номер провадження справи 17/91/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 Справа № 908/2554/16

за позовною заявою: концерну Міські теплові мережі в особі Філії концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району

юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, б. 137

фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, б. 4

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Улісс-Тур, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 17

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю АТ-КОМП, 69067, м. Запоріжжя, вул. Республіканська, 53/56

про стягнення 113 695,22 грн.

суддя Корсун В.Л.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 20.12.16 б/н

ОСОБА_2, довіреність від 11.07.16 № 239/20-19

від відповідача: не зявився

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність від 27.09.16 б/н

СУТЬ СПОРУ:

30.09.16 до господарського суду з позовною заявою звернувся концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну МТМ Вознесенівського району (надалі концерн МТМ) до товариства з обмеженою відповідальністю Улісс-Тур (далі ТОВ Улісс-Тур) про стягнення вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року в сумі 113 695,22 грн.

30.09.16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено справу № 908/2554/16 до розгляду судді Гандюковій Л.П.

У звязку із закінченням повноважень судді Гандюкової Л.П. розпорядженням керівника апарату господарського суду від 04.10.16 № П-748/16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справи № 908/2554/16 між суддями та призначено її для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 04.10.16 судом порушено провадження у справі № 908/2554/16, якій присвоєно № провадження 17/91/16, судове засідання призначено на 02.11.16.

Ухвалою суду від 02.11.16 строк розгляду справи продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 21.11.16.

В судовому засіданні 21.11.16 оголошено перерву до 07.12.16.

В засіданні 07.12.16 судом, через необґрунтованість, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача, проти якого заперечив позивач, про зупинення провадження у справі № 908/2554/16 до розгляду по суті справи господарського суду Запорізької області № 908/2931/16 за позовом ТОВ АТ-Комп до концерну МТМ в особі філії концерну МТМ Вознесенівського району про визнання укладеним договору про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді в редакції позивача.

Ухвалою від 07.12.16 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю АТ-КОМП (далі ТОВ АТ-КОМП) та відкладено розгляд справи на 12.12.16.

Ухвалою суду від 12.12.16 розгляд справи відкладено на 20.12.16.

В засіданні суду 20.12.16 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі судової експертизи (яке підтримано 3 особою та проти якого заперечив позивач). Так, в зазначеному клопотанні відповідач просить суд призначити по справі № 908/2554/16 експертизу поставивши на розгляд експерта питання: «Встановити тепловіддачу від фактично встановлених опалювальних приборів і трубопроводів у приміщеннях належних ТОВ Улісс-Тур за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 37».

Клопотання обґрунтовано тим, що спірні приміщення на предмет наявності теплового обладнання та характеристик теплової віддачі наявного теплового обладнання ні позивач, ні балансоутримувач будинку не здійснювали. А тому, жодних відомостей про теплове обладнання та його потужність у сторін немає. Оскільки предметом спору є нежитлові приміщення то вартість послуг із опалення приміщень обраховується відповідно до розрахунку теплового навантаження котрий складається на підставі обслідування приміщень, встановлення кількості й характеристик теплового навантаження, із подальшим визначенням потужності та тепловіддачі теплоспоживального обладнання й на підставі потужності теплоспоживального обладнання й розраховується кількість теплової енергії, що може постачатись у спірні приміщення.

Відповідач вважає, що якщо немає акту обслідування спірних приміщень то, як наслідок, розрахунку теплового навантаження. тобто, можливості споживати визначений об'єм теплової енергії. А тому, відповідно, розмір заявлених до стягнення грошових вимог є необґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що: відповідач заперечуючи проти позову не надав суду контррозрахунку теплового навантаження об'єкту теплопостачання зробленого відповідною проектною організацією, яка має ліцензію на проведення таких розрахунків; позивачем надано до справи помісячний розрахунок відпущеної теплової енергії на нежитлове приміщення відповідача із зазначенням механізму нарахувань, розрахунок теплового навантаження виконано на підставі нормативних та довідкових матеріалів; враховуючи не надання відповідачем, як це передбачено вимогами діючого законодавства України, розрахунку теплового навантаження на об'єкт теплопостачання, Концерн «МТМ» здійснив нарахування вартості відпущеної відповідачу теплової енергії відповідно до опалювальної площі нежитлового приміщення (346,5 м2); будинок за адресою вул. 40 років Радянської України, 37, в якому знаходиться на праві власності приміщення відповідача, обладнаний приладом обліку теплової енергії на опалення з 20.12.15, який фіксує кількість поданої Концерном «МТМ» теплової енергії. Розподіл теплової енергії по місяцях виконано згідно з «Нормами і вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житла та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» (затв. Державним Комітетом України по житлово-комунальному господарству).

