ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2016 р. Справа № 5023/1310/11

вх. № 315

Суддя господарського суду: Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання: Косма К.І.

розглянувши скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків на дії (бездіяльність) органу Державної виконавчої службу в порядку ст.121-2 ГПК України по справі№5023/1310/11

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків

до Комунального підприємства ВТП "Вода", м. Харків

про стягнення 9 540 248,57 грн.

за участю представників:

скаржника (стягувача) - ОСОБА_1 (дов.№01-16юр/6483 від 01.09.2016), ОСОБА_2 (дов.№01-16 юр/6408 від 30.08.16);

боржника - ОСОБА_3 (дов.б/н від 01.02.16);

представника ВДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 05.02.2013 у справі № 5023/1310/11, позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто з останнього 210379,34 грн. інфляційних, 89865,60 грн. 3% річних, 24577,15 грн. витрат по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 227,46 грн. Клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення задоволено частково. Надано відстрочку виконання рішення суду на 2 місяці.

26.10.2016року від Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків, через канцелярію господарського суду (вх.№315) надійшла скаргу на дії (бездіяльність) органу Державної виконавчої службу в порядку ст.121-2 ГПК України по справі№5023/1310/11, в якій останній просить суд :

- Визнати незаконною (протиправною) бездіяльність державного виконав Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області - ОСОБА_4, яка полягає у невиконанні покладених на нього законом обов'язків що встановлення строку вилучення та передачі для наступної реалізації майна, описаного арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016 р., 30.09.2016 року 04.10.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724.

- Визнати незаконною (протиправною) бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області - ОСОБА_4, яка полягає у невиконанні покладених на нього законом обов'язків щодо залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016 р., 30.09.2016 року та 04.10.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724.

-Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4 негайно вжити передбачені Законом України Про виконавче провадження заходи щодо встановлення строку вилучення та передачі для наступної реалізації майна та залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016 р., 30.09.2016 року та 04.10.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2016 прийнято скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» м. Харків на дії (бездіяльність) органу Державної виконавчої служби в порядку ст.121-2 ГПК України по справі №5023/1310/11 до розгляду.

Ухвалами господарського суду від 15.11.2016, 01.12.2016 розгляд скарги відкладався.

В судовому засіданні 01.12.2016 року оголошено перерву до 20.12.2016 року.

У призначеному судовому засіданні 20.12.2016 представник скаржника (стягувач) подану скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Через канцелярію суду надав письмові пояснення в обґрунтування доводів скарги (вх. №43417 від 19.12.2016 року ), які судом долучені до матеріалів справи.

Представник боржника в судовому засіданні 20.12.2016 проти задоволення скарги заперечував з підстав, зазначених у письмових поясненнях по суті скарги, наданих через канцелярію суду (вх. №38728 від 14.11.2016 року, вх.№40982 від 01.12.2016 року), та клопотання про зупинення провадження у справі № 5023/1310/11 за скаргою АК «Харківобленерго» на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області до набрання законної сили рішенням суду по справі № 922/3470/16 за позовом КП «Харківводоканал» до КП «ВТП Вода», АК «Харківобленерго» про визнання права власності на майно/право господарського відання/ і про зняття з нього арешту.

У вищевказаних поясненнях божник посилається на те, що на даний час КП «ВТП «Вода»» знаходиться в завершальній стадії реорганізації, коли вже не веде господарсько-фінансову діяльність, а все майно власником передано КП «Харківводоканал», яке здійснює виробничу діяльність з використанням даного майна. Зазначене підтверджується протоколом комісії з реорганізації від 27.09.2011, яким зафіксовано рішення про припинення господарсько-фінансової діяльності КП «ВТП «Вода» з 30.09.2011.

З моменту передачі у господарське віддання КП «Харківводоканал» майна КП «ВТП «Вода», у т.ч., транспортних засобів, речові права володіння, користування та розпорядження вказаним майном перейшли від КП «ВТП «Вода» до КП «Харківводоканал».

