ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 грудня 2016 р. Справа № 902/370/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., суддів Колбасова Ф.Ф., Яремчука Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", м.Київ в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк", м.Вінниця

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", м.Хмільник, Вінницька область

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 господарство "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя", с.Мар'янівка, Хмільницький район, Вінницька область, громадяни ОСОБА_2, м.Хмільник, Вінницька область, ОСОБА_3, м.Хмільник, Вінницька область, ОСОБА_4, м.Хмільник, Вінницька область, ОСОБА_5, м.Хмільник, Вінницька область, ОСОБА_6, м.Хмільник, Вінницька область

про стягнення на предмет іпотеки вартістю 942 684,49 грн

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_7, довіреність № 423 від 16.09.2015 р., паспорт серії АВ № 676458 виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.11.2005 р.

відповідача, третьої особи ОСОБА_2: ОСОБА_2, керівник, виписка з ЄДР юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність від 18.03.2015 р., паспорт серії АВ № 044003 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 08.12.1999 р.

треті особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ :

Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 господарство "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. в розмірі 942 684,49 грн, з яких: 545 216, 54 грн - заборгованості за процентами, 376 839, 63 грн - заборгованості по сплаті пені по кредиту, 10 343, 28 грн заборгованості по сплаті пені по відсотках.

Ухвалою суду від 04.05.2016 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/370/16 та призначено її до розгляду на 01.06.2016 р.

01.06.2016 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 06-52/4999/16) яким останній просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у заявлені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав наведених в даному відзиві.

В якості нормативно-правової підстави заперечення на позовну заяву відповідач посилається на ст.ст. 251, 256, 261, 267, ч.2 ст.546 ЦК України.

Ухвалою від 01.06.2016 р. розгляд справи відкладено до 22.06.2016 р. у зв'язку із залученням до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Залучення до участі в розгляді справи вказаних осіб було зумовлене тим, що останні згідно з п.2.1 кредитних договорів являються фінансовими поручителями ОСОБА_8.

Заявою від 22.06.2016 р. позивач зменшив позовні вимоги та просить суд при прийнятті рішення врахувати заборгованість відповідача в розмірі 542 075,34 грн, з яких 1 218,00 грн судового збору, 162 674,43 грн відсотків за користування кредитом та витрат за судовими рішеннями у позовних провадженнях, 378 182,91 грн пені за кредитом та відсотками шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яка судом прийнята до розгляду, як така, що не суперечить приписам ст.22 ГПК України (а.с.144-147, т.1).

З метою визначення реальної вартості об'єкту нерухомого майна, що є предметом спору, суд ухвалою від 22.06.2016 р. призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський центр судових експертиз".

19.07.2016 р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист судового експерта ОСОБА_9 ТОВ "Подільський центр судових експертиз" № 232 від 18.07.2016 р. про необхідність сплати експертних послуг та лист № 233 від 18.07.2016 р. з клопотанням про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи.

З метою розгляду вищезазначених клопотань ухвалами суду від 21.07.2016 р. поновлено провадження у справі, задоволено клопотання судового експерта ТОВ "Подільський центр судових експертиз" ОСОБА_9 про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та про необхідність сплати експертних послуг.

Ухвалою від 21.07.2016 р. провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

20.09.2016 р. до суду від ТОВ "Подільський центр судових експертиз" надійшов лист № 303 від 20.09.2016р. разом з матеріалами справи № 902/370/16. У даному листі експертна установа повідомляє про залишення ухвали суду від 22.06.2016р. без виконання, в зв'язку з відсутністю оплати за експертні послуги.

З огляду на викладене, з метою подальшого розгляду справи, ухвалою суду від 27.09.2016 р. провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду на 03.10.2016 р.

Ухвалою суду від 03.10.2016 р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи до 13.10.2016 р.

Ухвалою суду від 13.10.2016 р. розгляд справи відкладено до 17.10.2016 р.

За результатами проведення судового засідання, суд дійшов висновку, що справа № 902/370/16 відноситься до категорії справ значної складності, враховуючи суб'єктний склад учасників судового процесу, суперечливість доказової бази, що потребує додаткового витребування нових доказів для всебічного та об'єктивного з'ясування обставин спору в зв'язку з чим суд звернувся до керівництва суду з заявою про призначення колегії у складі трьох суддів для розгляду даної справи.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Вінницької області від 17.10.2016 р. для розгляду справи № 902/370/16 створено колегію у складі трьох суддів: головуючого судді Банаська О.О., суддів Колбасова Ф.Ф., Яремчука Ю.О.

