ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Справа № 34/263

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКартере В.І.,
Кролевець О.А.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (головуючий суддя Отрюх Б.В., судді Михальська Ю.Б., Лобань О.І.)
та ухвалуГосподарського суду міста Києва від 11.07.2016 (суддя Сташків Р.Б.)
за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
пропоновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2011
у справі№ 34/263 Господарського суду міста Києва
за позовомзаступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі: 1. Національного банку України, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі",
за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору,
Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",
прозвернення стягнення на предмет іпотеки,
за участю представників:
прокуратурине з'явились,
позивачівне з'явились,
відповідачаМакаренко Ю.О.,
третьої особиМохонько М.А.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011 Господарського суду міста Києва у справі № 34/263.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, третя особа звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду та постанову апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу задовольнити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, зокрема ст. 119 ГПК України. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди не дали належної оцінки причинам пропуску строку та їх поважності.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники позивачів та прокуратури не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 04.11.2011 Господарським судом міста Києва було видано наказ № 34/263 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011, яким з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" стягнуто 31.604.085,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, що розташована по вул. Польовій, 61-а, у Солом'янському районі м. Києва, та на жилий будинок № 61-А, що розташований по вул. Польовій, Солом'янського району м. Києва, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у наказі зазначено строк пред'явлення його до виконання до 12.10.2012.

Наказ №34/263 від 04.11.2011 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011 пред'явлено до виконання до органів ДВС 16.11.2011.

Постановою Головного Державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 18.11.2011 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 34/263.

В процесі здійснення виконавчого провадження Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" були організовані прилюдні торги з реалізації нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі", на яке необхідно було звернути стягнення згідно рішення господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу № 3-133/11 від 24.05.2012 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна переможцем прилюдних торгів стало Приватне акціонерне товариство "Дельта Банк".

За результатами прилюдних торгів державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України було видано Акт № 187/9 від 29.05.2012 про реалізацію предмета іпотеки, з якого вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом було зараховано лише 13.323.750,00 грн., який став підставою для отримання Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Оскільки коштів, що були зараховані в рахунок погашення боргу, виявилось недостатньо для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", 31.05.2012 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України було винесено постанову серії ВС № 29936922 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Не погоджуючись з правомірністю прилюдних торгів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіволі" звернулось до суду з позовом, за результатами розгляду якого рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2012 у справі № 501-32/7520-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2012, визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведених 24.05.2012, які оформлені протоколом № 3-133/11.

У березні 2014 року ТОВ «Тіволі» звернулось до суду з позовом, за результатами розгляду якого рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/5034/14 від 10.06.2014 визнано недійсним акт державного виконавця № 187/9 про реалізацію предмета іпотеки від 29.05.2012 та визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 01.06.2012.

За результатами вищевказаних судових рішень предмети іпотеки знову належать на праві власності ТОВ «Тіволі», а тому наказ Господарського суду міста Києва від 04.11.2011 про примусове виконання рішення від 15.06.2011 у справі № 34/263 підлягав повторному виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2014, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2015, задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк": поновлено строк для пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011 Господарського суду міста Києва у справі № 34/263 від дати набрання даною ухвалою законної сили.

Заявою від 23.10.2014 наказ Господарського суду міста Києва від 04.11.2011 у справі № 34/263 стягувачем було пред'явлено до виконання.

Постановою ВПВР ДВС України № 45195936 від 27.10.2014 у відкритті виконавчого провадження було відмовлено.

07.11.2014 в.о. начальника ВПВР ДВС України було скасовано раніше винесену постанову ВПВР ДВС України № 29936922 від 31.05.2012, у зв'язку з чим постановою ВПВР ДВС України від 18.11.2014 було поновлено попереднє виконавче провадження №29936922.

Постановою Вищого господарського суду України 16.11.2015 постанови ВПВР ДВС від 07.11.2014 та від 18.11.2014 визнано недійсними.

11.02.2016 ПАТ "Дельта банк" звернулось до ВПВР ДВС України з заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом.

Постановою від 23.02.2016 № 50245310 ВПВР ДВС МЮ України відмовлено ПАТ "Дельта банк" у відкритті виконавчого провадження.

Наразі Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" подало до суду першої інстанції другу заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2011 у справі № 34/263.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Дельта банк", суди виходили з того, що згідно зі ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 253 ЦК України строк пред'явлення наказу до виконання поновився з 28.10.2014 та тривав по 28.10.2015, але про можливість пред'явлення наказу до виконання протягом указаного строку стягувач довідався лише 16.11.2015 - у день винесення вищевказаної постанови Вищим господарським судом України. Проте з заявою про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання ПАТ "Дельта банк" звернулось до суду лише 23.05.2016, тобто майже через пів року від дня, коли отримало законне право на таке звернення, та не обґрунтувало поважність причин такого зволікання.