Транспортні засоби, на які державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на їх відчуження, використовуються КП «Харківводоканал» задля виконання статутних завдань підприємства в частині здійснення належного та своєчасного обслуговування мереж водопостачання та водовідведення, ліквідацію аварій на зазначених мережах, є спеціальними виробничими транспортними засобами та транспортними засобами, що здійснюють перевезення робітників КП «Харківводоканал» до місць виникнення аварій. Несвоєчасна ліквідація аварій на мережах може призвести до загрози життю та здоровю споживачів відповідних послуг, пошкодженню майна, відсутності води на особливо важливих обєктах (таких як лікарні, школи та дошкільні заклади, тощо), до настання надзвичайних наслідків для екології та санітарно-епідеміологічного стану міста, може поставити під загрозу життя та здоровя громадян, спричинити їм майнову шкоду.

КП «ВТП «Вода», в свою чергу, звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області з клопотанням від 24.10.2016 № 918 про урахування вищазазначеної інформації та проханням не вчиняти будь-яких виконавчих дій щодо транспортних засобів, на які накладено арешт, згідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області КП «ВТП «Вода» від 26.09.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП № 31297724, з огляду на те, що зазначений арешт було накладено помилково, без урахування особливостей процедури реорганізації КП «ВТП «Вода»».

Крім того, боржник наполягає на тому, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" не визначено строку (терміну) вилучення та передачі на реалізацію арештованого та описаного майна - виконавець самостійно визначає даний строк (термін), та не встановлено обов'язку виконавця обмежувати можливість користування майном (транспортними засобами) - зазначене виконавець здійснює самостійно з урахуванням властивостей майна та його значення для володільця (користувача) та необхідності використання.

Також боржник зазначає, що залучення державним виконавцем субєкта оціночної діяльності не можливо вчинити без здійснення авансового внеску зі сторони АК «Харківобленерго», що передбачено п.п. 7 п. 10 «Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 N 1183/5, дія якого розповсюджується на відділ примусового виконання рішень.

В той же час, як вказує боржник в провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/3470/16 за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») до Комунального підприємства «Виробничо-технологічного підприємства «Вода» (далі - КП «ВТП «Вода»), Акціонерної компанії «Харківобленерго» (далі - АК «Харківобленерго») про визнання права власності на майно/право господарського відання/ (транспортні засоби у кількості 190 одиниць) і про зняття з нього арешту, яка подана в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». На вищезазначені транспортні засоби, накладено арешт постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державні виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 від 26.09.2016 і описано, згідно до актів опису та арешту від 29.09.2016, 30.09.2016, 04.10.2016 при примусовому виконанні наказу № 5023/4029/11, по зведеному виконавчому провадженню № 31297724 про стягнення суми боргу з КП «ВТП «Вода» на користь, у т.ч., АК «Харківобленерго».

Також боржник вважає, що у разі задоволення позовної заяви про визнання права власності на майно/право господарського відання/ і про зняття з нього арешту по справі №922/3470/16 будуть відсутні підстави для задоволення скарги АК«Харківобленерго» на дії (бездіяльність; державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 по справі №5023/1310/11.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 922/3470/16, дослідивши позовні матеріали в цілому суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі № 922/3470/16 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За змістом названої норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, пов'язаність даної справи полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що випливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Боржником не доведено обґрунтованість клопотання про зупинення провадження у справі.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмета спору.

Аналогічна позиція міститься у постанові Вищого господарського суду у справі № 921/1016/15-г/7 від 16.08.2016.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у клопотанні КП «ВТП «Вода» про зупинення провадження у справі № 5023/1310/11 відмовити, у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судовому засіданні 01.12.2016 заперечував проти скарги у повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях (вх. №41128 від 01.12.2016 ).

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи, достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали скарги, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження № 31297724, боржником за яким є Комунальне підприємство«Виробничо-технологічне підприємство «Вода», а одним із стягувачів є Акціонерна компанія «Харківобленерго».

В наданих до господарського суду запереченнях на скаргу, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області зазначає про вжиті ним заходи, щодо примусового виконання рішення господарського суду Харківської області, зокрема, в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

26.09.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (транспортні засоби у кількості 190 одиниць). Державним виконавцем було складено акти про опис та накладення арешту на майно боржника від 29.09.2016, 30.09.2016, 04.10.2016 в яких встановлено строк для передання транспортних засобів на реалізацію не раніше 04.10.2016, не раніше 05.10.2016, не раніше 14.10.2016, відповідно.

