ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.12.2016 Справа № 904/10254/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1", м. Київ

до Корпорації "ВЕЕСВІ", м. Дніпро

про стягнення 200 000,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність№2-12 від 20 жовтня 2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність №21 від 24 листопада 2016 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Корпорації "ВЕЕСВІ" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" було перераховано на р/р Корпорації "ВЕЕСВІ" грошові кошти у загальній сумі 200 000,00 грн.: 05.09.2013 - 50 000,00 грн., 23.08.2013 - 100 000,00 грн., 30.10.2013 - 50 000,00 грн. Вважаючи, що вказані кошти були перераховані відповідачу за умовами договорів безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №05/09/02 від 05.09.2013, №23/08-1 від 23.08.2013, №30/10 від 30.10.2013, позивачем було укладено договори про відступлення права вимоги на вказані кошти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" №09/15-3 від 28.09.2015, №09/15-2 від 28.09.2015, №09/15-1 від 28.09.2015. За результатом вирішення спору між новим кредитором та відповідачем про стягнення відступленої позивачем суми боргу рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 у справі № 904/10009/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016, була встановлена відсутність правової підстави для виникнення заборгованості відповідача за договорами про надання йому безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

В подальшому вищезазначені договори про відступлення права вимоги були розірвані сторонами, а, відтак, за твердженням позивача, перераховані грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., є безпідставно набутими та підлягають поверненню у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що у квітні 2013 року особа, яка представилася як директор ТОВ "Білтек Буд" звернулася до Корпорації "ВЕЕСВІ" та Приватного підприємства "ДРРМЗ" щодо укладення договору на виконання субпідрядних робіт із створення Алеї ОСОБА_4 у парку Вічної слави у м. Київ. Необхідність в укладенні договору субпідряду ТОВ "Білтек Буд" пояснило тим, що між ТОВ "Білтек Буд" та КП "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" був укладений договір підряду на виконання робіт із створення Алеї ОСОБА_4 у парку Вічної слави у м. Київ. Але ТОВ "Білтек Буд" не вистачає технічних можливостей та кваліфікованого персоналу. ТОВ "Білтек Буд" наполягало на скорішому початку виконання робіт, зокрема, до узгодження у повному обсязі умов письмового договору субпідряду та його підписання. З метою прискорення початку робіт ТОВ "Білтек Буд" повідомило, що на рахунки корпорації "ВЕЕСВІ" або ПП "ДРММЗ" будуть перераховані кошти у якості авансового платежу, однак грошові кошти не були перераховані. Відповідач зазначає, що у квітні, вересні та жовтні 2013 року ТОВ "Саарланд Буд Інвест" та ТОВ "Голд ОСОБА_1" перераховувалися на рахунок Корпорації "ВЕЕСВІ" грошові кошти у сумі 320 000,00грн. з призначенням надання безвідсоткової поворотної допомоги.

У листопаді 2015 року ТОВ "Білтек Буд" звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до Корпорації "ВЕЕСВІ" про стягнення більш ніж 660 000,00грн Рішенням господарського суду в позові було відмовлено. Отримавши відмову у позові, ТОВ "Голд ОСОБА_1", ТОВ "Саарланд Буд Інвест", ТОВ "Білтек Буд" розірвали договори про відступлення права вимоги. Відповідач вважає, що позивачем не доведено наявності правової підстави для стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги.

За доводами відповідача, позивачеві на момент перерахування коштів було відомо про відсутність договорів поворотної фінансової допомоги, а тому, посилаючись на статті 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, вважає, що стосовно вимоги про стягнення перерахованих 05.09.2013 коштів у сумі 50 000,00 грн. строк позовної давності сплинув 06.09.2016, стосовно перерахованих 23.08.2013 коштів у сумі 100 000,00 грн. строк позовної давності сплинув 24.08.2016, а стосовно грошової суми 50 000,00 грн. перерахованої 30.10.2013 строк позовної давності закінчився 31.10.2016.