Ухвалою від 17.10.2016 р. справу прийнято до провадження новим складом суду та призначено судове засідання на 16.11.2016 р.

Ухвалою від 16.11.2016 р. розгляд справи відкладено до 01.12.2016 р.

Ухвалою суду від 01.12.2016 р. розгляд справи відкладено до 14.12.2016 р.

Треті особи - ОСОБА_1 господарство "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 в судове засідання 14.12.2016 р. не з'явились та не повідомили про причини своєї неявки, при тому, що про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином - ухвалами суду від 01.12.2016 р., які надсилались рекомендованою кореспонденцією.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Проте треті особи своїм правом на участь у засіданні суду та наданні усних пояснень не скористались, а тому, беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду третіх осіб або їх представників, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні даного спору судом враховано ідентичну позицію третіх осіб, викладену в листах:

- третьої особи - Фермерського господарства "Сільськгосподарське науково - виробниче підприємство "Заріччя", в листі № 3 від 31.03.2016 р., яким останній позов не визнає та просить суд справу розглянути без участі представника;

- третьої особи - ОСОБА_6, в листі від 15.06.2016 р., яка позов не визнає та просить суд справу розглянути без її участі;

- третьої особи - ОСОБА_4, в листі від 17.06.2016 р., який позов не визнає та просить суд справу розглянути без його участі;

- третьої особи - ОСОБА_5, в листі від 19.06.2016 р., який позов не визнає та просить суд справу розглянути без його участі;

- третьої особи - ОСОБА_10, в листі від 19.06.2016 р., яка позов теж не визнає та просить суд справу розглянути без її участі (а.с.95, 154, 159, 162, 165 т.1).

14.12.2016 р. представником позивача через канцелярію суду подано письмові пояснення по суті спору, до яких долучено заяву про уточнення позовних вимог від 14.12.2016 р. (вх.№ 06-52/11967/16) згідно яких останній просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за двома укладеними кредитними договорами, яка становить 942 684,66 грн, з яких: по кредитному договору № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р.: 485 455,29 грн проценти за користування кредитом за період з 31.08.2008 р. по 15.03.2015 р., 132 804,02 грн пені по кредиту за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 345,75 грн пені по відсотках за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 2 796,11 грн пені по відсотках за період з 26.01.2015 р. по 25.01.2016 р.; по кредитному договору № 15-Ю/2007 від 28.04.2007 р.: 59 761,52 грн проценти за користування кредитом за період з 16.12.2010 р. по 28.02.2012 р., 235 035,61 грн пені по кредиту та 7 199,90 грн пені по відсотках за період з 03.05.2007 р. по 15.12.2010 р.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши заяву позивача, суд її вимоги розцінює, як збільшення позовних вимог, виходячи з вимог заяви від 22.06.2016 р. та приймає її до розгляду.

Також в судовому засіданні представником відповідача подано заяву про визнання позову в межах строку позовної давності, а саме: 17 358, 28 грн - відсотків за користування кредитом за період з 28.04.2013 р. по 15.03.2015 р. та 1 727, 69 грн пені з 28.04.2015 р. по 25.01.2016 р., яка судом прийнята як така, що не суперечить приписам ст. 22 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

28.04.2007 р. між ВАТ АБ "Укргазбанк" (ОСОБА_11), правонаступником якого є ПАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 господарством "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" (ОСОБА_8) укладено кредитний договір № 11-Ю/2007 (Договір), відповідно до якого ОСОБА_11 відкрив ОСОБА_8 відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 1 500 000,00 грн (а.с.30-34, т.1).

Цільове призначення (мета) кредиту: для поповнення обігових коштів (п.1.2. ОСОБА_11).

Кредитна лінія відкривається з 28.04.2007 р. по 25.04.2009 р. (Договір про внесення змін та доповнень №1 від 18.04.2008 р. до кредитного договору № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р., а.с.35, т.1)

Відповідно до п.п. 1.3.2. ОСОБА_11 № 11- Ю/2007 від 28.04.07 р. з урахуванням змін та доповнень ОСОБА_8 у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі: - в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 2 до ОСОБА_11), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін до цього ОСОБА_11 або до вказаного терміну (дострокового) відповідно до умов розділу ІV цього ОСОБА_11.

За використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процента ставка встановлюється в розмірі 19 % річних (п.п.1.4.1. ОСОБА_11 та ОСОБА_11 про внесення змін від 18.04.2008 р.).