Враховуючи викладене, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області вважає, що його дії проводились у відповідності до вимог чинного законодавства, вважає доводи скарги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні даної скарги.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав та вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції від 21.04.1999 року N 606-XIV (далі - Закон № 606), який був чинний на момент винесення постанови про арешт майна та складено акти опису та арешту, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України "Про виконавче провадження" встановлено порядок виконання судового рішення, який необхідно дотримуватися державному виконавцю.

Відповідно до ст. 11 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження регламентовано главою 3 Закону № 606.

Відповідно до п. 1 ст. 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

На стадії примусового виконання рішення законодавчо регламентовано першочергове звернення стягнення на кошти, які при цьому підлягають арешту, а у разі відсутності у божника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно (ч. 5 ст. 52 Закону № 606).

Статтею 57 Закону № 606 передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту.

05.10.2016 набув чинності Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 N 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Відповідно до п.7. Перехідних положень Закону № 1404, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 18 Закону № 1404, передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно до ст. 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п'ять робочих днів після накладення арешту Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

З аналізу наведених норм права вбачається, що строк (термін) вилучення та передачі на реалізацію арештованого та описаного майна законодавством не передбачений. Державний виконавець самостійно його визначає, з огляду на приписи п. 7 ст. 57 Закону № 606, який діяв під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при складанні актів опису й арешту майна боржника, а також відповідно до п. 7 ст. 56 Закону № 1404, який набрав чинності 05.10.2016. Отже, вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у невиконанні покладених на нього обовязків щодо встановлення строку вилучення та передачі для наступної реалізації майна, а також про зобовязання державного виконавця негайно вжити заходи щодо встановлення строку вилучення та передачі для наступної реалізації майна суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог стягувача про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у невиконанні покладених на нього обовязків щодо залучення субєкта оціночної діяльності для здійснення оцінки вартості майна, арештованого та описаного згідно до актів опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016,04.10.2016, а також про зобовязання державного виконавця негайно вжити заходи щодо залучення субєкта оціночної діяльності для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016, 04.10.2016 в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724 суд зазначає наступне.

Порядок визначення вартості та оцінки майна встановлений ст. 57 Закону № 1404. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (ч.1). У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника (ч.2). Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (ч.3). У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч.4).

Згідно до пунктів 17,18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 N 2832/5, визначення вартості, оцінка майна боржника здійснюються в порядку, встановленому статтею 57 Закону. У разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт. У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

На момент подання скарги державним виконавцем не було залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки вартості майна, арештованого та описаного згідно до актів опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016, 04.10.2016.

Встановивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем була допущена бездіяльність стосовно не вжиття заходів по залученню суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки вартості майна, арештованого та описаного згідно до актів опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016, 04.10.2016. Отже, вимоги скаржника про визнання незаконною (протиправною) бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4, яка полягає у невиконанні покладених на нього законом обов'язків щодо залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016 та 04.10.2016 в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724 підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 р., у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Виходячи із вищенаведеного, права державного виконавця, передбачені п. 15 ч. 3 статті 18 Закону №1404, є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов'язки, а суд не повноважний втручатись у порядок проведення виконавчого провадження і не вправі зобов'язувати посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом № 1404 можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби. Більш того, п. 15 ч. 3 статті 18 Закону №1404 передбачено право, а не обов'язок державного виконавця залучати для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

В пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Також, суд зазначає, згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003р., у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на зазначене скарга Акціонерної компанії «Харківобленерго» в частині зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4 негайно вжити заходи щодо залучення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016 та 04.10.2016 в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1.Скаргу АК «Харківобленерго» на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4 (вх. №315 від 26.10.2016) задовольнити частково.

2.Визнати незаконною (протиправною) бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4, яка полягає у невиконанні покладених на нього законом обов'язків щодо залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для здійснення оцінки вартості майна, описаного та арештованого згідно з актами опису та арешту майна від 29.09.2016, 30.09.2016 та 04.10.2016 в межах зведеного виконавчого провадження № 31297724 - незаконними.

3.Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області вжити всіх можливих заходів передбачених ЗУ «Про Виконавче провадження», для виконання боржником рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2014 року по справі №922/1310/11.

4.В решті вимог скарги відмовити.

Суддя Присяжнюк О.О.