ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2016 Справа № 904/10153/16

За позовом дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 2 493 779,06 грн. інфляційних втрат, 215 202,77 грн. 3% річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №139/16 від 01.02.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" заборгованості на загальну суму 2708981,83 грн., з яких:

- 2 493 779,06 грн. інфляційні втрати за період з квітня 2014 року по травень 2016 року;

- 215 202,77 грн. 3% річних за період з 16.05.2014 року по 29.09.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №06/10-2383-БО-3 від 20.12.2010 року в частині своєчасної та повної оплати за отриманий природний газ. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2012 року у справі №30/5005/4064/2012 встановлений факт неналежного виконання відповідачем умов договору та стягнуто з комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" сума основного боргу у сумі 3 016 475,02 грн. за договором №06/10-2383-БО-3 від 20.12.2010 року, інфляційні втрати у сумі 148 705,31 грн. за загальний період з лютого 2011 року по березень 2012 року, 3% річних у сумі 109 930,93 грн. за загальний період з 11.02.2011 року по 28.04.2012 року, пеня у сумі 116 267,02 грн. та судовий збір у сумі 64 380,00 грн. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року у справі №904/3617/14 стягнуто з комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" інфляційні втрати у сумі 72 421,85 грн. за загальний період з квітня 2012 року по березень 2014 року, 3% річних у сумі 181 843,33 грн. за загальний період з 29.04.2012 року по 16.05.2014 року та судовий збір у сумі 5 085,31 грн. Відповідачем сума 3 016 475,02 грн. основного боргу не сплачена, у зв'язку з чим, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 2 493 779,06 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2014 року по травень 2016 року та 215 202,77 грн. 3% річних за період з 16.05.2014 року по 29.09.2016 року.

Відповідач явку свого повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 08.12.2016р.

Письмового відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 22.12.2016 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.12р. у справі №30/5005/4064/2012 стягнуто з дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" - Новомосковськтеплоенерго" на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 3 016 475,02 грн., який виник в результаті порушення відповідачем умов договору №06/10-2383БО-3 від 20.12.2010 року, щодо своєчасної оплати вартості природного газу, поставленого відповідачу на підставі вказаного договору. Окрім того, з відповідача було стягнуто суму пені в розмірі 116 267,02 грн. нараховану за період прострочення оплати з 28.10.2011р. по 28.04.2012р., збитки від інфляції в розмірі 148705,31 грн. за період з лютого 2011р. по березень 2012р. та 3% річних в сумі 109930,93 грн. за період з 11.02.2011р. по 28.04.2012р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року у справі №904/3617/14 стягнуто з комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" інфляційні втрати у сумі 72 421,85 грн. за період з квітня 2012 року по березень 2014 року, 3% річних у сумі 181 843,33 грн. за період з 29.04.2012 року по 16.05.2014 року.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

На даний час, сума основного боргу за договором №06/10-2383БО-3 від 20.12.2010 року у розмірі 3 016 475,02 грн. відповідачем не сплачена, у зв'язку з чим, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути 2 493 779,06 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2014 року по травень 2016 року та 215 202,77 грн. 3% річних за період з 16.05.2014 року по 29.09.2016 року.

Згідно з пунктом 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 року з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Враховуючи дане положення, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 2493779,06 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2014 року по травень 2016 року та 215 202,77 грн. 3% річних за період з 16.05.2014 року по 29.09.2016 року підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Микити Головка, 17, ) на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116 м. Київ, вул. Шолуденка,1, ) 2 493 779,06 грн. інфляційних втрат , 215 202,77 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 40 634,73 грн. про що видати наказ.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.12.2016р.

Суддя ОСОБА_2