Колегія суддів вважає вказані висновки передчасними та такими, що зроблені без належного врахування такого.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає скаржник у касаційній скарзі, 01.02.2016 заступником директора Департаменту - начальником ВПВР ДДВС МЮУ при здійсненні контролю за діями державного виконавця у виконавчому провадженні № 29936922 на підставі постанови Вищого господарського суду України 16.11.2015 у справі № 34/263 була винесена постанова про перевірку виконавчого провадження, якою було скасовано постанову ВПВР ДВС України від 18.11.2014 про поновлення попереднього виконавчого провадження № 29936922.

05.02.2016 ПАТ "Дельта банк" отримало постанову про перевірку виконавчого провадження від 01.02.2016 та наказ господарського суду від 01.11.2011.

11.02.2016 ПАТ "Дельта банк" звернулось до ВПВР ДВС України з заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом.

Постановою від 23.02.2016 № 50245310 ВПВР ДВС МЮ України відмовлено ПАТ "Дельта банк" у відкритті виконавчого провадження.

29.02.2016 ПАТ "Дельта банк" отримало вказану постанову.

У заяві від 19.05.2016 про відновлення (поновлення) пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та в додаткових поясненнях до неї від 08.07.2016 ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що на момент спливу поновленого строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, встановленого ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2014, виконавче провадження з виконання наказу № 34/263 від 01.11.2011 ще здійснювалося ВПВР ДДВС МЮУ. Питання про відновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання не може бути порушене відносно виконавчого документу, який в цей час перебуває на виконанні. Таким чином у ПАТ «Дельта Банк» виникло право на звернення до суду з заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документу до виконання тільки після отримання 05.02.2016 постанови про перевірку виконавчого провадження від 01.02.2016 року та наказу №34/263 від 01.11.2011.

Однак суди не встановили наявності чи відсутності вказаних обставин, що унеможливлює з'ясування наявності правових підстав для вчинення в межах спірних правовідносин процесуальних дій, передбачених положеннями ст. 119 ГПК України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" також зазначено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Третя особа в обґрунтування своєї заяви вказувала на обставини, які не залежали від нього, що призвело до пропущення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, а саме:

- скасування постанови 07.11.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 29936922 від 31.05.2012;

- винесення постанови про відновлення виконавчого провадження 18.11.2014 на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- обставини, що роблять неможливим виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011 у справі № 34/263 у порядку і спосіб, раніше встановлений.

Крім того ПАТ «Дельта Банк» звертало увагу судів також на інші обставини щодо поважності пропуску строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, зокрема, на такі:

- виникнення обставини, що роблять неможливим виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011 у справі № 34/263 у порядку і спосіб, раніше встановлений, та звернення ПАТ «Дельта Банк» до Господарського суду м. Києва з заявою № 18.01-22 від 20.01.2015 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі №34/263;

- віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та потачок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», що призвело до масового звільнення працівників, збільшенням обсягів роботи на діючих співробітників, збільшення часу на погодження внутрішньобанківських процесів, які на пряму впливають на роботу юридичної служби банку (погодження сплати судового збору, отримання платіжних доручень про сплату судового збору, погодження з керівництвом подальшого плану роботи з проблемними боржниками тощо).

Однак суди вказаним обставинам та доводам не надали належної оцінки в їх сукупності та взаємозв'язку, в т. ч. в їх хронологічній послідовності та тривалості, обмежившись передчасним висновком про недоведеність поважності причин несвоєчасного звернення третьої особи до суду з заявою про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Таким чином, суди в порушення ч. 1 ст. 43 ГПК України не встановили в судовому процесі всіх обставин справи всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності з урахуванням об'єкта і предмета спору, а отже дійшли передчасних висновків.

Як встановлено ст. 111-5 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Неповне встановлення судами попередніх інстанцій відповідних фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, входять до предмету доказування, а отже підлягають обов'язковому дослідженню, і ненадання їм належної правової оцінки в сукупності є порушенням вимог ст. 43 ГПК України, що виключає можливість висновку суду касаційної інстанції про правильність застосування судами норм права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними фактичні обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, а також з урахуванням наведених вище процесуальних порушень, ухвалу та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з врахуванням вищевикладених вказівок цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-12, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 у справі № 34/263 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіВ.І. Картере
О.А. Кролевець