При цьому, за користування кредитними коштами понад термін, визначений в п.п.1.3. цього ОСОБА_11, процентна ставка встановлюється в розмірі 20 % річних.

Нарахування процентів по ОСОБА_11 здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту), до дня повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший та не враховується останній день користування кредитом (п.п.1.4.3. ОСОБА_11).

Відповідно до п.п.1.4.4 ОСОБА_11 строк сплати процентів - один раз на місяць, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього ОСОБА_11, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього ОСОБА_11.

Згідно з п.п. 1.4.5 ОСОБА_11 ОСОБА_8 сплачує Банку комісію за відкриття та обслуговування позичкового рахунку в розмірі 1% від суми кредиту на рахунок №.980 в Вінницькій філії ВАТ АБ 'Укргазбанк", МФО 302753.

Разом з тим, за внесення змін до кредитного договору ОСОБА_8 сплачує Банку комісію в розмірі 5 000,00 грн. Комісія сплачується в строк до 30.04.2008 р. на реквізити, визначені ОСОБА_11.

Пунктом 1.5. ОСОБА_11 Сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим ОСОБА_11:

- прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

- прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

- строкові проценти;

- строкові комісії;

- прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

- штрафні санкції за цим ОСОБА_11;

- строкова заборгованість за основним боргом.

У випадку перерахування грошових коштів на погашення кредиту та/або процентів та/або комісій з порушенням вищевказаної черговості з вини ОСОБА_8, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти ОСОБА_8, що надійшли, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок по відповідних рахунках.

Відповідно до п.п.3.2.7 ОСОБА_11 має право відмовитися від надання Позичальникові передбаченого ОСОБА_11 кредиту частково або в повному обсязі, а також достроково вимагати погашення. заборгованості ОСОБА_8 за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках: невиконання ОСОБА_8 умов цього ОСОБА_11; невиконання ОСОБА_8 умов укладених договорів забезпечення; наявності фактів невиконання ОСОБА_8 (його гарантами або поручителями) будь-яких інших своїх зобов'язань; значного погіршення фінансового стану ОСОБА_8 (його гарантів або поручителів); прийняття рішення про реорганізацію або ліквідацію ОСОБА_8; порушення справи про банкрутство ОСОБА_8; подання до суду позову про визнання недійсним в цілому чи в частині та/або неукладеним цього договору та/або будь-якого договору забезпечення виконання ОСОБА_8 своїх зобов'язань; за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.

ОСОБА_8 зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому ОСОБА_11 цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у порядку та терміни, встановлені цим ОСОБА_11 та сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані в першому розділі цього ОСОБА_11 (п.п.3.3.1, 3.3.2 ОСОБА_11).

Згідно з п.п.3.3.3 ОСОБА_11 у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.1.4.2 цього ОСОБА_11, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Розділом 5 ОСОБА_11 встановлено відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_11.

Так, відповідно до п.5.1 ОСОБА_11 у випадку порушення ОСОБА_8 зобов'язань по цьому ОСОБА_11 (пов'язаним договорам), ОСОБА_11 має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей Договір, при цьому ОСОБА_8 зобов'язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафні санкції, пеню та інші видатки, понесені Банком за цим ОСОБА_11.

Згідно з п.5.3 ОСОБА_11 за порушення строків (визначених в цьому ОСОБА_11) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_8 зобов'язаний сплатити Банку неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування заборгованості, обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов'язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань (щодо строків (визначених в цьому ОСОБА_11) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за цим ОСОБА_11 не звільняє ОСОБА_8 від відшкодування збитків, завданих Банку, в повному обсязі.

Строк дії ОСОБА_11 - з моменту набрання ним юридичної сили по 25.04.2010 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишились невиконаним з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов'язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов'язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов'язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору (п.6.9 ОСОБА_11 із змінами).

В Додатку № 1 до ОСОБА_11 визначено графік погашення кредиту.

На виконання умов Кредитного договору № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1 500 00,00 грн, що підтверджується виписками банку та меморіальними ордерами.

Свої зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків відповідач виконав частково, допустивши заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків в сумі 921 960,30 грн.

Вказана сума є безспірною, оскільки була встановлена рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.04.2010 р. по справі № 2/36-10 (а.с.16-18, т.1).

Залишок боргу станом на 28.04.2016 р. по даному рішенню від 16.04.2010 р. становить 132 804,02 грн - пені по кредиту та 345,75 грн - пені по відсотках.