З огляду на вимоги ст. 69 ГПК України, а також враховуючи, що день 20.12.16 є останнім днем строку вирішення строку у цій справі, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про перенесення судового засідання із 20,12.16 на іншу дату у звязку із зайнятістю представника відповідача у іншому суді.

За клопотанням представників сторін та третьої особи розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 20.12.16, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам позивача та третьої особи повідомлено про час виготовлення повного рішення.

Позивач, в особі уповноваженого представника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві від 08.09.16 № 731/юр та додаткових пояснень від 14.11.16, від 29.11.16, від 20.12.16, вказував наступне. Позивач здійснював постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлові приміщення літери А-5 І поверху № 20, 21, 22, 27, 28, 29, 39, 40, 41. 43. 44. 45 (площею 205,8 м 2), Літери А-5 III поверху № 88, 89, 90, 98, 99, 100, 101, 102, 105. 106 (площею 140,7м ), які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 37. Зазначені приміщення вбудовані у житловий будинок, мають єдину систему централізованого опалення та перебуває на балансі МКП «Основаніє». 30.10.12 та 12.03.13 на адресу Концерну «МТМ» від МКП «Основаніє» надійшла інформація стосовно того, що саме ТОВ Улісс-Тур займає вищезазначені нежитлові приміщення. Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно дані приміщення належать ТОВ Улісс-Тур на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.08, завіреного приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу - ОСОБА_4 Концерн «МТМ» неодноразово надсилав в адресу ТОВ Улісс-Тур проект договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Однак, станом на час розгляду цієї справи в суді договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді так і не було укладено по незалежним від Концерну «МТМ» причинам. Не дивлячись на відсутність укладеного договору, з метою недопущення порушення прав інших мешканців житлового будинку в частині отримання належних послуг з централізованого опалення, Концерн «МТМ» здійснював відпуск теплової енергії з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р., з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. Відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії, обовязковість укладання якого лежить і на Споживачеві, і на Теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з ТОВ Улісс-Тур на користь позивача вартості послуг з теплопостачання, оскільки між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини. В цілях недопущення порушення конституційного права громадян в користуванні теплом і забезпечення збереження їх здоров'я, позивач змушений був постачати відповідачу теплову енергію. На будинку по вул. 40 років Радянської України, 37 встановлено прилад обліку теплової енергії. Щомісячно показники приладу теплової енергії передаються Концерну «МТМ». Враховуючи наявність встановленого приладу обліку на житловому будинку нарахування відповідачу за спожиту теплову енергію, здійснюється відповідно до теплового навантаження на потреби опалення його нежитлових приміщень. Відповідно до розрахунку теплового навантаження на опалення приміщень ТОВ Улісс-Тур, максимальний розхід тепла на їх опалення становить 16008 ккал/год. Позивачем було відпущено теплову енергію відповідачу за період: з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р., з жовтня 2013 р. по квітень 2016 р. на загальну суму 113 695,22 грн., що підтверджується рахунками та актами приймання - передачі теплової енергії, надісланими на адресу відповідача. Однак, відповідач на протязі спірного періоду не виконував свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії, а саме не здійснив жодної оплати за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим за відповідачем значиться заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 113 695,22 грн.

