільськогосподарська техніка була передана виконавцю від замовника за актом приймання передачі № 1 від 16.01.2012 року.

Належні докази, які б свідчили про те, що після закінчення строку дії даного договору 31.12.2012 року СФГ «Явір» на виконання свого договірного обовязку повернуло ОСОБА_2 спірне майно, в матеріалах справи відсутні.

18.03.2014 року ОСОБА_2 надіслав СФГ «Явір» листа № 1/100, в якому вказуючи на закінчення строку дії договору надання послуг № 12/01/12 від 09.01.2012р. виклав вимогу протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання цього листа повернути сільськогосподарську техніку та попередив, що у разі її неповернення у встановлений строк передасть матеріали до правоохоронних органів з заявою про відкриття кримінального провадження. Доказом надходження до СФГ «Явір» вказаного листа є повідомлення підприємства поштового звязку про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке було вручено 21.03.2014р.

Проте, відповідач за первісним позовом залишив вказану вимогу без відповіді та задоволення.

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2014 року у справі № 658/2862/14-к, який набрав законної сили, голову СФГ «Явір» ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 680,00 грн. Цивільний позов Каховського державного агротехнічного коледжу до голови СФГ «Явір» ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Вказаним вироком встановлено наступні обставини: ОСОБА_3 будучи головою СФГ «Явір», 09.01.2012 року від імені ФГ «Явір» уклав з Каховським державним агротехнічним коледжем договір надання послуг № 12/01/12, повязаних із зберіганням та ремонтом сільськогосподарської техніки, та отримав на підставі вказаного договору згідно з актом № 1 від 16.01.2012 року сільськогосподарську техніку згідно з визначеним переліком, яка перебуває на балансі та належить вказаному державному навчальному закладу. Зазначена в договорі сільськогосподарська техніка знаходиться на балансі Каховського державного агротехнічного коледжу, що підтверджується інвентарними картками обліку основних засобів. Незважаючи на закінчення 31.12.2012 року строку дії договору та неодноразові листи вимоги про повернення техніки, ОСОБА_3 шляхом утримання вищезазначеного майна на земельній ділянці, яка перебуває в його постійному користуванні та розташована на території Семенівської сільської ради Каховського району Херсонської області, в період з 01 січня 2013 року по 18 червня 2014 року вчинив самоуправство, не повертаючи вищевказану сільськогосподарську техніку законному володільцю. В результаті цих дій завдано значну шкоду інтересам держави в особі Каховського державного агротехнічного коледжу, яка виразилася в неможливості здійснення права користування 16-ма одиницями сільськогосподарської техніки. Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 356 КК України самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення дій, правомірність яких оспорюється державною установою, які заподіяли значну шкоду державним інтересам.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

24.03.2016 року ОСОБА_2 знову надіслав голові СФГ «Явір» листа № 1/74, в якому виклав вимогу негайно повернути спірну сільськогосподарську техніку та попередив, що у разі її неповернення буде вимушений повторно звернутися до правоохоронних органів та до суду. Доказом надходження до СФГ «Явір» вказаного листа є повідомлення підприємства поштового звязку про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке було вручено 03.04.2016р.

