ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2016 Справа № 904/10252/16

За позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "ЗОРЯ"-"МАШПРОЕКТ", м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНІХРОМ", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вутмарк - Україна", м. Дніпро

про визнання припиненими зобов'язань

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 17/1-5948 від 18.07.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 17.10.2016;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНІХПРОМ» (далі Відповідач), в якому просить суд визнати припиненими зобов'язання Позивача перед Відповідачем, що виникли з Договору № 2 від 23.11.2012 року в сумі 624 594,19 грн., з яких 554 688 грн. 96 коп. - основний борг, 42 125 грн. 96 коп. пеня, 14 976 грн. 59 коп. інфляційні втрати, 2 872 грн. 22 коп. - 3% річних, 9 230 грн. 46 коп. - витрати по сплаті судового збору; а також 700 грн. 00 коп. боргу згідно із п. 3.1. договору поруки, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Заявлені позовні вимоги, мотивовані тим, що 23.06.2016 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, у відповідності до якої, зарахував свої вимоги до Відповідача про сплату частини боргу, встановленого постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 року в справі № 904/602/16, у розмірі 624 594,19 грн., за рахунок вимоги Відповідача до Позивача про сплату боргу, встановленого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року в справі № 904/566/16. Зважаючи на те, що Відповідач не визнав заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, без надання будь-яких доказів нікчемності зазначеної заяви, Позивач, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст.ст. 1, 12. 54 ГПК України, звернувся з даним позовом, та вимагає визнання припиненим свого зобов'язання перед Відповідачем в судовому порядку.

Відповідач письмових заперечень по суті заявленого позову суду не подав, представник відповідача, який був присутній в засіданнях, проти заявлених вимог заперечував.

Третя особа явку представника в засідання не забезпечила, пояснень по суті спору суду не подала.

В судовому 08.12.2016 року оголошувалася перерва до 22.12.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

В засіданні суду 22.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 23.03.2016р. (справа № 904/566/16), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2016, з ДП НВКУ «Зоря»-«Машпроект» на користь ТОВ «УКРНІХПРОМ» стягнуто 554 688 грн. 96 коп. основного боргу, 42 125 грн. 96 коп. пені, 14 976 грн. 59 коп. інфляційних втрат, 2 872 грн. 22 коп. 3% річних, 9 230 грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору, а також стягнуто солідарно з ТОВ «Вутмарк-Україна» 700 грн. 00 коп. боргу.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 24.06.2016р. видано накази.

31.03.2016 Господарським судом Дніпропетровської області розглянуто справу № 904/602/16 за позовом ДП НВКГ Зоря-Машпроект до ТОВ Укрніхром про стягнення суми 7 108 843 грн. 41 коп. та за зустрічним позовом ТОВ Укрніхром до ДП НВКГ Зоря-Машпроект про стягнення 7 604 110 грн. 25 коп.

За результатами розгляду позовних вимог 31.03.2016 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення, яким у задоволені первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 904/602/16, яка залишена без змін постановою суду касаційної інстанції від 03.08.2016 року, рішення суду першої інстанції скасоване, ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено по вністю. Вирішено стягнути з ТОВ Укрніхром на користь ДП НВКГ Зоря-Машпроект попередню оплату в сумі 5 614 425 грн. 84 коп., неустойку в розмірі 1 494 417 грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 106 632 грн. 66 коп. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ Укрніхром на користь ДП НВКГ Зоря-Машпроект витрати по апеляційній скарзі в сумі 242 763 грн. 64 коп.

Таким чином, згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року у справі № 904/566/16 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 року у справі № 904/602/16, ДП НВКУ «Зоря»-«Машпроект» набуло статус боржника ТОВ «УКРНІХПРОМ» на суму 624 594,19 грн. за Договором № 2 від 23.11.2012, та одночасно статус кредитора ТОВ «УКРНІХПРОМ» на суму 7 215 476,07 грн. за договором № 1 від 20.12.2012.

За наявності між сторонами зустрічних однорідних вимог, які підтверджені судовими рішеннями, що набрали законної сили, 24.06.2016 ДП НВКГ Зоря-Машпроект направило на адресу ТОВ Укрніхром заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 17/1-5229), у відповідності до змісту якої, зарахувало свої вимоги до ТОВ Укрніхром про сплату боргу, встановленого постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 904/602/16 в розмірі 624 594 грн. 19 коп. за рахунок вимоги ТОВ Укрніхром до ДП НВКГ Зоря-Машпроект про сплату боргу, встановленого рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 у справі № 904/566/16. В іншій частині, а саме в сумі 6 590 881 грн. 87 коп., зобов'язання ТОВ Укрніхром перед ДП НВКГ Зоря-Машпроект залишаються дійсними, та таким, що не виконані.

У відповідь на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, Відповідач письмово повідомив, що така заява є передчасною й підлягає відхиленню.

Позивач вважає, що зазначені дії Відповідача, свідчать про невизнання ним зарахування зустрічних однорідних вимог, в зв'язку з чим, вимагає визнання припиненим свого зобов'язання перед Відповідачем в судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до приписів ст. 203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Аналогічні правила містить і стаття 601 ЦК України.

Виходячи зі змісту зазначених норм матеріального права, заява сторони про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. При цьому, якщо друга сторона заперечує правомірність такого зарахування, вона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі, або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Таким чином, невизнання (заперечення) однією із сторін зарахування зустрічних однорідних вимог, як одностороннього правочину, з урахуванням принципу презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), може полягати лише в активних діях противної сторони, які можуть бути виражені у звернення з позовом про визнання такого правочину недійсним.

При цьому, надіслання письмової відповіді на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, за змістом якої сторона повідомляє про відхилення заяви про залік, недостатньо для кваліфікації такої дії, як порушення, невизнання або оспорювання цивільного права, що потребує захисту в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факт порушення його права, з боку Відповідача, та як наслідок, не доведено існування підстав для звернення з позовом до господарського суду.

Крім того, в судовому засіданні 22.12.2016 року, представник Позивача, на запитання суду, підтвердив, що між сторонами відсутній спір про право, а даний позов, заявлено з метою встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, при цьому, вимога щодо встановлення певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належать встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 1, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2016

Суддя ОСОБА_3