донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

20.12.2016р. справа №908/2030/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (довіреність №011.11-03 від 15.01.2016р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від16.11.2016р. (повний текст підписано 18.11.2016р.)
по справі№908/2030/16 (суддя Науменко А.О.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергоспецмонтаж», м. Запоріжжя
провитребування орендованого майна

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м.Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергоспецмонтаж», м.Запоріжжя (Відповідач) про витребування орендованого за договором оренди №158(2013) від 30.04.2013р. майна, а саме: автомобіля ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіля ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936 та повернення його Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016р. (повний текст підписано 18.11.2016р.) у справі №908/2030/16 у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було відмовлено в повному обсязі з мотивів недоведеності матеріалами справи факту розірвання договору оренди №158(2013) від 30.04.2013р., відмови від нього або доказів його припинення, що зумовлює відсутність підстав для задоволення вимог про витребування орендованого за цим договором майна.

Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016р. у справі №908/2030/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає не врахування останнім факту припинення дії договору оренди №158Д(2013) саме з 31.12.2015р., що узгоджується з п.п.10.1 укладеного договору в редакції Додаткової угоди №3 від 19.12.2014р. та п.п.6.1.9, 8.2 цього договору, а також факту неодноразового звернення Позивача в телефонному режимі до Відповідача з повідомленням про небажання в подальшому продовжувати строк дії укладеного договору оренди, окрім того, обраний Позивачем спосіб судового захисту відповідає приписам ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 20.12.2016р. о 15.00.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 20.12.2016р. зявився, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в останній.

Представник Відповідача у судове засідання 20.12.2016р., попри вжиті заходи з належного повідомлення без пояснення причин не зявились, що, з огляду на невизнання його явки обовязковою, за висновком судової колегії, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 30.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Променергоспецмонтаж» (Орендар) було укладено договір оренди №158Д(2013) (Договір - а.с.а.с.10-13), відповідно до умов п.1.1 якого (з врахуванням Додаткової угоди №2 від 18.08.2014р. (а.с.14), Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове володіння та користування: автомобіль ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіль ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936.

Згідно з положеннями п.3.2 договору, передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін за Актом прийому передачі.

На виконання вищезазначеного пункту договору, сторонами було підписано акти прийому-передачі №2 від 01.05.2013р. та №02/08 від 18.08.2014р. (а.с.а.с.17,18).

Додатковою угодою №3 від 19.12.2014р. (а.с.15) було внесено зміни до 10.1 договору оренди та встановлено, що означений договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2015р.

Відповідно до п.п.5.1-5.2 договору №158Д(2013) (з врахуванням Додаткової угоди №2 від 18.08.2014р.), орендна плата за користування майном складає 1670,00 грн., у т.ч. ПДВ та сплачується Орендарем не пізніше 20 числа поточного місяця у 100% розмірі.

Згідно з п.8.2 договору, майно має бути передано Орендарем та прийнято Орендодавцем протягом 10 календарних днів з моменту закінчення терміну оренди.

Також в п.6.1.9. цього договору було встановлено, що по закінченню терміну оренди Орендар зобовязаний своїми силами і за свій рахунок повернути Орендодавцю обєкт оренди в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в Оренду.

15.07.2016р. на адресу Відповідача було направлено лист №011-0645 від 14.07.2016р. з вимогою повернути орендоване за договором №158Д(2013) майно та підписати акт прийому-передачі в строк до 01.07.2016р. (а.с.19).

В матеріалах справи також наявна копія платіжного доручення №825 від 28.09.2016р.(а.с.106), відповідно якої Відповідачем на користь Позивача було сплачено 12030,00грн. з призначенням платежу: за оренду автомобіля за період з березня 2016р. по вересень 2016р. та частково за лютий 2016р.

Проте, враховуючи, що дія договору оренди №158(2013) від 30.04.2013р. закінчилась ще 31.12.2015р., а орендоване майно Орендодавцю повернуто так і не було, останній звернувся до суду з вимогою витребування у Орендаря автомобіля ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіля ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936 та повернення його Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», вказуючи на неодноразове висування усних заперечень проти подальшого продовження договору.

Між тим, враховуючи недоведеність матеріалами справи факту розірвання укладеного між сторонами договору оренди №158(2013) від 30.04.2013р., відмови від нього або доказів його припинення, Господарський суд Запорізької області відмовив у задоволенні позовних вимог про витребування орендованого за цим договором майна, а саме: автомобіля ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіля ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936 та повернення його Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору оренди №158Д(2013) від 30.04.2013р., який є належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини у світлі ч.3 ст.774 Цивільного кодексу України регламентуються, насамперед, положеннями Господарського та Цивільного кодексів України про оренду (найм).

Сутність заявлених позовних вимог полягає в витребувані орендованого, за договором №158Д(2013) від 30.04.2013р. майна, а саме: автомобіля ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіля ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936 та повернення його Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Враховуючи наведене, предметом доказування для Позивача у даному випадку є наявність факту припинення укладеного договору оренди №158Д(2013) від 30.04.2013р. з огляду на закінчення строку його дії або у будь-яких інших визначений діючим законодавством спосіб.

Між тим, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, належних у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів щодо розірвання договору оренди №158Д(2013) від 30.04.2013р., відмови від нього або інших доказів його припинення Позивачем до суду надано не було, що з урахуванням положень ст.764 Цивільного кодексу України та п. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та при відсутності доказів заперечення останнього з приводу пролонгування, зумовлює встановлення факту дійсності зобовязання з оренди за договором №158Д(2013) від 30.04.2013р. на час розгляду даної справи. Апеляційний суд також зазначає, що припинення строку дії договору оренди у звязку зі спливом строку, на який його було укладено, в силу положень вищеозначених норм права, само по собі не є достатньою підставою для припинення дії договору та виникнення у Орендаря автоматичного обовязку з повернення орендованого майна без відповідної заяви про зміну чи припинення дії договору зацікавленої особи протягом одного місяця після закінчення терміну дії такого договору. При цьому, апеляційний суд зазначає, що вказана заява за своєю суттю є одностороннім правоприпиняючим правочином у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України по відношенню до опосередкованих згадуваним вище договором оренди правовідносин, а отже і зважаючи на форму самого договору оренди, і на приписи ст.208 цього Кодексу має вчинятися у письмовій формі.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що строк дії договору оренди №158Д(2013) від 30.04.2013р., з урахування відсутності в матеріалах справи доказів заперечень Орендодавця про його продовження, був автоматично пролонгований, що в свою чергу в повній мірі узгоджується з п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» та зумовлює відмову у задоволені позовних вимог про витребування орендованого за цим договором майна, а саме: автомобіля ВАЗ 2107, держ. №208-84 НР, інв. №22376 та автомобіля ВАЗ 2107, держ. №184-03 НР, інв.21936 та повернення його Позивачу.

Таким чином, оскільки будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Позивача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016р. (повний текст підписано 18.11.2016р.) у справі №908/2030/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016р. (повний текст підписано 18.11.2016р.) у справі №908/2030/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО