КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Справа№ 925/1960/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Суліма В.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кизенко Д.О. - за довіреністю;

від відповідача: Стойко А.Ю. - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016

у справі № 925/1960/15 (суддя - Пащенко А.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос"

до Черкаської міської ради

про визнання нечинним підпункту "з" пункту 31 Договору оренди землі від 25.09.2015

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "ФОБОС" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради про визнання нечинним підпункту "з" пункту 31 Договору оренди землі від 25.09.2015, укладеного між ТОВ "Експериментальний науково-виробничий центр "ФОБОС" та Черкаською міською радою, в частині зобов'язання Орендаря відшкодувати Орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 27.01.2015 № 2-275 до моменту набуття чинності договору оренди.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 925/1960/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 26.01.2016, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 925/1960/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесене місцевим господарським судом без будь-якого дослідження, як повноважень міської ради, так і з порушенням питання можливості стягнення упущеної вигоди в майбутньому без врахування вини самої ради.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2016 справу № 925/1960/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вказаному складі колегії суддів.

12.03.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги.

12.03.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення - без змін.

15.04.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на доповнення до апеляційної скарги.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 у зв'язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/1960/15.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.04.2016 для розгляду справи № 925/1960/15 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Тищенко А.І., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 розгляд справи відкладено на 16.05.2016.

21.04.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

11.05.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на доповнення до апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 розгляд справи відкладено на 08.06.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 розгляд справи відкладено на 04.07.2016.

29.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на доповнення до апеляційної скарги.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/1960/15.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2016 для розгляду справи № 925/1960/15 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Іоннікової І.А., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 справу № 925/1960/15 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 розгляд справи відкладено на 10.08.2016.

Розпорядженням головного спеціаліста відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/1960/15.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2016 для розгляду справи № 925/1960/15 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 прийнято до провадження справу № 925/1960/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Лобань О.І., судді: Майданевич А.Г., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 розгляд справи відкладено на 21.09.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/4911/16 від 20.09.2016 у зв'язку з припиненням повноважень головуючого судді (судді-доповідача) Лобаня О.І. у зв'язку із звільненням у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Станіка С.Р., Власова Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 прийнято справу № 925/1960/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л., розгляд справи № 925/1960/15 призначено на 01.11.2016.

Розпорядженням начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/5774/16 від 01.11.2016 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Суліма В.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 прийнято справу № 925/1960/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Сулім В.В., Станік С.Р., розгляд справи № 925/1960/15 призначено на 08.12.2016.

01.11.2016 до канцелярії суду від позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги.

В судовому засіданні 08.12.2016 представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги та просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.09.2015 Черкаська міська рада (Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "ФОБОС" (Орендар) уклали Договір оренди землі (далі - Договір) згідно з яким Орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 27.01.2015 № 2-725 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться по вул. 30-річчя Перемоги. 9/7. В оренду передається земельна ділянка площею 0,6500 га (кадастровий номер :05:036:0016) під газонаповнювальну компресорну станцію. За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до категорії земель комерційного використання. На земельній ділянці знаходяться такі об'єкти нерухомого майна та інфраструктури: газонаповнювальна компресорна станція (п. п. 1 -3 Договору).

Відповідно до пункту 8 Договору його укладено на 15 років (з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 27.01.2015 № 2-725).

На виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку, про що було складено та підписано відповідний Акт приймання-передачі земельної ділянки.

В підпункті "з" пункту 31 Договору сторони передбачили зобов'язання Орендаря відшкодувати Орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 27.01.2015 № 2-275 до моменту набуття чинності договору оренди. Також в цьому підпункті вказано, що у разі наявності документів, що підтверджують сплату за користування земельною ділянкою до моменту набуття чинності договору оренди землі, сума упущеної вигоди (не отриманого прибутку) відповідно зменшується на суму сплачених коштів.

Позивач просить визнати нечинним підпункт "з" пункту 31 Договору оренди від 25.09.2015, укладеного між ТОВ "Експериментальний науково-виробничий центр "ФОБОС" та Черкаською міською радою.

Позов обґрунтовано тим, що підпункт "з" пункту 31 Договору оренди від 25.09.2015 має бути визнаний судом недійсним з підстав його невідповідності вимогам п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України щодо сплати плати за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою; вимогам ст. 22 ЦК України стосовно визначеного у цій нормі поняття такого виду збитків як упущена вигода; відсутності факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання, оскільки зміст оспорюваного пункту охоплює лише період часу з моменту винесення рішення Черкаською міською радою до моменту набрання чинності договором оренди, а договірні зобов'язання позивача виникають лише з договору оренди землі від 25.09.2015, а саме з моменту набуття чинності цим договором. Також позивач зазначає, що дії відповідача по включенню оспорюваного пункту до договору виходять за межі його повноважень, чим порушують приписи ст. 19 Конституції України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, а об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до положень Податкового кодексу України плата за землю може здійснюватись у вигляді земельного податку та орендної плати.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Отже, наведені норми права передбачають різні види та форми відшкодування за землекористування.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 ЦК України та яка полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В частині 3 статті 631 ЦК України також вказано, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Як встановлено судом першої інстанції і сторонами не заперечується, відповідач є належним орендодавцем земельної ділянки за договором оренди землі від 25.09.2015. Позивач до укладення договору, а відповідно, після прийняття відповідачем рішення від 27.01.2015 № 2-275 про передачу землі в оренду, користувався земельною ділянкою і на ній розміщений об'єкт його господарської діяльності - газонаповнювальна компресорна станція.

Умови Договору оренди землі були узгоджені сторонами. При цьому позивач не заперечував проти таких умов договору, протокол розбіжностей не складав.

В Земельному кодексі України, Законі України "Про оренду землі", Типовому договорі оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004, відсутня вказівка про те, що учасники земельних відносин не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства щодо порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі шляхом укладення відповідного договору.

Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1- 3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Аналіз вказаних вище норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що договір (чи окрема його частина) може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом. Разом з тим встановлення у договорі умови про застосування її до відносин між сторонами, які виникли до укладення цього договору, згідно наведених норм права не суперечить чинному законодавству, оскільки таке поширення правовідносин прямо передбачено у наведеній частині третій статті 631 ЦК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спірний пункт Договору не суперечить нормам статей 152, 156, 157 Земельного кодексу України про те, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, та не суперечать зазначеним вище приписам про те, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки.

Відтак, положення як земельного, так і цивільного законодавства не встановлюють заборону сторонам за договором врегулювати відносини із відшкодування неодержаних доходів у договірному порядку.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 09.12.2015 у справі № 925/967/15.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що підпункт "з" пункту 31 Договору оренди від 25.09.2015 не суперечить вказаним позивачем у позові вимогам чинного законодавства, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову про визнання вказаного підпункту цього договору недійсним.

Судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 5023/3993/12(5023/9057/11), оскільки у справі, яка переглядалася, мова йде про примусове стягнення збитків, тоді як у даній справі позивач просить визнати недійсним пункт Договору оренди, погодженого та підписаного повноважними представниками сторін без розбіжностей на момент його укладення, тобто рішення приймаються не у подібних правовідносинах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 925/1960/15 відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, підстав для його зміни чи скасування не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 925/1960/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 925/1960/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/1960/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді В.В. Сулім

С.Р. Станік