РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/32780/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

до 1) Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України,

2) Товариства з обмежено відповідальністю "Адамас - Центр"

про зняття арешту з майна

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Луговик Є.В.;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Голубовська М.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - відповідач) про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 року у справі № 910/23388/13, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.11.07., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2116, та договору іпотеки MG-1/158/08 від 11.06.08., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1749, а саме, будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр", та визнано право власності на предмет вказаної за Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк". Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" у межах суми звернення 17 532 364 грн. 70 коп., постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.03.2015 року повернуто наказ Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 року стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" та виділено в окреме провадження постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" виконавчого збору від 04.03.2013 року.

Як зазначає Позивач, оскільки державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України арешт з нерухомого майна, а саме: нежилих будівель (літ. ХХVII, XXVIII) загальною площею 3 671,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1: - будівля содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м.; - склад під літ. XXVIII загальною площею 1 418,10 кв.м., знято не було, він обмежений у здійсненні свого права власності, оскільки унеможливлений здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно. Таким чином, просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з будівлі содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлі складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, що було накладено постановою серії ВП №35854853 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 (суддя Чинчин О.В.) у справі № 910/32780/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задоволено повністю. Знято арешт з нерухомого майна, а саме: з будівлі содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлі складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 року в межах виконавчого провадження ВП №35854853. Стягнуто з Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. АРТЕМА, будинок 73, Ідентифікаційний код юридичної особи 37471975) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк (04114, м. Київ, вул. АВТОЗАВОДСЬКА, будинок 54/19, Ідентифікаційний код юридичної особи 21133352) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Лобань О.І., суддя Федорчук Р.В., суддя Скрипка І.М.) рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у справі № 910/32780/15 залишено без змін.

28.07.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у справі № 910/32780/15 видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Карабань В.Я., суддя Ковтонюк Л.В., суддя Нєсвєтова Н.М.) постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у справі № 910/32780/15 скасовано. Справу № 910/32780/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

31.10.2016 матеріали справи № 910/32780/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 прийнято справу № 910/32780/15 до провадження, розгляд справи призначено на 08.12.2016 за участю представників сторін.

У судовому засіданні 08.12.2016 представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що право власності Товариства з обмежено відповідальністю "Адамас - Центр" на нерухоме майно припинилося на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 № 910/23388/13, яке набрало законної сили, а тому у державного виконавця не було правових підстав для накладення арешту на належне у ПАТ «Універсал Банк» нерухоме майно.

У судовому засіданні 08.12.2016 оголошувалась перерва до 19.12.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача-2 заперечив проти задоволення позову.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою повноважного представника.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-1 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-1 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.12.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2012 у справі № № 25/359-54/266 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр"(02125, м. Київ, просп. Алішера Навої, б. 76, код 31989792) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Ас Буд"(02152, м. Київ, просп. Тичини, б. 20, код 33107942) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код 21133,97 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 р. становить 12943627,71 грн. (дванадцять мільйонів дев'ятсот сорок три тисячі шістсот двадцять сім грн. 71 коп.) заборгованість за кредитом; 41432,63 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 р. становить 399410,55 грн. (триста дев'яносто дев'ять тисяч чотириста десять грн. 55коп.) заборгованості за процентами за користування кредитом; 239747,37 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 р. становить 2311164,60 грн. (два мільйони триста одинадцять тисяч сто шістдесят чотири грн.. 60 коп.) заборгованості за підвищеними процентами за користування кредитом; 29492,79 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 р. становить 284310,50 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі триста десять грн. 50 коп.) заборгованості за комісією.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" (02125, м. Київ, просп. Алішера Навої, б. 76, код 31989792) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код 21133352) 12 750,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят грн. 00коп.) витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Ас Буд" (02152, м. Київ, просп. Тичини, б. 20, код 33107942) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код 21133352) 12 750,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят грн. 00коп.) витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Так, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" у межах суми звернення 17 532 364 грн. 70 коп.