Відповідач надав до суду заяву про застосування позовної давності до спірних відносин.

Позивач проти застосування позовної давності заперечує, вказуючи на те, що фактично строк позовної давності для нього починає перебіг після встановлення судом у справі №904/10009/15 факту відсутності правових підстав вважати укладеними між сторонами договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2016 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.11.2016. В подальшому розгляд справи відкладався з 30.11.2016 на 09.12.2016. У судовому засіданні 09.12.2016 оголошувалась перерва на 27.12.2016.

У судовому засіданні 27.12.2016 господарським судом оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комп'ютерної програми "Документообіг спеціалізованих судів".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер CD-R №1008176LC10872.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Корпорації "ВЕЕСВІ" про стягнення основного боргу у розмірі 320 000 грн., процентів за користування грошовими коштами на суму 114090, 39 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 232148, 20 грн. та трьох відсотків річних у сумі 17491, 23 грн. Всього 683 729, 82 грн. (справа №904/10009/15).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 у справі №904/10009/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016, встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" перерахувало відповідачеві 200 000 грн., що підтверджується копіями банківських виписок від 23.08.2013, 05.09.2013 та від 30.10.2013.

Вищевказані грошові кошти були перераховані відповідачеві з наступним призначенням платежу: 100000 грн. - надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору № 23/08-1 від 23.08.2013, 50000 грн. надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору № 05/09/02 від 05.09.2013 та 50000 грн. надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору № 30/10 від 30.10.2013.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" і Корпорацією "ВЕЕСВІ" було укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги № 09/04 від 09.04.2013, № 18/04/1 від 18.04.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013, № 05/09/02 від 05.09.2013 та № 30/10 від 30.10.2013.

У договорах поворотної фінансової допомоги встановлено строки повернення коштів: у договорі № 09/04 від 09.04.2013 до 10.10.2013, у договорі № 18/04/1 від 18.04.2013 до 18.10.2013, у договорі № 05/09/02 від 05.09.2013 до 09.03.2014; у договорі № 23/08-1 від 23.08.2013 до 23.02.2014 та у договорі № 30/10 від 30.10.2013 до 30.04.2014.

У звязку із втратою ТОВ "Саарланд Буд Інвест" та ТОВ "Голд ОСОБА_1" примірників вищевказаних договорів, останні звернулись до відповідача з листами від 23.06.2015 №№ 03/06, 04/06, від 24.07.2015 вих. №№ 16-07, 17-07, 18-07 із проханням підписати аналогічні за змістом примірники вищевказаних договорів. Однак відповідач після отримання вказаних листів, договори не підписав.

18.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" було укладено договори про відступлення права вимоги № 1-18 та № 2-18.

28.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1 Груп"та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" було укладено договори про відступлення права вимоги № 09/15-1, 09/15-2 та 09/15-3.

Відповідно до п. 1 договору про відступлення права вимоги № 09/15-1 від 28.09.2015 первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 05/09/02 від 05.09.2013, укладеного між первісним кредитором та Корпорацією "ВЕЕСВІ", а новий кредитор приймає відповідне право вимоги, яке належить первісному кредитору за основним договором в порядку та умовах, які передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1 договору про відступлення права вимоги № 09/15-2 від 28.09.2015 первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 23/08-1 від 23.08.2013, укладеного між первісним кредитором та Корпорацією "ВЕЕСВІ", а новий кредитор приймає відповідне право вимоги, яке належить первісному кредитору за основним договором в порядку та умовах, які передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1 договору про відступлення права вимоги № 09/15-3 від 28.09.2015 первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 30/10 від 30.10.2013, укладеного між первісним кредитором та Корпорацією "ВЕЕСВІ", а новий кредитор приймає відповідне право вимоги, яке належить первісному кредитору за основним договором в порядку та умовах, які передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Пунктами 5 договорів про відступлення права вимоги № 09/15-1, 09/15-2 та 09/15-3 сторони погодили, що ціна даних договорів складає 30000 грн., які новий кредитор зобовязується сплатити на розрахунковий рахунок первісного кредитора не пізніше 01 січня 2018 року.