Крім того, суд встановив, що 28.04.2007 р. ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 господарством "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" укладено кредитний договір № 15-Ю/2007, відповідно до якого банк надає відповідачу (позичальнику) кредит в сумі 1 500 000,00 грн, строком з 03.05.2007 р. на 24 місяці (а.с.25-28, т.1).

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 17 % річних.

При цьому за користування кредитними коштами понад термін, визначений в п.1.3 цього договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 18 % річних. Нарахування процентів здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році.

При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший та не враховується останній день користування кредитом.

Позивачем надано відповідачу кредит, який відповідно до п.п. 1.3.2 кредитного договору зобов'язався повернути у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору).

Графіком встановлений наступний порядок погашення кредиту: не пізніше 28.02.2009 р. - 500 000,00 грн не пізніше 31.03.2009 р. - 500 000,00 грн не пізніше 27.04.2009 р. - 500 000,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання по договору виконав лише частково, а саме здійснив погашення кредиту в розмірі 981 654,19 грн., в зв'язку з чим його заборгованість по кредиту склала 518 345,81 грн та заборгованість по процентах склала 24 234,94 грн.

Даний факт був встановлений рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.04.2013 р. по справі № 13/24/2011/5003 (а.с.21-23, т.1).

Станом на 28.04.2016 р. дане рішення суду від 13.04.2013 р. залишається невиконаним в частині стягнення 235 035,61 грн пені по кредиту та 9 997,53 грн пені по відсотках.

Окрім того, за невиконання п.1.4 Кредитного договору від 28.04.2007 р. позивачем в серпні 2013 р. було заявлено до суду до стягнення з відповідача 59 761,25 грн відсотків за користування кредитом понад термін, визначений в п.1.3 ОСОБА_11, які рішенням суду від 27.08.2013 р. по справі № 902/1058/13 були стягнуті в примусовому порядку.

Таким чином, в зв'язку з невиконання укладених ОСОБА_11 кредиту від 28.04.2007 р. та вказаних вище рішень суду станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем склала 942 684,49 грн. з яких: 545 216, 54 грн - заборгованості за процентами, 376 839, 63 грн - заборгованості по сплаті пені по кредиту, 10 343, 28 грн заборгованості по сплаті пені по відсотках.

Поряд з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеними договорами кредиту №15-Ю/2007 та № 11/Ю-2007 від 28.04.2007 р. між сторонами в цей же день було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі за № 842, предметом якого, згідно п.2.1 є нерухоме майно (майновий комплекс), який розташований за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.50 років СРСР, 6 (а.с. 38-41, т.1).

Пунктом 2.1 ОСОБА_11 сторони обумовили предмет ОСОБА_11, яким визначили майновий комплекс в цілому, що складається з: магазину (на плані літера "А") загальною площею 70,8 м.кв., будівлі готелю (на плані літера "Б") та виробничого корпусу (на плані літера "б") загальною площею 1426,9 м.кв., складу матеріалів (на плані літера "В") загальною площею 281,2 м.кв., складу (на плані літера "Г") загальною площею 88,4 м.кв., механічної майстерні з гаражем (на плані літера "Д") загальною площею 287,0 м.кв., магазину (на плані літери "М", "м1", "м2", "м3", "м4") загальною площею 791,3 м.кв., критий ринок (на плані літера "П"), складу-магазину та автомийки (на плані літера "О"), підсобного приміщення зі складом (на плані літера "Р") загальною площею 37,9 м.кв., трансформаторної (на плані літера "С") загальною площею 52,7 м.кв., ткацького цеху № 2 (на плані літера "Т") загальною площею 164,2 м.кв., вбиральні (на плані літера "Ш"), котельні (на плані літера "Ц"), зовнішнього резервуару (на плані літера "Ф"), огорожі території № 1, який розташований м.Хмільнику Вінницької області по вул.50 років СРСР за номером 6, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 01.04.2005 р. на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 128 від 29.03.2005 р. зареєстрованого у комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 04.04.2005 р. в реєстрову книгу № 2 стор.54 за реєстровим № 54.

За згодою сторін предмет іпотеки оцінено в розмірі 9 488 900,00 грн (п.2.3 ОСОБА_11).

Крім того, сторони визначили, що у разі порушення Іпотекодавцем (відповідачем) обов'язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель (позивач) має право вимагати дострокового виконання кредитного договору, а в разі невиконання кредитного договору - звернути стягнення на предмет іпотеки (п.4.3, п.6.1 ОСОБА_11 іпотеки).

Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно за домовленістю сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя (угод про задоволення вимог Іпотекодержателя) (п.6.2 ОСОБА_11).

За твердженням позивача після прийняття рішень суду зобов'язання по погашенню заборгованості позичальником не було виконано.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України, передбачено можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 583 Цивільного кодексу України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1-2, 4-5 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У статті 3 вказаного Закону зазначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 5 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що предметом іпотеки може бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення.

Згідно ч.ч.1-3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вказувалось вище положення договору іпотеки передбачає виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення зобов'язань по кредитному договору.

Судом встановлено, що кредитне зобов'язання за кредитними договорами від 28.04.2007 р. №11-Ю/2007 та № 15-Ю/2007 не виконано, а наявність заборгованості за кредитними договорами є фактом, який не потребує доказування з огляду на наявність судових рішень в господарських справах № 2/36-10, 13/24/2011/5003 та № 902/1058/13 та в силу приписів ст.35 ГПК України, а отже можливість банку-кредитора звернути стягнення на заставлене майно не протирічить ні договору іпотеки, ні приписам цивільного законодавства.

Слід вказати, що відсутність проведення відповідачем та/або третіми особами розрахунків за кредитними договорами після прийняття рішення у згаданих господарських справах підтверджується також розрахунком заборгованості, виписками по особовому рахунку позичальника тощо.

Разом з тим суд надаючи юридичну оцінку обґрунтованості заявленого до стягнення розміру заборгованості суд приймає до уваги заперечення відповідача наведені у його відзиві в якому останній просить застосувати строк позовної давності (а.с.96-97, т.1).

Враховуючи наведене та дослідивши наданий позивачем розрахунок, суд не погоджується з нарахуванням фактичної заборгованості останнім виходячи з наступного.

Згідно п.7.10 ОСОБА_11 іпотеки строк позовної давності (крім вимог про стягнення неустойки) становить три роки. Позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

З огляду на подання заяви про застосування строку позовної давності суд приходить до переконливого висновку, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом нарахованих в межах 3-річного строку позовної давності та вимоги про стягнення пені за прострочення відсотків нарахованих в межах 1-річного строку позовної давності перед зверненням з позовом до суду виходячи із приписів ст.257, п.1 ч.2 ст.258, ч.4 ст.267 ЦК України.

З огляду на подання позову 28.04.2016 р. підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за період прострочення з 28.04.2013 р. по 15.03.2015 р. в сумі 17 358,28 грн та по пені по нарахованим відсоткам за період з 28.04.2015 р. по 25.01.2016 р. в сумі 1 727,69 грн за кредитним договором №11-Ю/2007 від 28.04.2007 р.

Решта заборгованості за вказаним кредитним договором, а також заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором №15-Ю/2007 від 28.04.2007 р. не підлягає задоволенню позаяк вона заявлена до стягнення за межами строку позовної давності.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Ч.1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з встановлених обставин справи, яків свідчать про наявність заборгованості за кредитним договором №11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище процесуальним нормам та вимогам ухвал суду відповідач та треті особи не подали до суду жодного належного доказу в спростування позовних вимог позивача, в тому рахунку доказів проведення розрахунків за кредитними договорами (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Виходячи з викладеного, беручи до уваги доведеність факту порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та фактичне визнання відповідачем позову. суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог і як наслідок повністю задовольняє позов.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

14.12.2011 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Оскільки, в процесі розгляду справи встановити дійсну вартість предмета іпотеки не видалось за можливим у зв'язку з неоплатою сторонами судової експертизи, для суду при визначенні початкової ціни продажу предмета іпотеки при прийнятті даного рішення визначальним є обумовлена сторонами в ОСОБА_11 іпотеки вартість майна станом на 28.04.2007 р. (п.2.3 ОСОБА_11 іпотеки).

