РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016Справа №910/21308/16

За позовом Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування Житлового фонду в Святошинському районі м. Києва»

до Приватної фірми «Верес»

про стягнення 7 796,87 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Барзікова Т.А. (дов. №699 від 29.12.2015);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016 Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування Житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» звернулось до господарського суду із позовом до Приватної фірми «Верес» про стягнення 7 796,87 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 196 від 29.08.2008 в частині повної та своєчасної оплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2016 порушено провадження у справі №910/21308/16, розгляд справи призначено на 06.12.2016.

Судове засідання 06.12.2016 не відбулося у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., а саме перебуванням на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.12.2016 у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, справу №910/21308/16 призначено до розгляду на 22.12.2016.

Представник позивача в судове засідання 22.12.2016 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача у судове засідання 22.12.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

В судовому засіданні 22.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

29.08.2008 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування Житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (орендодавець) та Приватною фірмою «Верес» (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 196 (далі - договір), відповідно до п. п. 1.1 якого договір встановлює умови оренди нежитлового приміщення, яке належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва і закріплене за орендодавцем на праві повного господарського відання та оперативного управління згідно розпорядження Святошинської районної в м. Києві держадміністрації №1754 від 30.09.2003, між орендодавцем та орендарем та регулює їх взаємовідносини протягом його дії.

Відповідно до п. 1.2 договору орендодавець на підставі розпорядження голови Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №1277 від 21.08.2008 та ордеру №538 в 29.08.2008 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 52, загальною площею 281,93 кв.м., в т.ч. для використання під розміщення згідно п. 1 розпорядження площею 281,93 кв.м., в т.ч. підвал 4,93 кв.м.

За умовами п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування нежитловим приміщенням одночасно з підписанням сторонами цього договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата розраховується відповідно до методики та базових орендних ставок, затверджених рішенням Святошинської районної у м. Києві ради №41 від 31.10.2006 і складає 8 794 грн. за перший місяць оренди відповідно до розрахунку орендної плати згідно додатку №1 до цього договору. Податок на додану вартість сплачується орендарем окремо від орендної плати у розмірах та порядку, визначеному чинним законодавством.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору, в редакції додаткової угоди від 01.09.2008, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

За умовами п. 3.6 договору крім орендної плати орендар відшкодовує орендодавцю експлуатаційні витрати, пов'язані з утриманням приміщення; амортизаційні відрахування за орендоване майно; плату за землю.

За умовами п. 3.8 договору, в редакції додаткової угоди від 01.09.2008, комунальні платежі за користування водою, опаленням, електроенергією, тощо сплачуються окремо за договорами, що укладаються з КПУЖГ Святошинського району або з сторонніми організаціями.

У випадку закінчення терміну дії цього договору орендна плата та інші, передбачені цим договором платежі, сплачуються орендарем по день фактичної здачі орендованого приміщення згідно акту прийому-передачі (п. 3.9 договору).

За умовами п. 3.10 договору за несвоєчасну сплату всіх платежів орендар сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 4.2 договору орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші витрати, пов'язані з утриманням приміщення, які покладені законодавством на орендодавця відносно займаної площі.

Цей договір діє з 29.08.2008 до 28.08.2009 (п. 9.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору додатки до цього договору є невід'ємною і складовою частиною цього договору.

Згідно з додатком №3 від 17.04.2009 до договору (розрахунок орендної плати) розмір орендної плати за перший місяць оренди становить 647,57 грн.

Відповідно до додатку №5 від 01.02.2010 до договору (розрахунок відшкодування витрат орендодавця), підписаного повноважними представниками обох сторін та скріпленого печатками товариств, відшкодування плати за землю (в місяць) складає 25,54 грн., а з ПДВ - 30,65 грн.

Відповідно до п. 6 додатку №5 плату за амортизаційні відрахування та відшкодування плати за землю вносити не пізніше 20 числа поточного місяця на р/р №6 в Святошинському відділенні Ощадбанку.

Додаток вступає в дію з 01.01.2010 (п. 7 додатку №5).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.11.2008, укладеного між Фондом приватизації комунального майна Святошинського району м. Києва, як продавцем, та Приватною фірмою «Верес», як покупцем, продавець передав у власність покупцю нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №7), №XIII, загальною площею 265,10 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 52 (літера А).

Листом №804 від 18.12.2014 позивач повідомляв відповідача, що згідно договору оренди №196 від 29.08.2008 та додатку №5 до нього від 01.02.2010, останній орендує місця загального користування площею 16,83 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 52, та станом на 18.12.2014 утворилась заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 5 702,09 грн. У зв'язку із чим позивач просив терміново в 5-ти денний строк сплатити вказану заборгованість.

Крім того, матеріали справи містять претензію позивача №38 від 14.03.2016 про стягнення боргу з відповідача за несплату орендної плати за договором №196 від 29.08.2009 на суму 7 796,87 грн., яка утворилася станом на 13.03.2016.

Також, листом №111 від 11.08.2016 позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості та направив останньому акт звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2014 року по липень 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №196 від 29.08.2008 та додатку №5 до нього від 01.02.2010, у зв'язку із чим просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 7796,87 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем орендних платежів відповідно до договору оренди №196 від 29.08.2008 та додатку №5 до нього від 01.02.2010.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

З огляду на викладені норми вбачається обов'язок орендаря сплачувати оренду плату за весь час користування об'єктом оренди.

Відповідно до п.3.3 договору оренди, в редакції додаткової угоди від 01.09.2008, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Відповідно до додатку №5 від 01.02.2010 до договору (розрахунок відшкодування витрат орендодавця), підписаного повноважними представниками обох сторін та скріпленого печатками товариств, відшкодування плати за землю (в місяць) складає 25,54 грн., а з ПДВ - 30,65 грн.

За умовами п. 6 додатку №5 плату за амортизаційні відрахування та відшкодування плати за землю вносити не пізніше 20 числа поточного місяця на р/р №6 в Святошинському відділенні Ощадбанку.

Таким чином, враховуючи визначений сторонами розмір місячної орендної плати відповідач за час користування спірним майном протягом вказаного періоду зобов'язаний був сплатити на користь позивача орендну плату.

Згідно із пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи свідчать, що всупереч прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідач належним чином не виконував своїх обов'язків в частинні внесення орендної плати, в результаті чого виникла заборгованість, що за неоспореними відповідачем розрахунками позивача становить 7796,87 грн. за період з червня 2014 року по лютий 2015 року включно.

Таким чином, станом на дату прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 7796,87 грн., яка належним чином доведена, відповідачем не спростована, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватної фірми «Верес» (03162, м. Київ, вул. Зодчих, буд. 52, код 22967926) на користь Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування Житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17, код 36037999) суму основної заборгованості у розмірі 7 796 (сім тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 87 коп., та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 27.12.2016.

Суддя В.О. Демидов