Відповідач в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях підтримав свої заперечення викладені у запереченні на позовну заяву та зазначає, що відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», та п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, обов'язок із сплати послуг за теплопостачання покладається на споживача цих послуг. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу Аналогічне визначення споживача наведене також і у ст.1 ЗУ «Про теплопостачання». Таким чином, на думку відповідача, обов'язок із сплати вартості поставленої теплової енергії покладено не на власника приміщення, а на особу котра займає приміщення та відповідно використовує поставлену теплову енергію. Так, відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду на ту обставину, що споживачем теплової енергії вартість якої просить стягнути позивач був не ТОВ «Улісс-Тур», а ТОВ «АТ- КОМП» котре займало спірні приміщення на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.09 та відповідно у випадку коли теплова енергія дійсно поставлялась, то саме ТОВ «АТ-КОМП» відповідно й отримало цю теплову енергію. Таким чином, представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

Третя особа (в особі уповноваженого представника) в судових засіданнях підтримав свої письмові пояснення та зазначив, що ТОВ «АТ-КОМП» з 01.03.09 є фактичним споживачем теплової енергії у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Дана обставина підтверджується копією договору оренди нежитлових приміщень від 01.03.09, за умовами якого ТОВ «АТ-КОМП» прийняло у строкове платне користування нежитлові приміщення № 20-22, 27-29, 39-41,43-45, 88-90, 98-102, 105, 106 загальною площею 346,5 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. № 37. Також, третя особа зазначає, що незважаючи на неодноразові звернення третьої особи до позивача з пропозицією укладення договору купівлі-продажу теплової енергії договір з ТОВ «АТ-КОМП», як з фактичним споживачем укладений не був. Тому, третя особа вважає, що позивачу було відомо про факт споживання теплової енергії саме ТОВ «АТ-КОМП», а тому платіжні вимоги небхідно було виставляти саме ТОВ «АТ-КОМП». Крім того, третя особа наголошує на те, що с заявленої площі розрахунку теплового навантаження фактично опалюється лише його частина. Позивач вказує що здійснював постачання теплової енергії у зазначені приміщення, проте таке твердження не відповідає дійсності оскільки не всі приміщення мають систему централізованого опалення. Таким чином, представник третьої особи просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Статуту Концерну Міські теплові мережі, згідно з яким здійснює свою діяльність Філія Концерну МТМ Вознесенівського району, основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут. Основними функціями Концерну є: - забезпечення розвитку теплофікаційного господарства та забезпечення тепловою енергією для комунально-побутових потреб населення, бюджетних установ і організацій, госпрозрахункових підприємств, інших обєктів, розташованих в зоні діяльності Концерну; - збір коштів за послуги теплопостачання зони діяльності Концерну (територія міста Запоріжжя) з метою централізованих розрахунків за енергоресурси.

Статтею ст. 1 Закону України Про теплопостачання визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об'єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.

Відповідно до ст.ст. 13, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги, централізоване опалення належить до житлово-комунальних послуг, порядок надання, якісні та кількісні показники яких мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Отже, споживання теплової енергії можливо лише на підставі договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.08, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ТОВ «Улісс-Тур» є власником нерухомого майна, а саме 13/100 частин нежитлового приміщення гуртожитку літ. А-5, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 37, а саме:

- на першому поверсі склад 20 пл. 36,7 кв.м., майстерня 22 пл. 18,5 кв.м., майстерня 27 пл. 18,9 кв.м., майстерня 28 пл. 22,6 кв.м., склад 29 пл. 8,6 кв.м., кабінет 39 пл. 10,4 кв.м., кабінет 40 пл. 9,4 кв.м., коридор 41 пл. 1,3 кв.м., туалет 42 пл. 1,3 кв.м., кабінет 43 пл. 17,0 кв.м., торговельна зала 44 пл. 56,6 кв.м., склад 45 пл. 4,5 кв.м.;

- на третьому поверсі архів 88 пл. 4,0 кв.м., кабінет 89 пл. 22,5 кв.м., кабінет 90 пл. 18,3 кв.м., кабінет 98 пл. 22,5 кв.м., коридор 99 пл. 9,4 кв.м., кабінет 100 пл. 18,5 кв.м., склад 101 пл. 18,8 кв.м., кабінет 102 пл. 18,1 кв.м., склад 105 пл. 4,9 кв.м., кладова 106 пл. 3,7 кв.м. загальною площею 346,5 кв.м.