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 44, 45, 46, 49, 78, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк", вул.Єреванська, 1, м.Київ, 03087 () за кредитним договором № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. в розмірі 19 058 грн 97 коп., з яких: 17 358 грн 28 коп. - відсотків за користування кредитом та 1 727 грн 69 коп. пені звернути стягненння на предмет іпотеки, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", вул. 50-річчя СРСР, 6, м.Хмільник, Вінницька область, 22000 (), а саме - нерухоме майно майновий комплекс в цілому, що складається з: магазину (на плані літера "А") загальною площею 70,8 м.кв., будівлі готелю (на плані літера "Б") та виробничого корпусу (на плані літера "б") загальною площею 1426,9 м.кв., складу матеріалів (на плані літера "В") загальною площею 281,2 м.кв., складу (на плані літера "Г") загальною площею 88,4 м.кв., механічної майстерні з гаражем (на плані літера "Д") загальною площею 287,0 м.кв., магазину (на плані літери "М", "м1", "м2", "м3", "м4") загальною площею 791,3 м.кв., критий ринок (на плані літера "П"), складу-магазину та автомийки (на плані літера "О"), підсобного приміщення зі складом (на плані літера "Р") загальною площею 37,9 м.кв., трансформаторної (на плані літера "С") загальною площею 52,7 м.кв., ткацького цеху № 2 (на плані літера "Т") загальною площею 164,2 м.кв., вбиральні (на плані літера "Ш"), котельні (на плані літера "Ц"), зовнішнього резервуару (на плані літера "Ф"), огорожі території № 1, який розташований м.Хмільнику Вінницької області по вул.50 років СРСР за номером 6, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 01.04.2005 р. на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 128 від 29.03.2005 р. зареєстрованого у комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 04.04.2005 р. в реєстрову книгу № 2 стор.54 за реєстровим № 54, шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження встановивши початкову ціну вартість предмета іпотеки у розмірі 9 448 900 грн 00 коп.

3. В стягненні заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" на загальну суму 923 598 грн 52 коп., а саме заборгованість 468 097 грн 01 коп. процентів за користування кредитом, 132 804 грн 02 коп. пені по кредиту за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 345 грн 75 коп. пені по відсотках за період з 01.12.2008 р. по 01.07.2009 р., 068 грн 42 коп. пені по відсотках за кредитним договором № 11-Ю/2007 від 28.04.2007 р. та 59 761 грн 52 коп. процентів за користування кредитом, 235 035 грн 61 коп. пені по кредиту та 7 199 грн 90 коп. пені по відсотках по кредитному договору № 15-Ю/2007 від 28.04.2007 р., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", вул. 50-річчя СРСР, 6, м.Хмільник, Вінницька область, 22000 (), а саме - нерухоме майно майновий комплекс в цілому, що складається з: магазину (на плані літера "А") загальною площею 70,8 м.кв., будівлі готелю (на плані літера "Б") та виробничого корпусу (на плані літера "б") загальною площею 1426,9 м.кв., складу матеріалів (на плані літера "В") загальною площею 281,2 м.кв., складу (на плані літера "Г") загальною площею 88,4 м.кв., механічної майстерні з гаражем (на плані літера "Д") загальною площею 287,0 м.кв., магазину (на плані літери "М", "м1", "м2", "м3", "м4") загальною площею 791,3 м.кв., критий ринок (на плані літера "П"), складу-магазину та автомийки (на плані літера "О"), підсобного приміщення зі складом (на плані літера "Р") загальною площею 37,9 м.кв., трансформаторної (на плані літера "С") загальною площею 52,7 м.кв., ткацького цеху № 2 (на плані літера "Т") загальною площею 164,2 м.кв., вбиральні (на плані літера "Ш"), котельні (на плані літера "Ц"), зовнішнього резервуару (на плані літера "Ф"), огорожі території № 1, який розташований м.Хмільнику Вінницької області по вул.50 років СРСР за номером 6, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 01.04.2005 р. на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 128 від 29.03.2005 р. зареєстрованого у комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 04.04.2005 р. в реєстрову книгу № 2 стор.54 за реєстровим № 54 відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислово-торгівельна корпорація "Подолпромторг", вул. 50-річчя СРСР, 6, м.Хмільник, Вінницька область, 22000 () на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк", вул.Єреванська, 1, м.Київ, 03087; вул. Івана Бевза, буд. 34, м.Вінниця, 21009 () - 286 грн 29 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати третім особам (окрім ОСОБА_2В.) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 19 грудня 2016 р.

Головуючий суддя О.О. Банасько

Судді Ф.Ф. Колбасов

ОСОБА_13

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2 - Фермерському господарству "Сільськогосподарське науково-виробниче підприємство "Заріччя" - вул.Миру, 7, с.Мар'янівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22010.

3 - ОСОБА_3 - вул.Слобідська, 52 А, м.Хмільник, Вінницька область, 22000.

4 - ОСОБА_4 - ОСОБА_14, 7, м.Хмільник, Вінницька область, 22000.

5 - ОСОБА_5 - АДРЕСА_1, 22000.

6 - ОСОБА_6 - АДРЕСА_2, 22000.