Відповідно до пункту 8 договорів про відступлення права вимоги від 18.08.2015 № 1-18 та № 2-18, від 28.09.2015 № 09/15-1, 09/15-2 та 09/15-3 (далі договори про відступлення права вимоги) первісний кредитор зобовязується передати новому кредитору всі відповідні документи, з яких випливає право вимоги, що відступається за цим договором.

На виконання вимог пункту 8 договорів про відступлення права вимоги, ТОВ "Саарланд Буд Інвест" та ТОВ "Голд ОСОБА_1" передали, а ТОВ "Білтек Буд" прийняло оригінали договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 18/04/1 від 18.04.2013, № 09/04 від 09.04.2013, № 05/09/2 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013 та № 30/10 від 30.10.2013 та виписки по рахунках щодо перерахування Корпорації "Веесві" грошових коштів на загальну суму 320000 грн., про що були складені відповідні акти приймання-передачі документів за договорами відступлення права вимоги.

Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що всупереч вимогам чинного законодавства та наведеним вище обставинам, ані позивач, ані треті особи не надали до суду належних доказів укладання між відповідачем та ТОВ "Саарланд Буд Інвест" і ТОВ "Голд ОСОБА_1" договорів про надання поворотної фінансової допомоги.

Примірники договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 18/04/1 від 18.04.2013, № 09/04 від 09.04.2013, № 05/09/02 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013 та № 30/10 від 30.10.2013, залучені до матеріалів справи, не містять підпису зі сторони Корпорації "ВЕЕСВІ" та укладання вищевказаних договорів заперечується останнім.

При цьому судом встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявності правової підстави для виникнення у відповідача заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, оскільки примірники цих договорів, наданих позивачем та третіми особами, не містять підпису з боку Корпорації "ВЕЕСВІ" та укладення цих договорів ним заперечується.

Постановами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 та Вищого господарського суду України від 26.10.2016 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 залишено без змін.

Під час апеляційного перегляду справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд на підставі пояснень представника позивача, наданих останнім у судовому засіданні 02.06.2016, встановив, що за актами приймання-передачі документів за договорами про відступлення права вимоги від ТОВ "Саарланд Буд Інвест" йому було передано не оригінали договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 18/04/1 від 18.04.2013 та № 09/04 від 09.04.2013, а їх примірники, які пропонувалося підписати відповідачеві.

Отже, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 у справі №904/10009/15 встановлено відсутність правової підстави для виникнення заборгованості за вказаними договорами про надання поворотної фінансової допомоги.

Залишаючи без змін постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 у справі № 904/10009/15, суд касаційної інстанції звернув увагу на ту обставину, що всупереч вимогам закону, ані позивач, ані треті особи не надали судам оригіналів договорів про надання поворотної фінансової допомоги, у тому числі № 05/09/02 від 05.09.2013, №23/08-1 від 23.08.2013, №30/10 від 30.10.2013, а відповідач, у свою чергу, заперечував їх укладення.

За таких обставин судова колегія Вищого господарського суду України погодилась з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав вважати, що між відповідачем та третіми особами існували господарські правовідносини та зазначені договори між ними укладалися.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина третя статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку з набранням чинності рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 у справі №904/10009/15, якими встановлено відсутність правової підстави для виникнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №05/09/02 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013, № 30/10 від 30.10.2013, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" було укладено договори про розірвання договорів про відступлення права вимоги №09/15-1 від 24.09.2015, №№09/15-2 від 24.09.2015, №09/15-3 від 24.09.2015.