Проте, відповідач за первісним позовом знову залишив вказану вимогу без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ОСОБА_2 до господарського суду зданим позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за первісним позовом є вимога ОСОБА_2 до відповідача СФГ «Явір» про витребування із чужого незаконного володіння сільськогосподарської техніки: 1) БДТ (рама) - 1 шт. - 19166,00 грн. - ін.н. 10410428 (борона - марка БДТ-7-завод. №197); 2) Трактор МТЗ-82 - 1 шт. - 33750,0 грн.- ін.н.10410422 (трактор колісний - марка МТЗ-82- завод.№08009904- двигуна №427153- шасі № 08009904 - держ. №0522ХП); 3) Бульдозер ДТ-75 - 1 шт. - 12988,00 грн. - ін.н.10410059 (трактор гусеничний - марка ДТ-75Н- завод. № 145899 - двигуна № 10912 - держ.№0922ХП);4) Картоплекопатель КТН-2 - 1 шт. - 10375,0 грн.- ін.н.10410353 (картоплекопач причіпний марка КПК -2-01 - завод.№7727); 5) А/ль ВАЗ- 21213 Нива - 1 шт. - 10000,00 грн.- ін.н. 10510062 (ВАЗ 21213 -держ. № 43546XО - кузова №ХТА 212130V1276272); 6) Комбайн кукурузорозбирач - 1 шт. - 12000,00 грн. - ін.н. 10411013 (комбайн кормозбиральний - марка КСК -100 - завод. №1142 - двигун №003955 - шасі № 1142) ; 7) Жатка для збирання трави - 1 шт.-31511,00 грн. - ін.н. 10410338 (жниварка - марка ЖВК- 0200000 - завод.№75708 ); 8) Трактор Т-150К-09- 1шт,- 83333,00 грн. - ін.н. 10410266 (трактор колісний-марка Т-150К - завод.№583296 - двигуна № 10064002 - шасі №583296 - держ.№ 03358ЕН ); 9) А/ль ЗИЛ-4502-1 шт. - 20144,00 грн. - ін..н. 10510011 (ЗИЛ-ММЗ 4502 - держ.№ 3122 ХОП - шасі № 311182 ); 10) Трактор ХТЗ- 1шт.- 137517,00 грн. - ін.н. 10410328 (трактор колісний - марка ХТЗ-121- завод.№729 - двигуна №3176 - шасі №729 -держ. №5782ХП ); 11) Грейдер -1шт.-9166,00 грн. - ін.н. 10510056 (держ.№6793ХВ); 12) ГАЗ-53 (САЗ) - 1 шт.- 7033,00 грн.- ін..н. 10510025 (ГАЗ-САЗ 3507-держ. № 3117ХОО - шасі №121950); 13) ГАЗ (автобус) -1 шт.- 11020,00 грн. - ін.н. 10510017 (КАВЗ 3270 - держ. № НОМЕР_1 - шасі № 122224); 14) ГАЗ-53(САЗ) - 1 шт. -6865,00 грн. -ін.н. 10510022 (САЗ 3507 - держ. № НОМЕР_2 - шасі №124031); 15) Екскаватор (ЮМЗ) - 1 шт.- 10082,00 грн. - ін..н. 10410226 (екскаватор - марка -ЭО- 2621В-2- завод.№ 147587 - двигун № 8Д0998 - шасі №587760 - держ. №4586 ХГ); 16) Диметра - 400- 1шт. - 19166,00 грн. - ін..н. 10410330 (борона ротаційна - марка ДМТ4- завод. № 22-004844).

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників осіб, названих у ст. 1 ГПК України, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Так, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності шляхом витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, згідно з статтею 387 ЦК України (віндикаційний позов).

Предметом віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як - то факти, що підтверджують його право власності або інше субєктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володіння відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи, в якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобов'язання.

Характерною особливістю кондиційних зобов'язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов'язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов'язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов'язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобов'язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Кондикція - позадоговірний зобов'язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб'єктним складом підпадає під визначення зобов'язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Наведена правова позиція щодо застосування положень статей 387, 1212 ЦК України викладена в постанові Верховного суду України від 02.03.2016 року у справі № 6-3090цс15, яка за приписами ст. 111-28 ГПК України є обовязковою у правозастосовній діяльності судів.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що обставини на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються господарським судом на підставі фактичних даних, якими є докази.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судової о процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті доказі, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обовязок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності ОСОБА_2 на спірну сільськогосподарську техніку або інше субєктивне право титульного володільця на витребуване майно підтверджується бухгалтерськими відомостями (перебування на балансі), відомостями Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства освіти і науки України, а також відомостями Національної бази даних Міністерства Внутрішніх Справ України (лист № 31/21/45-1272 від 19.08.2016р. Регіонального сервісного центру в Херсонській області територіального центру № 6545) та відомостями реєстрації бази Держсільгоспінспекції в Херсонській області (лист № 05-19/35 від 19.08.2016 р. відділу технічного нагляду з додатками).

У п. 1.1 договору № 12/01/12 від 09.01.2012 року зазначено, що спірна сільськогосподарська техніка належить Каховському державному агротехнічному коледжу, а також визначено вартість майна, вказані інвентарні номери та кількість.