Разом з тим, у зв'язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" умов кредитного договору № 17/07 від 07.11.2007 в частині своєчасного погашення заборгованості по сумі кредиту, який надавався у швейцарських франках, а також по процентах за користування кредитом та комісії, внаслідок чого у позивача виникло право на звернення стягнення на майно, що належить відповідачу (іпотекодавцю), Публічне акціонерне товариствао"Універсал Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 у справі №910/23388/13, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 року та Вищого господарського суду України від 18.08.2014, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" перед Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" за кредитним договором № 17/07 від 07.11.2007 на загальну суму 2 287 786 80 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 20 169 016 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1 342 699 97 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 11 837 383 грн. 92 коп.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 66 898 94 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 589 788 грн. 06 коп.; заборгованість по сплаті підвищених процентів за користування кредитом - 848 655 10 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 481 832 грн. 49 коп.; комісія - 29 492 79 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 260 011 грн. 53 коп.; за кредитним договором № 158/08 від 18.09.2006 - на загальну суму 136 152 59 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 1 197 168 грн. 72 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 93 100 00 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 820 779 грн. 38 коп.; заборгованість по сплаті підвищених процентів за користування кредитом - 40 932 12 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 360 861 грн. 84 коп.; комісія - 2 120 47 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 - 15 527,51 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2116, та договору іпотеки MG-1/158/08 від 11.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1749, а саме - будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр". Визнано право власності на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2116, та договору іпотеки MG-1/158/08 від 11.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1749, а саме - будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, загальною вартістю 10 411 200 грн. 00 коп. за Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк".

Так, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №16472516 від 14.10.2014 року відмовлено у державній реєстрації права власності на будівлю содової станції, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, за Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" у зв'язку з тим, що на все майно попереднього власника накладено арешт.

При цьому, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.03.2015 року повернуто наказ Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 року стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" та виділено в окреме провадження постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" виконавчого збору від 04.03.2013.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України арешт з нерухомого майна, а саме: нежилих будівель (літ. ХХVII, XXVIII) загальною площею 3 671,3 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1: - будівля содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м; - склад під літ. XXVIII загальною площею 1 418,10 кв.м, знято не було, ПАТ "Універсал Банк" обмежений у здійсненні свого права власності, оскільки унеможливлений здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно, у зв'язку з чим просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з будівлі содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлі складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, що було накладено постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 року ВП №35854853.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дії) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Окрім того, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України "Про виконавче провадження"), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 ГПК.

При цьому, пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Згідно частини 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому провадженні ВП №35854853 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2014 у справі № 910/23388/13, Товариство з обмежено відповідальністю "Адамас - Центр", до якого позивач звернувся із вказаним позовом, є боржником, а Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" є стягувачем.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що спір між сторонами виник у зв'язку з наявністю господарських правовідносин, а позовні вимоги обґрунтовуються нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про виконавче провадження", якими встановлено порядок звернення стягнення на заставлене майно, враховуючи те, що суб'єктний склад сторін у даній справі відповідає вимогам ст. 1 ГПК України, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тому, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Разом з тим, позивач є учасником відповідного виконавчого провадження, в межах якого було накладено спірний арешт, проте, його вимоги пов'язані зі спором про право на арештоване майно, а отже даний спір, зважаючи на суб'єктний склад сторін, підвідомчий саме господарському суду та має розглядатись в порядку позовного провадження.

Як встановлено судом вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 року у справі №910/23388/13, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 року та Вищого господарського суду України від 18.08.2014 року, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" перед Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" за кредитним договором № 17/07 від 07.11.2007 р. на загальну суму 2 287 786 80 шв. франків, що еківалентно за курсом НБУ станом на 29.11.2013 р. 20 169 016 грн. 00 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2116, та договору іпотеки MG-1/158/08 від 11.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1749, а саме - будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр". Визнано право власності на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2116, та договору іпотеки MG-1/158/08 від 11.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1749, а саме - будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, загальною вартістю 10 411 200 грн. 00 коп. за Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк".

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 910/23388/13 не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому факт належності Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" права власності на будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв. м. та будівлю складу під літ. XXVIIІ загальною площею 1 418,10 кв. м., які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, загальною вартістю 10 411 200 грн. 00 коп. підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 року у справі № 910/23388/13, яке набрало законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій).