Згідно з наданими суду інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.08.16 № 65031390 за ТОВ «Улісс-Тур» 30.04.09 зареєстровано право приватної власності на будівлю гуртожитку літ. А-5 з часткою приватної власності 13/100 в буд. № 37 по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжя.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, позивач неодноразово звертався до відповідача, як власника зазначених нежитлових приміщень, із пропозицією про укладення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (копії листів вих. № 09/997 від 09.07.11 та вих. № 09/1772 від 27.12.12, містяться в матеріалах справи). Однак, договір між сторонами укладений не був.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи в суді, між Концерном МТМ в особі філії Концерну МТМ Вознесенівського району та ТОВ «Улісс-Тур» відсутні врегульовані відповідним договором правовідносини з постачання теплової енергії у гарячій воді.

Наказом Мінбуду України № 4 від 22.11.05 Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06.10.07, визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП.

Позивач наголошує на тому, що внесені наказом № 169 від 06.10.07 зміни роблять неможливим відключення від теплопостачання окремих приміщень багатоквартирного будинку і передбачають можливість відключення від теплопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку (гуртожитку).

Позивач пояснив, що, враховуючи технічну сторону питання, відключення окремих приміщень від мереж централізованого теплопостачання неодмінно вплине на безперебійну роботу інженерного устаткування житлового будинку (гуртожитку) в цілому й на санітарно-гігієнічні умови інших квартир (кімнат) та суміжних приміщень, адже порушується гідравлічний і тепловий режими.

Також, позивач зазначив, що важливою й непереборною властивістю вже наявного централізованого теплопостачання є технічна нероздільність системи, у якій робота кожного елемента системи теплопостачання кожного споживача гідравлічно впливає на роботу всіх елементів системи. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від'єднання від системи централізованого теплопостачання) погіршує роботу загальної системи, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимо відповідно до Цивільного кодексу України та Конституції України. Відключення теплопостачання в окремому приміщенні значною мірою порушить вимоги БНиП (Будівельних норм и правил), а саме вплине на якість теплопостачання до інших житлових та нежитлових приміщень будинку.

Концерн МТМ в особі філії Концерну МТМ Орджонікідзевського району в особі інспектора Бодня Н.І. намагався здійснити перевірку наявності на предмет теплового обладнання та характеристик теплової віддачі наявного теплового обладнання у приміщені ТОВ «Улісс-Тур», яке належить товариству на праві власності за адресою м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 37 загальною площею 346,5 кв.м., що підтверджується актом, відповідно до якого встановлено, що здійснити дослідження не вдається можливим, оскільки приміщення зачинене.

У звязку із цим, з метою недопущення порушення конституційного права громадян в користуванні теплом і забезпечення збереження їх здоровя, позивач був змушений постачати відповідачу теплову енергію в нежитлові приміщення на першому поверсі, а саме: склад 20 пл. 36,7 кв.м., майстерня 22 пл. 18,5 кв.м., майстерня 27 пл. 18,9 кв.м., майстерня 28 пл. 22,6 кв.м., склад 29 пл. 8,6 кв.м., кабінет 39 пл. 10,4 кв.м., кабінет 40 пл. 9,4 кв.м., коридор 41 пл. 1,3 кв.м., туалет 42 пл. 1,3 кв.м., кабінет 43 пл. 17,0кв.м., торговельна зала 44 пл. 56,6 кв.м., склад 45 пл. 4,5 кв.м. та на третьому поверсі архів 88 пл. 4,0 кв.м., кабінет 89 пл. 22,5 кв.м., кабінет 90 пл. 18,3 кв.м., кабінет 98 пл. 22,5 кв.м., коридор 99 пл. 9,4 кв.м., кабінет 100 пл. 18,5 кв.м., склад 101 пл. 18,8 кв.м., кабінет 102 пл. 18,1 кв.м., склад 105 пл. 4,9 кв.м., кладова 106 пл. 3,7 кв.м. загальною площею 346,5 кв.м. в буд. № 37 по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі.