Окрім того, вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2014 р. у кримінальній справі №658/2862/14-к встановлено, що в результаті дій голови СФГ «Явір» ОСОБА_3, які полягають у не поверненні спірної сільськогосподарської техніки законному володільцю після закінчення 31.12.2012 року строку дії договору № 12/01/12 від 09.01.2012 року, завдано значну шкоду інтересам держави в особі Каховського державного агротехнічного коледжу.

Наведеним спростовується твердження скаржника про відсутність у позивача за первісним позовом права власності на спірне майно.

Факт вибуття майна з володіння позивача за первісним позовом та наявність цього майна в натурі у володінні відповідача СФГ «Явір» підтверджується наявним у справі листуванням між сторонами, вищезгаданим вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2014р. у кримінальній справі №658/2862/14-к та останнім не заперечується.

Також судом установлено, що дія договору про надання послуг № 12/01/12 від 09.01.2012 року, укладеного між сторонами, припинилася 31.12.2012 року і нового договору сторонами не укладалося.

Таким чином, обґрунтованим є висновок місцевого суду про відсутність у відповідача СФГ «Явір» правових підстав для володіння спірним майном.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що правові підстави набуття права власності визначено у гл. 24 Цивільного кодексу України.

Згідно положень ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 321 вказаного Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки позивачем доведено належними доказами його право власності на спірне майно, а також факти вибуття цього майна з його володіння, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача СФГ «Явір» та відсутність у останнього правових підстав для володіння цим майном, з огляду на припинення 31.12.2012 року договірних відносин між сторонами.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника з безпредметним посиланням на ст. 388 ЦК України, яка регулює право власника на витребування майна від добросовісного набувача, не заслуговують на увагу, оскільки правовою підставою свого позову позивачем визначено ст. 387 ЦК України, яка унормовує право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння.

Стосовно зустрічного позову колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за зустрічним позовом є вимога СФГ «Явір» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 107 417,69 грн. заборгованості, що виникла у звязку з не проведенням остаточного розрахунку за виконані роботи згідно з договорами підряду № 11/07 від 12.03.2007р. з додатковими угодами до нього, № 01/10/08 від 01.10.2008р. з додатковими угодами до нього, № 23/05/08 від 23.05.2008р. з додатковими угодами до нього, з посиланням на приписи ст.179 ГК України, ст. ст. 526, 530, 837 ЦК України.

12.03.2007 року між ОСОБА_2 (замовник) та СФГ «Явір» (підрядник) було укладено договір підряду № 11/07, за яким за дорученням замовника підрядник зобовязався на власний ризик виконати певну роботу згідно з умовами цього договору косіння на свал в валки, тюкування сіна люцерни прес підбирачем К-454 В, та інші операції за згодою сторін, а замовник зобовязався прийняти та оплатити її.

Умовами п.п. 3.3, 8.3 договору визначено, що якість предмету підряду повинна відповідати наступним вимогам: тюк розміром 40х55х80см вагою від 18 до 21 кг; предмет підряду повинен бути наданий замовнику у вигляді сіна в тюках згідно з п. 3.3 даного договору.

Ціна та умови оплати роботи визначені у розділі 6 даного договору, згідно з п.п. 6.4.1, 6.4.2 якого протягом одного дня з моменту підписання цього договору аванс у розмірі 50% від запланованої роботи та протягом 3-х днів з моменту підписання акту здачі - приймання робіт остаточний розрахунок.

Згідно з п. 8.1 договору, здача - приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання - передачі щоденно.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання, але в будь якому випадку до 01.10.2007р.(п. 11.1 договору).

Згідно з п.п. 12.1, 12.2 договору додатком до даного договору є акт прийому передачі фактично виконаних робіт, який складає його невідємну частину.

Додатковими угодами № 1 від 01.07.2007р. та № 2 від 01.10.2007р. до даного договору сторони викладали у новій редакції п.6.1 договору щодо вартості та витрат по виконанню робіт.

Виконання підрядником даного договору підтверджується актами прийому здачі фактично виконаної роботи без номеру та без дати, в котрих зазначено види виконаних сільськогосподарських робіт та їх обсяг і ціна послуг.

30.07.2007 року сторонами договору було підписано акт здачі - приймання виконаних робіт до договору підряду № 11/07 від 12.03.2007р., згідно з яким усього підлягає до сплати підряднику 17 523,19 грн.