Згідно зі ст. 1 названого Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дії), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту ( ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дії)).

Зі змісту зазначеної норми Закону вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №35854853, 29.12.2012 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Б.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №25/359-54/266 виданого Господарським судом міста Києва від 26.10.2012 року про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Ас Буд" на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 1 342 699, 97 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 р. становить 12 943 627, 71 грн. заборгованість за кредитом; 41 432, 63 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 становить 399 410, 55 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 239 747, 37 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 становить 2 311 164, 60 грн. заборгованості за підвищеними процентами за користування кредитом; 29 492, 79 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.07.2011 становить 284 310, 50 грн. заборгованості за комісією.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.03.2013 року стягнуто солідарно з боржників Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Ас Буд" виконавчий збір у розмірі 1 593 851 грн. 34 коп., стягувач - держава.

04.07.2013 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" у межах суми звернення стягнення - 17 532 364 грн. 70 коп., з урахуванням виконавчого збору.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.03.2015 року повернуто наказ Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 року стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" та виділено в окреме провадження постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" виконавчого збору від 04.03.2013 року.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що у зв'язку з виділенням в окреме провадження постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" виконавчого збору від 04.03.2013 року, державним виконавцем не знято арешт, накладений на майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр", а саме: з будівлі содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлі складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та Товариством з обмежено відповідальністю "Адамас - Центр" зазначають, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, оскільки останній повинен звернутися до суду зі скаргою на дії органів виконавчої служби, а окреме звернення особи до господарського суду з позовом про зняття арешту з майна не передбачено законом. Отже, спори про зняття арешту з майна, яке не пов'язано зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами ст. 121-2 ГПК України, ст. 383 ЦПК України. Проте, суд не приймає до уваги вказані заперечення, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК України, ст. 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Отже, вищевказаною нормою права передбачено, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, повинна спочатку визнати за собою право власності на спірне майно, та вже як наслідок звертатися до суду з вимогою про зняття з нього арешту.

Разом з тим, чинним законодавством України не заборонено звертатися до суду окремо з позовами про визнання права власності на майно та про зняття з нього арешту, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 року у справі №910/23388/13, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014 року та Вищого господарського суду України від 18.08.2014 року, які набрали законної сили, визнано за позивачем право власності на спірне майно, а тому в даному випадку у позивача відсутні підстави та необхідність звертатися до суду із позовом про визнання права власності на вищевказане майно.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Отже, звертатися зі скаргами на дії ДВС на підставі ст. 121-2 ГПК України можуть лише сторони у відповідній справі та прокурор.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи, арешт на майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр", а саме: на будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253, 2 кв.м. та будівлю складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, накладений в якості забезпечення належного виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.03.2013 року про стягнення з боржників - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Ас Буд" виконавчого збору у розмірі 1 593 851 грн. 34 коп. не знято.

Водночас, суд відзначає, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.03.2015 року наказ Господарського суду міста Києва № 25/359-54/266 від 26.10.2012 року було повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" та виділено в окреме провадження постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр" виконавчого збору від 04.03.2013 року, тобто в окремому провадженні стягувачем є держава,

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не є стороною окремого виконавчого провадження про стягнення з боржників виконавчого збору, а тому не має права звертатися до суду із скаргою відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів щодо невірно обраного позивачем способу захисту, оскільки в кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача, а в даному випадку останній обмежений у здійсненні свого права власності, так як не може здійснити державну реєстрацію права власності на спірне майно - будівлю содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлю складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірне майно - будівля содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівля складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, не перебуває у власності боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамас-Центр", а тому не може бути використаним для задоволення вимог стягувача у відповідному виконавчому провадженні, у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про зняття арешту з майна з метою захисту прав законного власника такого майна підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.

2. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з будівлі содової станції під літ. XXVII загальною площею 2 253,2 кв.м. та будівлі складу під літ. XXVIII загальною площею 1418,10 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, накладеного постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.07.2013 року в межах виконавчого провадження ВП №35854853.

3. Стягнути з Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, будинок 73, ідентифікаційний код - 37471975) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19, ідентифікаційний код - 21133352) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 21.12.2016.

Суддя Бондарчук В.В.