УХВАЛА

08.12.2016Справа № 6/249

За скаргою дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

На дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі за позовом дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

До відповідача державного комунального підприємства «Київжитлотеплокомуненерго»

Про стягнення 18739650,17 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від скаржника Майданевич Г.А. (за дов.)

від органу виконання рішень Василенко В.О. (за дов.)

від боржника не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2004, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2004, присуджено до стягнення з державного комунального підприємства «Київжитлотеплокомуненерго» на користь дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 7210834,64 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних в розмірі 342471,60 грн., 702447,60 грн. пені, 1543,94 грн. витрат на послуги адвоката, 1700 грн. державного мита та 51,99 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

09.12.2004 суд видав відповідний наказ.

04.11.2016 (штемпель відділу зв'язку) дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулася до суду з скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить: визнати незаконним рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636516/20.1/4; визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636516/20.1/4; зобов'язати орган виконання рішень прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 09.12.20104 № 6/249 та відкрити виконавче провадження.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення стягувача та органу виконання рішень, суд дійшов такого висновку.

03.10.2016 стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою № 31/13-3623 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 6/249 від 09.12.2004 (дану заяву орган виконання рішень отримав 04.10.2016 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 040).

13.10.2016 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 4 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) відповідно до якої відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Виконавчий документ був повернутий стягувачу з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка набрала чинності з 05.10.2016.

Водночас, на момент звернення стягувача 03.10.2016 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV з врахуванням змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, яка була чинна на момент звернення, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За таких обставин, стягувач 03.10.2016 обґрунтовано звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для примусового виконання судового рішення, оскільки сума зобов'язання за ним перевищувала десять та більше мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 58 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. (положенню частини першої статті 58 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 N 1-рп/99)

Таким чином, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був зобов'язаний прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва № 6/249 від 09.12.2004 в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Посилання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) судом відхиляються з огляду на те, що відповідно до п. 6 наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 він набуває чинності одночасно з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження», але не раніше дня його офіційного опублікування. На момент пред'явлення наказу до виконання 04.10.2016 зазначений наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 не набув чинності.

Крім того, відповідно до п. 7 перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № N 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити.

Визнати незаконним рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636516/20.1/4.

Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636516/20.1/4.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 09.12.20104 № 6/249 та відкрити виконавче провадження

Суддя С. А. Ковтун