Отже, відповідно до умов п. 6.4.2 даного договору остаточний розрахунок з СФГ «Явір» за виконану роботу ОСОБА_2 повинен був здійснити не пізніше 02.08.2007 року.

Проте, докази які б підтверджували оплату замовником виконаної роботи в матеріалах справи відсутні.

23.05.2008 року між ОСОБА_2 (замовник) та СФГ «Явір» (підрядник) було укладено договір підряду № 23/05/08, за яким за дорученням замовника підрядник зобовязався на власний ризик виконати певну роботу згідно з умовами цього договору косіння на свал в валки, тюкування сіна люцерни прес підбирачем К-454 В, та інші операції за згодою сторін, а замовник зобовязався прийняти та оплатити її.

Умовами п.п. 3.3, 8.3 договору визначено, що якість предмету підряду повинна відповідати наступним вимогам: тюк розміром 40х55х80см вагою від 18 до 21 кг; предмет підряду повинен бути наданий замовнику у вигляді сіна в тюках згідно з п. 3.3 даного договору.

Ціна та умови оплати роботи визначені у розділі 6 даного договору, згідно з п.п. 6.4.1, 6.4.2 якого протягом одного дня з моменту підписання цього договору аванс у розмірі 50% від запланованої роботи та протягом 3-х днів з моменту підписання акту здачі - приймання робіт остаточний розрахунок.

Згідно з п. 8.1 договору, здача - приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання - передачі щоденно.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання, але в будь якому випадку до 01.10.2008р.(п. 11.1 договору).

Згідно з п.п. 12.1, 12.2 договору додатком до даного договору є акт прийому передачі фактично виконаних робіт, який складає його невідємну частину.

Виконання підрядником даного договору підтверджується актом прийому - здачі фактично виконаної роботи без номеру та без дати, в якому зазначено види виконаних сільськогосподарських робіт та їх обсяг і ціна послуг.

05.09.2008 року сторонами даного договору було підписано акт прийому - передачі виконаних робіт, згідно з яким усього підлягає до сплати підряднику 23620 грн.

Отже, відповідно до умов п. 6.4.2 даного договору остаточний розрахунок з СФГ «Явір» за виконану роботу ОСОБА_2 повинен був здійснити не пізніше 08.09.2008 року.

Проте, докази які б підтверджували оплату замовником виконаної роботи в матеріалах справи відсутні.

01.10.2008 року між ОСОБА_2 (замовник) та СФГ «Явір» (підрядник) було укладено договір підряду № 01/10/08, за яким за дорученням замовника підрядник зобовязався на власний ризик виконати певну роботу згідно з умовами цього договору косіння на свал в валки, тюкування сіна люцерни прес підбирачем К-454 В, та інші операції за згодою сторін, а замовник зобовязався прийняти та оплатити її.

Умовами п.п. 3.3, 8.3 договору визначено, що якість предмету підряду повинна відповідати наступним вимогам: тюк розміром 40х55х80см вагою від 18 до 21 кг; предмет підряду повинен бути наданий замовнику у вигляді сіна в тюках згідно з п. 3.3 даного договору.

Ціна та умови оплати роботи визначені у розділі 6 даного договору, згідно з п.п. 6.4.1, 6.4.2 якого протягом одного дня з моменту підписання цього договору аванс у розмірі 50% від запланованої роботи та протягом 3-х днів з моменту підписання акту здачі - приймання робіт остаточний розрахунок.

Згідно з п. 8.1 договору, здача - приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання - передачі щоденно.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання, але в будь якому випадку до 25.12.2009р.(п. 11.1 договору).

Згідно з п.п. 12.1, 12.2 договору додатком до даного договору є акт прийому передачі фактично виконаних робіт, який складає його невідємну частину.

Додатковими угодами № 9/г від 26.03.2009р., № 17/г/3 від 22.06.2009р., № 18/г/4 від 26.06.2009р. до даного договору сторони змінювали та доповнювали новими пунктами розділи 6 та 9 договору, а також визначали перелік сільськогосподарської техніки, яку замовник передавав підряднику у тимчасове користування для виконання обумовлених договором робіт.

