УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

19.12.2016Справа №910/23063/16

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуПублічного акціонерного товариства «Компанія «Райз»
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни
провизнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни №11/1-47256 від 23.09.2016 р. у формі повідомлення про нікчемність правочину за Кредитним договором №86-2013 від 25.07.2013 р. укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ПАТ «Компанія «Райз».

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено статтею 12 Господарського процесуального кодексу України.

У підпункті 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З підстав, передбачених ч. 1 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 2 цієї статті визначено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 цього Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно із ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Пунктом 25 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам роз'яснено, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 р. затверджено «Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення». Рішення зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за №863/28993.

Цей Порядок розроблено відповідно до частини третьої статті 36, пункту 4 частини другої статті 37, статті 38, пункту 4 частини третьої статті 41, частини шостої статті 41 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою виявлення нікчемних правочинів (у тому числі договорів) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію / ліквідацію в неплатоспроможному банку (далі - Уповноважена особа Фонду), якій делеговані відповідні повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), та встановлення механізму, послідовності дій і критеріїв обмеження здійснення неплатоспроможним банком банківських операцій.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід зазначити, що предметом даного позову є оскарження рішення, яке було прийняте Уповноваженою особою не як працівником Банку, а як особою, що здійснює владні повноваження на підставі Закону та призначена Фондом при здійсненні спеціальних функцій.

Судом встановлено те, що, враховуючи норми Закону, в даному випадку між сторонами виникли публічно-правові відносини, а не відносини господарського характеру, оскільки, оспорюється рішення щодо нікчемності правочину на підставах, які визначені лише для Уповноважених осіб в процесі тимчасової адміністрації (стаття 38 Закону), а не рішення, яке прийнято Уповноваженою особою як керівником банку в процесі його ліквідації.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в адміністративному суді, а тому у прийнятті позовної заяви слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни» про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Суддя В.О. Демидов