ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д к л а д е н н я р о з г л я д у с п р а в и

"19" грудня 2016 р. Справа № 926/2780/16

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідачів:

1.Комунального підприємства Міського торговельного комплекса "Калинівський ринок"

2.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсним договору №2014/4тс від 21.07.2015 року про надання в користування торговельного місця на території КП МТК "Калинівський ринок"

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_3 представник (дов. від 26.09.2016р.)

Від відповідача 1: не зявився

Від відповідача 2: не зявився

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_1 07.09.2016 року звернувся з позовом до комунального підприємства Міського торговельного комплекса "Калинівський ринок" про визнання договору №2014/4тс від 21.07.2015 року про надання в користування торговельного місця №30-С, площею 21,60 м.кв. у торговельному секторі №4 на території КП МТК "Калинівський ринок" недійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.10.2010 року між КП МТК "Калинівський ринок" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено угоду №8884/С від 20.10.2010 року про надання в платне користування торговельного місця площею 19,00 м.кв. торгового сектору №4 павільйону №29 Б на території КП МТК "Калинівський ринок" для здійснення продажу тютюнових виробів.

21.07.2015 року між КП МТК "Калинівський ринок" та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір №2014/4тс про надання в користування торговельного місця №30-С, площею 21,6 м.кв. у торговельному секторі №4.

Актом обміру площі торговельного місця №29-Б від 08.10.2015 року комісією по підприємству КП МТК "Калинівський ринок" встановлено, що вказане торговельне місце займає площу 17,13 кв.м.

Згідно плану-схеми торгового сектору №4, висновком №16085 від 03.08.2016 року будівельно-технічного дослідження, згідно якого, встановлення огороджуючи конструкцій власником павільйону №30-С збільшило площу його торгового місця на 2,36 м.кв., при цьому зменшивши площу торгового павільйону позивача на 1,81 м.кв., чим порушив права позивача. Що стало підставою для звернення позивача з позовом про визнання договору №2014/4тс від 21.07.2015 року між КП МТК "Калинівський ринок" та ФОП ОСОБА_2 недійсним.

Ухвалою суду від 08.09.2016 року порушено провадження у справі, залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_2 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.09.2016 року.

У відзиві на позов відповідач - КП МТК "Калинівський ринок" проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що на моменту укладення спірного договору між КП МТК "Калинівський ринок" та ОСОБА_2 площа торговельного місця становила 21,6 кв.м., крім того, позивачем не надано доказів, що саме реконструкція торгового павільйону № 30-С порушила його права, а саме: не надано доказу попереднього становища його торговельного місця.

Ухвалою суду від 27.09.2016 року в звязку з відсутністю представника відповідача та третьої особи розгляд справи було відкладено на 17.10.2016 року.

17.10.2016 року, представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_4 особу-підприємця ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 особу-підприємця ОСОБА_2 та задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості другого відповідача - ОСОБА_4 особу-підприємця ОСОБА_2 (м. Чернівці, вул. Гусятинська, 2, код НОМЕР_1). Цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 01.11.2016 року.

Ухвалами суду від 01.11.2016 року, від 15.11.2016 року та від 06.12.2016 року розгляд справи відкладено.

19.12.2016 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить визнати недійсним п.1.1 договору №2014/4тс від 21.07.2015 року укладений між КП МТК "Калинівський ринок" та ОСОБА_2 про надання в користування торговельного місця №30-С, площею 21,60 м.кв. у торговельному секторі №4, в частині площі 1,81 кв.м. торговельного місця № 30С.

У відповідності до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Пунктом 3.11. постанови Пленуму№18 визначено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому в даному пункті зазначено, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

У пункті 3.12 постанови пленуму № 18 роз'яснено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що по своїй суті це є заява про зміну предмету позову.

Враховуючи, що заява про зміну предмету позову може бути подана лише до початку розгляду господарським судом справи по суті, а позивач звернувся із такою заявою вже після початку розгляду справи, підстав для задоволення зазначеної заяви суд не вбачає.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.12.2016 року представники відповідачів не зявилися, причини незявлення суду не повідомили, відповідач 2 відзив на позовну заяву не надав.

19.12.2016 року, представник позивача звернувся із письмовим клопотанням про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляд спору, але не більше як на пятнадцять днів.

Враховуючи, що строк розгляду справи спливає 19.12.2016 року та відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про продовження строку розгляду справи слід задовольнити, продовжити строк розгляду справи на 15 днів, тобто до 03.01.2017 року, а розгляд справи відкласти.

Керуючись ст.ст. 22, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити позивачу в задоволенні клопотання від 19.12.2016 року (про зменшення позовних вимог).

2.Задовольнити заяву позивача про продовження строку розгляду справи.

3.Продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

4.Розгляд справи відкласти на 03 січня 2017 року на 12 годину 00 хвилин в приміщені господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул.О.Кобилянської, 14, за участю представників сторін.

5.Сторонам виконати вимоги попередніх ухвал суду.

Суддя С.М. Гушилик