Виконання підрядником даного договору підтверджується актом прийому - здачі фактично виконаної роботи без номеру та без дати, в якому зазначено види виконаних сільськогосподарських робіт та їх обсяг і ціна послуг та актом прийому - передачі продукції від 07.07.2009 року, а саме сіна у кількості 47952 кг.(2664 тюків по 18 кг в 1 тюку).

Отже, відповідно до умов п. 6.4.2 даного договору остаточний розрахунок з СФГ «Явір» за виконану роботу ОСОБА_2 повинен був здійснити не пізніше 10.07.2009 року.

Проте, докази які б підтверджували оплату замовником виконаної роботи в матеріалах справи відсутні.

Претензією від 11.09.2008р. СФГ «Явір» повідомило ОСОБА_2 про наявність простроченої заборгованості в сумі 24 480,49 грн. за договором підряду № 11/07 від 12.03.2007р., в сумі 23620 грн. за договором підряду № 23/05/08 від 23.05.2008р., в сумі 5504,40 грн. за поставлений товар солому в тюках, та виклало вимогу перерахувати зазначені суми грошових коштів на його розрахунковий рахунок. Доказом надходження до ОСОБА_2 зазначеної претензії є відбиток його штампу від 11.09.2008р. вх.. № 11.

У наступному СФГ «Явір» неодноразово зверталося до ОСОБА_2 з письмовими вимогами щодо погашення заборгованості за виконані підрядні роботи кожного разу збільшуючи суми претензії, проте, докази які б свідчили про задоволення відповідачем за зустрічним позовом вказаних вимог в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів враховує, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України щодо форми і змісту позовної заяви, обґрунтованого розрахунку суми заявленої до стягнення СФГ «Явір» до суду не подано.

Подані позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи в обґрунтування предявлених вимог акти звірки взаєморозрахунків судом до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не підписані обома сторонами. Окрім того, акт звірки взаєморозрахунків як зведений облікований документ не належить до первинних документів бухгалтерської звітності. Такий акт є, по суті, документом, що містить зведені відомості про бухгалтерський облік здійснених операцій на підприємствах, однак не може вважатися належним доказом проведення цих операцій та наявності заборгованості у субєкта господарювання.

Таким чином, наявними в справі належними доказами підтверджується наявність заборгованості ОСОБА_2 перед СФГ «Явір» за договором № 11/07 від 12.03.2007р. в сумі 17523,19 грн., за договором № 23/05/08 від 23.05.2008р. в сумі 23620 грн., за договором № 01/10/08 від 01.10.2008р. в сумі 23004 грн., а всього на суму 64 147,19 грн., а обчислений місцевим судом розрахунок заборгованості на суму 66 244 грн. є помилковим, оскільки містить арифметичні помилки. Отже, обґрунтованими слід визнати вимоги СФГ «Явір» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за виконані роботи на суму 64 147,19 грн.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 під час розгляду справи було заявлено про застосування позовної давності до предявлених СФГ «Явір» вимог.

Місцевий господарський суд правомірно прийняв до уваги доводи відповідача за зустрічним позовом про застосування строку позовної давності для звернення СФГ «Явір» до суду із позовом у даній справі з огляду на те, що згідно з положеннями ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, захист порушеного права.

Судом апеляційної інстанції установлено, що перебіг строку позовної давності для позивача за зустрічним позовом розпочався: за договором підряду № 11/07 від 12.03.2007р. 03.08.2007 року, за договором підряду № 23/05/08 від 23.05.2008р. 09.09.2008 року, за договором підряду № 01/10/08 від 01.10.2008р. 11.07.2009 року, тобто з наступного дня після закінчення 3-х денного строку встановленого для проведення остаточного розрахунку з моменту підписання акту здачі - приймання робіт (п. 6.4.2 договору). Визначення місцевим судом початкового моменту перебігу строку позовної давності з 22.09.2008 року, з посиланням на претензії від 11.09.2008р. № 11 та від 28.12.2012р., є суперечливим та помилковим.

СФГ «Явір» звернулося до господарського суду з даним позовом 09.08.2016 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду на позовній заяві. Таким чином, на день звернення СФГ «Явір» із зустрічним позовом до суду загальний строк позовної давності давно сплив, і обставин які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається.

Оскільки ОСОБА_2 заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

Доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом першої інстанції, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської області від 06 вересня 2016 року у справі № 923/709/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Явір" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Лавриненко Л.В.

ОСОБА_4