Позивач вважає, що за відсутності договорів, укладених між сторонами, перераховані кошти в сумі 200 000,00грн. є безпідставно набутими відповідачем та такими, що підлягають поверненню у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Положеннями ст. 1212 глави 83 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за відсутності правової підстави для такого набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, коли мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК України).

У постанові від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13 Верховний Суд України зазначив, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу.

Під час вирішення спору у справі № 904/10009/15 судами була встановлена відсутність правових підстав вважати, що між Корпорацією "ВЕЕСВІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" існували господарські правовідносини за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №05/09/02 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013, № 30/10 від 30.10.2013, а самі такі договори укладалися.

При розгляді даної справи (904/10254/16) судом також не встановлено, що між позивачем та відповідачем, в порядку встановленому законодавством, укладалися договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №05/09/02 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013, № 30/10 від 30.10.2013.

З наведеного вбачається, що грошові кошти у сумі 200 000,00грн. (банківські виписки від 23.08.2013, 05.09.2013 та від 30.10.2013) були отримані відповідачем без достатніх на це правових підстав.

Оскільки, відсутність правової підстави для виникнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №05/09/02 від 05.09.2013, № 23/08-1 від 23.08.2013, № 30/10 від 30.10.2013 встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 у справі №904/10009/15, та відсутність, у зв'язку з цим, підстав для укладання договорів між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про відступлення права вимоги №09/15-1 від 24.09.2015, №№09/15-2 від 24.09.2015, №09/15-3 від 24.09.2015, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім безпідставно, без договору і підлягають поверненню позивачеві.

Отже, вимога позивача про стягнення з Корпорації "ВЕЕСВІ" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. є правомірною.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Заявляючи про сплив позовної давності, Корпорація "ВЕЕСВІ" зазначила про те, що строк позовної давності за вказаними вимогами почав свій перебіг з дати перерахування коштів: з 05.09.2013 на суму 50 000,00грн., 23.08.2013 на суму 100 000,00грн., 30.10.2013 на суму 50 000,00грн. При цьому відповідач наполягає, що позивачу на момент перерахування коштів було відомо про відсутність договорів фінансової допомоги та перерахування зазначених коштів, а також про причину перерахування.

У п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 №10 роз'яснено, що за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд ОСОБА_1", як особа, яка перерахувала на рахунок відповідача грошові кошти з призначенням платежу "надання поворотної фінансової допомоги на підставі договору", за відсутності укладених в установленому порядку договорів про надання поворотної фінансової допомоги, мало усвідомлювати про безпідставність такого перерахування та можливість стягнення з відповідача цих коштів саме з дати їх перерахування, а не відступати права їх вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд".

Таким чином, строк позовної давності є таким, що сплинув стосовно вимоги про стягнення перерахованих 05.09.2013 коштів у сумі 50 000,00 грн. - 06.09.2016, стосовно перерахованих 23.08.2013 коштів у сумі 100 000,00 грн. строк позовної давності сплинув 24.08.2016, а стосовно грошової суми 50 000,00 грн. перерахованої 30.10.2013 строк позовної давності закінчився 31.10.2016.

Згідно з частинами третьою - п'ятою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач у справі не надав доказів на підтвердження пропуску ним строку позовної давності з поважних причин.

Оскільки позивач з позовом до господарського суду звернувся 11.11.2016, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено у справі відповідачем, позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с. 35 том 1).

Верховний Суд України у правовому висновку за наслідком розгляду справи № 6-3029цс15 зазначив наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За частинами першою, другою статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, строки позовної давності слугують декільком важливим цілям, зокрема, вони забезпечують правову визначеність і остаточність, захищають потенційних відповідачів від задавнених вимог, яким було б важко протистояти і запобігають несправедливості, що могла б виникати, якби суди мусили ухвалювати рішення стосовно подій, які мали місце в далекому минулому, і на підставі доказів, які вже могли б стати ненадійними й неповними з плином часу.

Враховуючи вищевикладене, встановлені судом фактичні обставини справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 29.12.2016