Подача теплоносія до житлового будинку № 37 по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, у т.ч. і до приміщень ТОВ «Улісс-Тур», підтверджується також рішеннями міського голови щодо здійснення теплопостачання Концерном МТМ підприємств та організацій м. Запоріжжя, а саме:

- рішенням голови Запорізької міської ради від 04.10.13 № 433 призначено здійснення теплопостачання Концерном МТМ підприємств та організацій м. Запоріжжя з 05.10.13;

- рішенням голови Запорізької міської ради від 07.04.14 № 123 закінчено опалювальний сезон 2013-2014р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 08.04.14;

- рішенням голови Запорізької міської ради від 21.10.14 № 389 призначено здійснення теплопостачання Концерном МТМ підприємств та організацій м. Запоріжжя з 23.10.13;

- рішенням голови Запорізької міської ради від 10.04.15 № 154 закінчено опалювальний сезон 2014-2015р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 13.04.15;

- розпорядженням голови Запорізької міської ради від 08.10.14 № 335р призначено здійснення теплопостачання Концерном МТМ підприємств та організацій м. Запоріжжя з 11.10.15;

- рішенням голови Запорізької міської ради від 01.04.16 № 174 закінчено опалювальний сезон 2015-2016р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 01.04.16.

Також, подача теплоносія до житлового будинку № 37 по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, у т.ч. і до приміщень ТОВ «Улісс-Тур» підтверджується інформаціями про подачу теплоносія до житлових будинків м. Запоріжжя, що знаходяться на балансі Основаніє про початок опалювальних сезонів 2013-2014 р.р., 2014-2015 р.р. та 2015-2016 р.р.

Таким чином, за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. позивачем було відпущено відповідачу теплової енергії на загальну суму 113 695,22 грн.

Факт постачання теплової енергії підтверджується наданими суду актами приймання-передачі теплової енергії по особовому рахунку відповідача № 203393 та рахунками за спірний період (копії вказаних документів долучені до матеріалів даної справи).

Направлені на адресу ТОВ «Улісс-Тур» акти приймання-передачі теплової енергії останній не підписував та не повертав, виставлені рахунки на оплату теплової енергії не сплачував (докази направлення актів та рахунків реєстри за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. містяться в матеріалах справи).

Крім того, позивач направляв на адресу відповідача претензії, а саме від 02.09.14 № 1816/05-юр на загальну суму 28 252,85 грн., від 21.05.15 № 623/05-юр на загальну суму 69 678,21 грн. та від 16.03.16 № 216/05-юр на загальну суму 104112,47 грн., що підтверджується реєстрами відправлення замовної кореспонденції (копії яких знаходяться у матеріалах справи) щодо погашення заборгованості теплової енергії за опалювальні сезони 2013-2014 р.р., 2014-2015 р.р. та 2015-2016 р.р.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи судом, за відповідачем обліковується заборгованість з оплати вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. в сумі 113 695,22 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 19 Закону України Про теплопостачання визначено обовязок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобовязання виникають з договору або інших підстав, зокрема, юридичного факту, внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що оскільки система опалення нежитлових приміщень, які належать на праві приватної власності ТОВ «Улісс-Тур», не відособлена від системи опалення житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 37, Концерн МТМ у період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. здійснював подачу теплової енергії у вказані нежитлові приміщення та щомісячно на адресу відповідача направляв акти приймання-передачі теплової енергії, а також рахунки на їх оплату, що підтверджується відповідними реєстрами. У звязку з відсутністю укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії, нарахування за відпущену відповідачу теплову енергію проводилося згідно з його особовим рахунком № 203393.

