ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 грудня 2016 року Справа № 922/4043/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Сибіги О.М., Бакуліної С.В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуХарківського апеляційного господарського суду
від09.11.2015
у справі№922/4043/15
Господарського судуХарківської області
за позовомКомунального закладу охорони здоров'я "Барвінківська центральна районна лікарня"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання недійним договору оренди та повернення приміщення,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.12.2015 касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 була повернута на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із тим, що судовий збір сплачено не у встановленому розмірі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.07.2016 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із тим, що її подано інакше, ніж через місцевий або апеляційний господарський суд, що прийняв рішення або постанову, також було повернуто заявнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.09.2016, клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 відхилено, касаційну скаргу повернуто особі, що її подала, на підставі пункту 5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Звернувшись четвертий раз із касаційною скаргою на постанову господарського суду апеляційної інстанції скаржник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана повторно після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті.

Таким чином наведеною нормою права передбачено право повторно подати касаційну скаргу після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої вказаної статті, однак такого права не передбачено у разі повернення касаційної скарги на підставі пункту 5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, а саме на підставі останньої норми касаційну скаргу і було повернуто вищенаведеною ухвалою суду від 28.09.2016.

При цьому положення наведених норм передбачають право лише на повторну подачу касаційної скарги після усунення недоліків, та не надають права подавати її в четверте.

У зв'язку із не однаковим застосуванням пункту 5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення однакового застосування норм права відповідно до положень статті 36 частини другої п.п.2, 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) роз'яснив у пункті 5, що в такому випадку Вищий господарський суд України відмовляє у прийнятті касаційної скарги і виносить з цього приводу відповідну ухвалу.

При цьому, як вбачається із рішення Європейський суд з прав людини від 05.05.2011 зі справи "Редакція газети "Правоє дєло" та Штекель проти України", якщо є докази вважати, що суди були схильні до широкого тлумачення законодавчих положень, суди мають виходити саме із такого широкого тлумачення законодавчих положень.

Таке тлумачення не буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права, тому враховуючи широке тлумачення наведених вище законодавчих положень правові підстави для прийняття касаційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 107Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 у прийнятті касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №922/4043/15 Господарського суду Харківської області до провадження Вищого господарського суду України, та повернути касаційну скаргу особі, що її подала.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді О.М. Сибіга

С.В. Бакуліна