ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.2016 Справа № 904/9632/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроком"

про стягнення заборгованості у розмірі 5 010 542,29 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача ОСОБА_1, дов. № б/н від 20.10.16р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за договором поставки товару №210401 від 21.04.16р. в сумі 5 010 542,29 грн., мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

20.12.16р. від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії договору №210401 від 21.04.16р. з додатком №1, інформації про курси валют станом на 18.10.16р., копії акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.16р. по 10.11.16р., підписаного сторонами без зауважень.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про засідання суду повідомлявся належно, суду повернулися поштові повідомлення про вручення поштових відправлень №494 та №420.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.04.16р. сторонами укладено Договір поставки №210401 (далі Договір), за п.1.1. якого Продавець (Позивач) зобовязався поставити, а Покупець (Відповідач) зобовязався прийняти та оплатити на умовах цього Договору Товар, визначений у цьому Договорі та/чи додатках до нього.

Поставка Товару здійснюється на умовах СРТ склад Покупця за адресою с. Веселе Межівського району Дніпропетровської області (згідно ІНКОТЕРМС 2010р.) (п.2.1. Договору).

Строки поставки кожної окремої партії Товару визначаються у додатках Специфікаціях, які є невідємною частиною Договору (п.2.2. Договору).

Датою поставки Товару є дата, зазначена у видатковій накладній, підписаній обома сторонами (п.2.3. Договору).

Асортимент та базова вартість Товару наведена у Специфікаціях, які є невідємною частиною цього Договору (п.3.1. Договору).

Базова вартість Товару підлягає коригуванню у відповідності до Положення про порядок коригування базової вартості товару (далі Положення), яке є невідємною частиною цього Договору (п.3.2. Договору). Положення викладене у додатку № 1 до Договору.

Умови та граничні строки оплати Товару (партії Товару) вказуються у відповідних Специфікаціях, які є невідємною частиною цього Договору (п.4.2. Договору).

Відповідно до умов, передбачених п.2.2. Договору, поставка Товару повинна бути здійснена у строки, зазначені в специфікаціях до Договору:

- специфікація (додаток №2) у строк до 30.04.16р.;

- специфікація (додаток №3) у строк до 15.05.16р.

Виконуючи договірні зобовязання, Позивач передав у власність Відповідача товар за видатковою накладною №173 від 21.04.16р. на суму 3 610 839,12 грн. та видатковою накладною №177 від 10.05.16р. на суму 1 368 448,32 грн., на загальну суму 4 979 287,44 грн.

Пунктами 3 Специфікацій визначено граничний строк оплати Товару за кожною з поставлених партій - 15.10.16р.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, станом на 19.10.16р. Відповідач за поставлений Товар не розрахувався, у звязку з чим, його борг перед Позивачем за поставлений за Договором Товар становить 4 979 287,44 грн.

Відповідно до п.2 Положення базова вартість Товару підлягає коригуванню виключно у випадках, якщо комерційний курс гривні до долара США на момент часткової або повної оплати буде вищим по відношенню до аналогічного комерційного курсу, що буде визначений у відповідних Специфікаціях.

Пунктом 3.1. Положення передбачено, що коригування базової вартості товару здійснюється за наступною формулою: С опл. = (А1/А0) х С0_опл, де:

С опл - вартість кожного окремого асортименту відповідної партії Товару на дату фактичної оплати у повному обсягу;

А0 - комерційний курс гривні до долара США на дату підписання сторонами специфікації;

А1 комерційний курс гривні до долара США на дату сплати Покупцем коштів за товар;

С0 - базова вартість відповідної партії товару в гривні, яка зазначена у специфікації.

Відповідно до п.4 Положення під терміном "комерційний курс", у всіх його відмінках по тексту цього Договору, додатків/специфікаціях, додаткових угод до нього, розуміється курс продажу долара США, що склався на міжбанківському (комерційному) валютному ринку України за результатами торгів на кінець банківського дня, що передує дню, станом на який здійснюється розрахунок відповідних значень за цим Договором.

Сторони домовилися використовувати відомості про такий курс за даними Інтернет - сторінки http://mezhbank.org.ua з відповідної колонки (Продаж) та рядку (долар США) таблиці коригувань міжбанківського валютного ринку України, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній, визначається як курс продажу долару США, встановлений Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_2 Аваль" у м. Києві на початок відповідного дня. Інформація про такий курс може бути підтверджена відомостями з http://www.aval.ua, або відповідною довідкою ПАТ "ОСОБА_2 Аваль".

Відповідно до інформації з Інтернет - сторінки http://mezhbank.org.ua, наданої Позивачем, курс продажу долара США на міжбанківському валютному ринку України станом на 18.10.16р. становив 25,65 грн. за один долар США.

У Специфікаціях до Договору загальна базова вартість поставленого Товару визначена за комерційним курсом гривні до долара США станом на момент завершення попереднього дня банківських торгів (20.04.16р): 25,49 грн./долар США.

З урахуванням коригування базової вартості товару, станом на 19.10.16р. борг Відповідача перед Позивачем становить 5 010 542,29 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Позивач надав копію акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.16р. по 10.11.16р., у якому Відповідач підтвердив наявність боргу за Договором у сумі 4 979 287,44 грн.

Перевіривши доводи Позивача, проаналізувавши умови договору та обставини справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати слід покласти на Відповідача.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроком" (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 3, оф.4, р/р 0001 в ПАТ АКБ "Новий", МФО 305062, ) в межах суми заявлених позовних вимог.

Заява Позивача мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, з поданням належних і допустимих доказів на підтвердження можливості виникнення ускладнень у виконанні судового рішення.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, Позивачем не надано відповідних доводів в обґрунтування своєї заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява Позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроком", 49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 3 оф.4 (код 25012843) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво", 49107, м. Дніпро, бул. Зоряний, буд. 1а (код 31335217) 5 010 542,29 грн. основного боргу, 75 158,14 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У забезпеченні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено__________________