Акти приймання-передачі теплової енергії відповідачем підписані не були та на адресу позивача не повернуті, будь-яких письмових заперечень/зауважень стосовно нарахування суми за оплату теплової енергії в спірний період відповідач позивачу не направляв.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198, визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Як було зазначено вище, позивачем було здійснено розрахунок теплового навантаження. При цьому, як пояснив представник позивача в судді у письмових поясненнях від 20.12.16, при розрахунку величини теплового навантаження по приміщенню ТОВ «Улісс-Тур» за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 37 було взято за основу таблиці 2.2, 2.4, 2.6 та 2.7 «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» (КТМ 204 України 244-94) затверджений Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству 2001 року. Також, до уваги взято середню температуру зовнішнього повітря, планову норму годин подачі опалення у звітному місяці та тариф, рішення міського Запорізької міської ради про початок та про закінчення опалювальних сезонів.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що згідно з ст. 632 ЦК України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про теплопостачання до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, у сфері теплопостачання належить встановлення тарифів на теплову енергію субєктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією. Також, на будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 37 в 2015 р. встановлено прилад обліку теплової енергії. В рахунках, що виставлялися відповідачу для оплати, та актах приймання-передачі теплової енергії вказувався тариф на теплову енергію.

Наданий позивачем до справи розрахунок судом перевірено та визнано вірним.

Згідно з ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач доказів оплати заявленої до стягнення суми суду не представив, заперечення відповідача та третьої особи, викладені в письмових відзивах та запереченнях, спростовуються наведеним вище.

Крім того, судом, через безпідставність, залишається поза увагою посилання відповідача та те, що споживачем теплової енергії у спірний період було ТОВ АТ-Комп (третя особа), котре займало спірні приміщення на підставі договору оренди майна, а відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 01.03.09, який укладено між ТОВ Улісс-тур та ТОВ АТ-Комп і згідно з ним орендодавець передав 13/100 частин нежитлового приміщення гуртожитку літ. А-5, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 37 (згідно з переліком на першому та третьому поверсі), загальною площею 346,5 кв.м.

Підставою для вказаного висновку суду є наступне.

Рішенням від 26.08.14 у справі № 908/4206/13 господарський суд Запорізької області, яке набрало законної сили 17.12.14, розглянув та вирішив спір у справі між сторонами, аналогічними сторонам у справі № 908/2554/16. Вказаним рішенням суд присудив до стягнення з ТОВ Улісс-тур на користь Концерну «Міські теплові мережі» вартість безпідставно набутої теплової енергії приміщення по вул. Сорок років Радянської України, 37 в м. Запоріжжі (загальною площею 346,5 м2) за період із грудня 2010 по квітень 2012 р.р., з жовтня 2012 по квітень 2013 р.р., в сумі 73 776,32 грн.

А тому, відповідно до вимог ст. 35 ГПК України, факти, встановлені вказаним рішенням суду у справі № 908/4206/13 не доводяться знову при вирішенні спору у справі № 908/2554/16 (зокрема стосовно того, хто має бути відповідачем за вказаними спірними правовідносинами, а також щодо площі нежитлового приміщення по вул. Сорок років Радянської України, 37 в м. Запоріжжі (загальною площею 346,5 м2).

Судом також враховано, що хоч у частині 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 20.04.16 у справі № 6-2951цс15 (долучена до справи).

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 113 695,22 грн. вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року є обґрунтованими, доведеними, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 1 705,43грн. покладається на відповідача.

Судом розяснюється, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…), після набрання законної сили наказ видається судом за заявою стягувачу (…).

Наведене в тексті цього рішення спростовує всі доводи відповідача у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 43, 45, 22, 33, 34, 35, 44, 49, 69, 77, 82, 821, 84, 85, 111 28 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Улісс-Тур (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 17, ) на користь концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну МТМ Вознесенівського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) вартість спожитої теплової енергії за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. в сумі 113 695 (сто тринадцять тисяч шістсот девяносто пять) грн. 22 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Улісс-Тур (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 17, ) на користь концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну МТМ Вознесенівського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , п/р № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) 1 705 (одну тисячу сімсот пять) грн. 43 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.12.16

Суддя В.Л. Корсун