РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016Справа №910/18092/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного підприємство "Транзит-К" до Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна Компанія" про стягнення заборгованості за договором перевезення вантажів в розмірі 63 200,00 грн., за участю представників позивача - Маковського П.М., довіреність №б/н, від 12.10.2016р., відповідача - Бойка В.А., довіреність №4 від 04.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся з позовом до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача про стягнення 63 200,00 грн. заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати наданих послуг за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №010/15-ПВ від 17.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2016 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи на 19.10.2016 року.

19.10.2016 року від відповідача через до канцелярію до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

21.11.2016 року від відповідача через до канцелярію до суду надійшло клопотання про витребування доказів у задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

21.11.2016 від відповідача через до канцелярію до суду про залучення до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс", в задоволенні якого судом відмовлено зважаючи на те, що суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що рішення по даній справі якимось чином вплине на права та обов'язки вказаної особи, враховуючи, що новим кредитором за договором перевезення, внаслідок відступлення права вимоги став позивач.

У судовому засіданні 21.11.2016 року оголошувалась перерва на 05.12.2016 року.

У судовому засіданні 05.12.2016 року оголошувалась перерва на 14.12.2016 року

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством "Українська гірничо-металургійна Компанія" (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс" (надалі - перевізник) укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №010/15-ПВ, відповідно до п. 1.2. якого експедитор (перевізник) бере на себе зобов'язання доставити ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) за маршрутами відповідно до підписаних сторонами заявок, які є невід'ємними частинами цього договору, і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов'язується сплатити плату за перевезення вантажу.

У відповідності до п. 2.2. договору перевезення вантажів виконується експедитором (перевізником) лише на підставі затверджених обома сторонами письмових заявок згідно умов, викладених замовником у попередньому замовленні, які оформлюються експедитором (перевізником) на кожне окреме перевезення у встановленій формі, яка наведена у додатку №1.

Згідно п. 5.2. договору замовник проводить оплату експедитору (перевізнику) послуг за перевезення та інших пов'язаних з перевезенням послуг, на підставі рахунків-фактур протягом 15 (п'ятнадцять) банківських днів від дати надання наступних оригіналів документів: товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, акти виконаних робіт узгоджені та підписані обома сторонами, заявки та інші документи, передбачені цим договором, а також за умови реєстрації податкових накладних відповідно до норм чинного законодавства.

Поясненнями позивача, частково відповідача, а також наявними в матеріалах справи, належним чином завіреними та підписаними актами виконаних робіт, заявками на перевезення вантажу, рахунками-фактурами та податковими накладними підтверджується здійснення експедитором (Товариством з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс") перевезень на загальну суму 63 200,00 грн.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс" виконало взяті на себе зобов'язання за договором перевезення, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг та мав перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс" заборгованість у сумі 63 200,00 грн., що також підтверджується актом звірки розрахунків між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс" за період з 01.01.2016 року по 19.04.2016 року, який міститься в матеріалах справи.

02.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Реммонтажсервіс" (далі - первісний кредитор) та позивачем (надалі - новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого сторони погодили, що первісний кредитор має грошові вимоги до Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна Компанія" (відповідача, надалі - боржник), які виникли з наступних підстав: кредиторські вимоги в сумі 63 200,00 (шістдесят три тисячі двісті) гривень, які виникли в зв'язку із невиконанням боржником договору №010/15-ПВ перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.12.2015 року в частині оплати первісному кредитору виконаних перевезень вантажів, в подальшому - основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок. зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Нормами ст. 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, кредитором у зобов'язаннях відповідача щодо виплати заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати наданих послуг за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №010/15-ПВ від 17.12.2015 року в сумі 63 200,00 грн. є позивач - Приватне підприємство "Транзит-К".

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно з положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №010/15-ПВ від 17.12.2015 року в сумі 63 200,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте, наведені в ньому доводи стосовно відсутності в заявках посилань на договір повністю спростовуються наявними в матеріалах справи заявками, в яких вказано, що вони укладені згідно договору та надані заявки повністю відповідають вимогам п. 2.5. договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №010/15-ПВ від 17.12.2015 року . Окрім того, доказів існування між сторонами іншого договору відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна Компанія" (01013, м. Київ, ВУЛИЦЯ БАРЕНБОЙМА, будинок 1; код 25412086) на користь Приватного підприємство "Транзит-К" (18015, Черкаська обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯ САДОВА, будинок 44; код 33456801) 63 200 (шістдесят три тисячі двісті) грн. 00 коп. заборгованості та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 19.12.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна