ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Справа № 923/1004/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі

позивача: Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області,

до відповідача-1: Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області,

до відповідача-2: Дочірнього підприємства "Агропроменерго", смт. Велика Олександрівка, Херсонська область,

інтересах держави в особі

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Приватне підприємство "Агропроменерго", смт. Велика Олександрівка, Херсонська область,

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права власності на майно, витребування майна з незаконного володіння

за участю прокурора Хамідової Е.Ф., посвідчення № 040721 від 22.01.2016р.

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, керівник, довідка з ЄДР;

від відповідача-1 - не прибув;

від відповідача-2 - ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність від 31.10.2016р.;

від 3-ї особи - не прибув.

Обставини справи: справу порушено та розглянуто за позовом Керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави, в особі Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області (позивач) до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області (відповідач-1) та Дочірнього підприємства "Агропроменерго" (відповідач-2) з вимогами про:

- визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94/б";

- визнання за позивачем права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди,2, з місцезнаходженням - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 94-б;

- витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння відповідача-2 на користь позивача.

Ухвалою суду від 21.09.2016р. Приватне підприємства "Агропроменерго" залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 (3-тя особа).

Іншою ухвалою суду від 21.09.2016р. задоволено заяву керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області про вжиття заходів до забезпечення позову у справі, шляхом накладення до вирішення спору по суті арешту на спірне нерухоме майно.

Ухвалою суду від 17.11.2016р., за заявою прокурора, строк розгляду справи продовжено понад двомісячний строк.

Відповідач-1 у надісланих до суду листах (а.с.64-65,124) повідомив про визнання відповідачем-1 позовних вимог в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги, а також, просить розглянути справу без участі представника відповідача-1.

Відповідач-2 надав два відзиви на позовну заяву (а.с.74, 90-93), за якими позовні вимоги не визнає та просить відмовити повністю в задоволенні позову, стверджуючи про ненадання позивачем доказів наявності права власності позивача на спірне майно а ні в минулому, а ні на теперішній час, а також, про те, що відповідач-2 є добросовісним набувачем спірного майна, у розумінні ст. 388 Цивільного кодексу України. Перший з цих відзивів містить у собі заяву відповідача-2 про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1. У другому з цих відзивів, також, вказано про наявність підстав для залишення позову прокурора без розгляду.

3-тя особа, згідно наданих до суду письмових пояснень (а.с.97, 137), підтримала позицію відповідача-2 у спорі.

Учасники судового процесу належним чином повідомлені судом про місце, дату та час розгляду справи. Неявка в судове засідання 06.12.2016р. представників відповідача-1 та 3-ої особи не унеможливлює розгляд справи.

В судовому засіданні 06.12.2016р. прокурор підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити позов повністю з підстав, які вказано у позовній заяві та додатково наданих суду письмових поясненнях. Представник позивача підтримує позицію прокурора у спорі. Представник відповідача-2 позовні вимоги не визнає з підстав, які вказано у відзивах відповідача-2 на позов, просить відмовити повністю в задоволенні позову. При цьому, представник відповідача-2 зробив заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1. Крім того, представник відповідача-2 стверджує про наявність підстав для залишення позову прокурора без розгляду.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 06.12.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора та представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави у суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з ч.3 цієї ж статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування, чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у суді.

Відповідно до ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, яка подана прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Станом на цей час у господарських судах за позовом безпосередньо Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області не розглядаються справи з спрямованими до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області та Дочірнього підприємства "Агропроменерго" вимогами про:

- визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Великоолександрівської селищної ради Херсонської області від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94/б";

- визнання за Білокриницькою селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди,2, з місцезнаходженням - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 94-б;

- витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння Дочірнього підприємства "Агропроменерго" на користь Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Докази іншого у справі відсутні. Також, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності об'єктивних причин для бездіяльності Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області стосовно неподання до господарського суду відповідного позову. Подальша бездіяльність Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області стосовно подання вказаного позову обмежує можливість використання цієї селищною радою вказаної будівлі насосної станції, з трансформаторною підстанцією, для задоволення нагальних потреб відповідної територіальної громади у забезпеченні її надійного питного водопостачання, яке гарантується державою у відповідності до ст.6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". За наведених обставин та підстав суд дійшов висновку про подання прокурором позову, за яким порушено дану справу, у повній відповідності до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Також, судом встановлено, що за актом від 28.03.2003р. приймання-передачі основних фондів комплексу водомережі ОСОБА_3 Криниця Дочірнє підприємство "Білокриницький Комбінат хлібопродуктів" Державної акціонерної компанії "Хліб України" передало на баланс Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області (надалі - позивач), а ця рада, відповідно, прийняла на баланс від вказаного підприємства майно (основні фонди) загальною вартістю 820 621,22 грн., а саме, насосна станція в смт ОСОБА_4, зовнішня водомережа 10 км. ОСОБА_3 Криниця, трансформаторна підстанція-222, водопровідна мережа, лінія зв'язку, кабельна лінія, насоси 80/50, АСВ-71, ВКС, озеленення території насосної станції.

З 28.03.2003р. по теперішній час це майно обліковується на балансі позивача.

26.01.2005р. виконавчий комітет Великоолександрівської селищної ради (надалі - відповідач-1), на підставі заяви Приватного Підприємства "Агропроменерго" прийняв рішення № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94-Б", яким вирішив видати Приватного Підприємства "Агропроменерго" (ПП "Агропроменерго") правовстановлюючі документи про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул. Леніна, 94/б.

25.03.2005р. на підставі вказаного рішення від 26.01.2005р. № 41 виконавчого комітету відповідача-1 видано ПП "Агропроменерго" свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 794139 на нерухоме майно: будівля насосної станції, літ.А, площею 46,0 кв.м.; закриту трансформаторну підстанцію, літ.Б, площею 40,0 кв.м.; туалет, літ.В; мостіння, І, споруди, 2.

Рішенням від 25.05.2006р. Великоолександрівської селищної ради "Про протест прокурора Великоолександрівського району на рішення виконкому селищної ради від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94-Б", на підставі протесту прокурора Великоолександрівського району, скасовано вказане рішення від 26.01.2005р. № 41 виконавчого комітету відповідача-1. За п.2 та п.3 свого рішення від 25.05.2006р. Великоолександрівська селищна рада вирішила, відповідно, вважати недійсним видане ПП "Агропроменерго" свідоцтво від 25.03.2005р. на право власності на нежитлову будівлю насосної станції, з трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94б та зобов'язати Великоолександрівське інвентарбюро скасувати реєстрацію права власності ПП "Агропроменерго" на зазначене нерухоме майно.

ПП "Агропроменерго" оскаржило до суду вказане рішення від 25.05.2006р. Великоолександрівської селищної ради.

Постановою від 31.01.2013р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області у справі № 2104/639/12 відмовлено у задоволенні позовних вимог за відповідним адміністративним позовом ПП "Агропроменерго" до Великоолександрівської селищної ради. Ухвалою від 23.05.2013р. Одеського апеляційного адміністративного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу ПП "Агропроменерго" на вказану постанову від 31.01.2013р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області та залишено зазначену постанову від 31.01.2013р. без змін.

Постановою від 17.11.2015р. Вищого адміністративного суду України задоволено касаційну скаргу ПП "Агропроменерго" на постанову від 31.01.2013р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області та ухвалу від 23.05.2013р. Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 2104/639/12, задоволений позов ПП "Агропроменерго" до Великоолександрівської селищної ради, визнано недійсним та скасоване рішення від 25.05.2006р. Великоолександрівської селищної ради "Про протест прокурора Великоолександрівського району на рішення виконкому селищної ради від 26.01.2005р. № 41", з підстав ненадання законом органам місцевого самоврядування права скасовувати власні рішення, після їхнього виконання, у відповідності до висновку, що містить рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. № 7-рп/2009.

Згідно даних інформаційної довідки від 06.07.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна у першому з зазначених реєстрів за Дочірнім підприємством "Агропроменерго" (надалі - відповідач-2) зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію, літ."Б", туалет, літ."В", мостіння, І, споруди, 2, з місцезнаходженням - Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд. 94-б.

Під час розгляду даної справи відповідач-2 не заперечує факту реєстрації за відповідачем-2 права власності на зазначене майно, а також, факту перебування такого майна у володінні та користуванні відповідача-2.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до п. 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (від 16.01.2003р. № 435-ІV) даний кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після 01.01.2004р. - дати набрання чинності даним Кодексом. Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності даним кодексом, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності даним кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 891 від 06.11.1995р. затверджено Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій. За п.1., п.3 цього Положення передачі в комунальну власність підлягає державний житловий фонд, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій. Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно. Разом з відомчим житловим фондом передаються зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

За п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 1443 від 02.12.1996р. визнано за необхідне проведення поетапної передачі до комунальної власності об'єктів соціальної інфраструктури, що перебувають на балансі державних установ та підприємств, зокрема, (підприємств-банкрутів).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" з державної у комунальну власність передаються безоплатно такі об'єкти, як житлові будинки та гуртожитки, зокрема, ті, будівництво яких не завершено. Також, передаються безоплатно за умови взяття органами місцевого самоврядування зобов'язання використовувати за цільовим призначенням і не відчужувати в приватну власність такі об'єкти, як об'єкти інженерної інфраструктури водопровідно-каналізаційного та газового господарства (включаючи мережі, споруди, устаткування), пов'язані з постачанням споживачам води, газу, відведенням і очищенням стічних вод, а також об'єкти благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", в редакції цієї норми за станом на 28.03.2003р., право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на нерухоме майно (у тому числі, житловий фонд, нежитлові приміщення, визначене відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також, майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку встановленому законом.

Відповідно до ч.ч.6-8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Відповідно до 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, при втраті ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею ст. 330 Цивільного кодексу України встановлено, що при відчужені майна особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на таке майно, якщо відповідно до ст. 388 цього ж Кодексу майно не може бути витребувано у добросовісного набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України у випадку, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України у випадку, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник майна має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках.

Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч. 6 цієї ж статті виконавчий комітет відповідної ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Згідно з ч. 10 цієї ж статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно висновку, що містить рішення Конституційного суду України від 16.04.2009р. № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування не можуть самостійно скасовувати власні рішення після їх виконання. Інші ж суб'єкти, у тому числі і орган місцевого самоврядування та прокуратура, можуть звернутися з відповідним позовом до суду про скасування акту органу місцевого самоврядування, з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи підтверджений факт набуття позивачем у власність у відповідності до приписів ч.1 та ч.2 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч.6 ст.7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", в редакції цієї норми за станом на 28.03.2003р. (право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі), отриманих за актом від 28.03.2003р. від Дочірнього підприємства "Білокриницький Комбінат хлібопродуктів" ДАК "Хліб України" насосної станції в смт. Велика Олександрівка Херсонської області, з трансформаторною підстанцією. Доказів та обґрунтованих (нормами права) доводів стосовно того, що згідно діючого за станом на 28.03.2003р. законодавства позивач повинен був здійснити реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, й, відповідно, міг набути право власності на вказане майно лише після здійснення такої реєстрації прав, відповідач-2 та 3-тя особа не надали суду.

Також, відповідач-2 та 3-тя особа не надали суду доказів неправомірності передачі позивачеві від Дочірнього підприємства "Білокриницький Комбінат хлібопродуктів" ДАК "Хліб України" насосної станції в смт. Велика Олександрівка Херсонської області, з трансформаторною підстанцією.

Матеріалами справи підтверджений факт перебування з 28.03.2003р. по теперішній час на балансі позивача насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією, з місцезнаходженням Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд. 94-б.

Відповідач-2 та 3-тя особа не надали суду доказів того, що вказана у складеному 28.03.2003р. між Дочірнім підприємством "Білокриницький Комбінат хлібопродуктів" ДАК "Хліб України" та позивачем насосна станція в смт.Велика Олександрівка, з трансформаторною підстанцією, не є тими самими насосною станцією з закритою трансформаторною підстанцією, місцезнаходженням яких є Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд. 94-б та які обліковуються позивачем на власному балансі.

З 28.03.2003р. по теперішній час позивачем не приймалися рішення щодо відчуження вказаного нерухомого майна на користь будь-яких осіб та суб'єктів господарювання (зокрема, будь-кого з відповідачів або 3-ї особи у даній справі), внаслідок прийняття яких вказане нерухоме майно могло вибути з комунальної власності с.Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області (змінити власника). Докази іншого у справі відсутні.

Також, у матеріалах справи відсутні докази набуття відповідачем-1, Великоолександрівською селищною радою Херсонської області, на передбачених законом підставах права власності (або інших прав) щодо вказаного нерухомого майна.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факти:

- набуття позивачем з 28.03.2003р. права власності на насосну станцію з закритою трансформаторною підстанцією, місцезнаходженням яких є Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд. 94-б;

- вибуття цього майна з комунальної власності с.Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області поза волею позивача;

- відсутності у відповідача-1 передбачених законом підстав для прийняття рішення від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94-Б".

Письмові докази іншого, про що стверджує відповідач-2, разом з 3-ю особою, у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Приписами ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення судом рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Наявність таких поважних причин зацікавлена сторона повинна підтвердити належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред'явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

У п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст.261 Цивільного кодексу України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, дізнався або мав дізнатися позивач. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Відповідачем-2, за текстом відзиву на позовну заяву, зроблено заяву про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна,94/б".

Прокурор вказує про відсутність підстав для застосування позовної давності за заявою відповідача-2 до позовних вимог у вказаній частині, стверджуючи що строк позовної давності за цією вимогою прокурором не пропущений, оскільки питання законності прийняття виконавчим комітетом відповідача-1 рішення від 26.01.2005р. № 41 в судовому порядку було вирішено лише 17.11.2015р., після прийняття Вищим адміністративним судом постанови у адміністративній справі № К/800/34436/13.

Суд не приймає до уваги та відхиляє вказані твердження прокурора про заявлення позову з вказаною вимогою в межах строку позовної давності з огляду на наступне:

1. Такі твердження не ґрунтуються на нормах ст.ст.256, 261, 263, 264 Цивільного кодексу Українита, відповідно, не узгоджуються з приписами цих норм.

2. Станом на час розгляду Великоолександрівським районним судом Херсонської області, Одеським апеляційним адміністративним судом та Вищим адміністративним судом України справи за адміністративним позовом ПП "Агропроменерго" до Великоолександрівської селищної ради з вимогою про визнання недійсним та скасування рішення від 25.05.2006р. Великоолександрівської селищної ради "Про протест прокурора Великоолександрівського району на рішення виконкому селищної ради від 26.01.2005р. №41", прокурор, об'єктивно, мав бути обізнаний з фактом прийняття Конституційним судом України рішення від 16.04.2009р. № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування та наведеними за таким рішенням висновками Конституційного суду України. Будучи обізнаним з вказаним рішенням Конституційного суду України прокурор мав можливість подати до суду позов з вимогою про скасування рішення від 26.01.2005р. № 41 виконавчого комітету відповідача-1 раніше ніж у вересні 2016р. Об'єктивних причин для подання позову з такою позовною вимогою, саме, у вересні 2016 року не доведено.

3. Такі твердження не приймаються до уваги, до того ж, оскільки, згідно з роз'ясненнями з п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що у випадку коли з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, дізнався або мав дізнатися, саме, позивач.

Позивач у своєму листі від 04.04.2016р. до Бериславської місцевої прокуратури стверджує, що лише у квітні 2014 року дізнався про існування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна, 94/б" (а.с.28).

У зв'язку з цим суд констатує про наявність у матеріалах даної судової справи копій рішення від 24.06.2014р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 10.09.2014р. у цивільній справі №650/618/14-ц (провадження № 2/650/199/14) за позовом Великоолександрівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білокриницької селищної ради до ОСОБА_5, треті особи Режстраційна служба Великоолександрівського районного управління юстиції, приватний нотаріус Великоолександрівського нотаріального округу ОСОБА_6 про витребування майна (будівлі насосної станції, з трансформаторною підстанцією, з місцезнаходженням Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул.Леніна, 94-б) з чужого незаконного володіння, зобов'язання зареєструвати майно за Білокриницькою селищною радою та внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на майно за ОСОБА_5 (а.с.41-44).

Ці рішення від 24.06.2014р. та ухвала від 10.09.2014р. суду не скасовані, й, відповідно, набрали законної сили.

У вказаному рішенні суду від 24.06.2014р., зокрема, зазначено: "...про те, що майно, яке перебуває у комунальній власності Білокриницької селищної ради неодноразово відчужувалося, Білокриницька селищна рада дізналася у 2012 році після звернення до Великоолександрівської філії Херсонського ДБТІ з метою реєстрації спірного права. Дана обставина сторонами не оспорюється". У вказаній ухвалі суду від 10.09.2014р., також, вказано: "Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, про те, що майно, яке перебуває у комунальній власності Білокриницької селищної ради неодноразово відчужувалося, Білокриницька селищна рада дізналася у 2012 році після звернення до Великоолександрівської філії Херсонського ДБТІ з метою реєстрації спірного права".

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, крім встановлених рішеннями третейського суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі наведеної норми ст.35 ГПК України суд приймає встановленим, без доведення при розгляді даної, № 923/1004/16, справи, встановлений рішенням від 24.06.2014р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області у цивільній справі № 650/618/14-ц (провадження № 2/650/199/14) факт обізнаності з 2012 року Білокриницької селищної ради з фактами неодноразового відчуження спірного у даній, № 923/1004/16, справі майна.

Прийнявши встановленим такий факт, суд критично оцінює твердження позивача про його обізнаність лише з квітня 2014 року з фактом існування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. №41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул. Леніна, 94/б", оскільки при зверненні позивача до органу ДБТІ, за результатом якого позивач став обізнаним з фактами неодноразового відчуження спірного у даній, № 923/1004/16, справі майна, позивач, природно, мав стати обізнаним й з правовстановлюючими документами, на підставі яких орган ДБТІ здійснював реєстрацію права власності щодо зазначеного майна за іншими, крім позивача, суб'єктами, зокрема, за ПП "Агропроменерго". Об'єктивні причини для того, щоб позивач не мав можливості дізнатися у 2012 році при зверненні до органу ДБТІ про факт існування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. №41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул. Леніна, 94/б" відсутні.

У даній справі позивачем не надано доказів пропуску строку позовної давності з поважних причин, а відповідачем-2, за текстом відзиву на позовну заяву, зроблено заяву про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог. У п.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що при наявності у справі двох кількох відповідачів, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності заяви про застосування позовної давності лише одного з відповідачів.

За наведених обставин та підстав суд застосовує позовну давність до заявлених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41 "Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул.Леніна, 94/б", у зв'язку із чим у задоволенні позовних вимог у вказаній частині має бути відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Інші дві заявлені позовні вимоги, про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ.А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди,2, з місцезнаходженням - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 94-б, а також, про витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння відповідача-2 на користь позивача, є взаємопов'язаними з вказаною позовною вимогою про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41.

За висновку суду про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовної вимоги про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. № 41, та, відповідно, за невизнання недійсним та за нескасування вказаного рішення, за наявності виданого ПП "Агропроменерго" свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 794139 на нерухоме майно: будівля насосної станції, літ.А, площею 46,0 кв.м.; закриту трансформаторну підстанцію, літ.Б, площею 40,0 кв.м.; туалет, літ.В; мостіння, І, споруди, 2, не підлягають задоволенню й інші заявлені позовні вимоги. З урахуванням наведеного має бути відмовлено й у задоволені позовних вимог про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ.А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди,2, з місцезнаходженням - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 94-б, а також, про витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння відповідача-2 на користь позивача. Й, відповідно, у задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в позові в повному обсязі підлягають скасуванню вжиті згідно з ухвалою суду від 21.09.2016р. у даній справі заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з відмовою в повному обсязі в задоволенні позову, відсутні й підстави для покладання на відповідачів повністю або частково судового збору, що сплачений за заявленим позовом.

Керуючись ст.ст. 49, 68, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, яких вжито згідно ухвали господарського суду Херсонської області від 21.09.2016р. у справі № 923/1004/16.

Повне рішення складено 20.12.2016р.

Суддя К.В. Соловйов