КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/14683/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: не з явились

від відповідача-1: Костін В.О. - угода про надання правової допомоги

від 22.07.16

від відповідача-2:Ткачук В.О. дов. № б/н від 26.02.16

від третьої особи:ОСОБА_4 угода про надання правової допомоги

від 21.06.16

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.10.2016

у справі № 910/14683/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом ОСОБА_5

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус",

2) Компанія AVSWICK INVESTMENTS LIMITED третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 ОСОБА_6

про скасування рішення зборів та визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" (далі-відповідач-1) та Компанії AVSWICK INVESTMENTS LIMITED (далі-відповідач-2) про:

1) скасування рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", оформлених протоколом № 4 від 09.10.2013, у зв'язку з порушенням вимог закону та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" під час скликання і проведення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" та порушення корпоративних прав позивача;

2) визнання недійсним договору позики № 22/10-2013, укладеного 22.10.2013 між Компанією AVSWICK INVESTMENTS LIMITED та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цитрус".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що останню як учасника товариства, належними чином не повідомлено про проведення та скликання зборів учасників товариства, чим порушено права останньої, зокрема призвело до прийняття зборами учасників рішення, яке суперечить інтересам та меті створення товариства, тому таке рішення підлягає визнанню недійсним.

Крім того, позивач просить визнати недійсним договір позики № 22/10-2013 від 22.10.2013 на підставі ст. 232 Цивільного кодексу України, оскільки вчинений внаслідок зловмисної домовленості директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" та Компанії AVSWICK INVESTMENTS LIMITED.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/14683/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Цитрус" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/14683/16 та направити справу на новий розгляд до першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Алданової С.О., Корун Н.М. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" у справі № 910/14683/16 до провадження колегії суддів у названому складі, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.12.2016.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 р. по справі № 910/14683/16 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв'язку із звільненням у відставку відповідно до рішення Вищої Ради юстиції від 08.12.2016 р. судді (яка не є суддею - доповідачем) Коршун Н.М.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.12.2016 р. для розгляду справи № 910/14683/16 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Алданової С.О., Зубець Л.П. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" у справі № 910/14683/16 до провадження.

09.12.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача -2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідачів 2 та третьої особи в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили суд відмовити в її задоволенні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цитрус" створено згідно рішення загальних зборів учасників від 01.12.2012 (протокол № 1).

Відповідно п. 1.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", затвердженого загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" (протокол № 1 від 01.12.2012) засновниками товариства є:

1.1.1. Громадянин України ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (учасник 1).

1.1.2. Громадянка України ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (учасник 2).

Отже, ОСОБА_5 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" з часткою у статутному капіталі товариства - 50 %.

Так, 09.10.2013 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", оформлені протоколом № 4, з наступним порядком денним:

1. Розгляд питання про отримання позики.

2. Розгляд питання про вибір забезпечення виконання зобов'язань за договором позики.

3. Розгляд питання про надання повноважень представнику товариства ТОВ "Цитрус" ОСОБА_9

По першому питанню порядку денного з метою проведення реконструкції та ремонту роботи будівлі за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 9-А, яка належить Товариству на праві власності, вирішено отримати позику у нерезидента України - AVSWICK INVESTMENTS LIMITED (далі - позикодавець) в сумі 621 000, 00 євро на 2 (два) роки під проценти та на умовах, встановлених позикодавцем.

По другому питанню порядку денного з метою забезпечення виконання всіх зобов'язань, встановлених договором позики, вирішено надати в заставу позикодавцю на умовах, встановлених останнім, майно, що належить товариству на праві власності, а саме, будівлю за адресою: м. Київ, вулиця Щекавицька, буд. 9-А; передачу майна в заставу позикодавцю, оформити шляхом укладення між товариством та позикодавцем відповідного договору іпотеки на умовах, встановлених позикодавцю.

По третьому питанню порядку денного у зв'язку з клопотанням товариства стосовно отримання позики, повноваження на підписання договору позики, договору іпотеки, а також інших пов'язаних з ними договорів та (або) додаткових угод до означених договорів, а також інших документів, пов'язаних з даною операцією щодо передачі майна в іпотеку позикодавцю, вирішено надати директору ТОВ "Цитрус" - ОСОБА_9.

22.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цитрус", в особі директора ОСОБА_9 (далі - позичальник) та Компанією AVSWICK INVESTMENTS LIMITED (далі - позикодавець) укладено договір позики № 22/10-2013, умовами якого передбачено, що позикодавець передає у тимчасове користування позичальнику грошові кошти в розмірі, вказаному в п. 2.1. даного договору, а позичальник зобов'язується повернути їх у зазначений даним договором строк і сплатити відсотки.

Метою отримання коштів є проведення реконструкції та ремонтних робіт у будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 9-А, яка належить позичальнику на праві власності.

Пунктом 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" передбачено, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Так, відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України , і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших

нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом статті 116 ЦК України, яка кореспондується із ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, серед іншого, брати участь в управлінні товариством.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників (ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення).

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 145 ЦК України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Згідно п. 91.1 статуту, органами управління товариства є:

- збори Учасників та

- директор товариства.

Збори учасників є вищим органом товариства. Збори учасників складаються з учасників або призначених ними представників. На зборах учасників учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх відповідних часток у статутному капіталі (п.п. 10.1 та 10.2 статуту).

Так, 09.10.2013 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", оформлені протоколом № 4, з наступним порядком денним:

1. Рогляд питання про отримання позики.

2. Розгляд питання про вибір забезпечення виконання зобов'язань за договором позики.

3. Розгляд питання про надання повноважень представнику товариства ТОВ "Цитрус" ОСОБА_9

На підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Цитрус", 22.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цитрус", в особі директора ОСОБА_9 та Компанією AVSWICK INVESTMENTS LIMITED укладено договір позики № 22/10-2013.

На момент проведення зборів учасників ТОВ "Цитрус" - 09.10.2013 та на час укладення договору позики - 22.10.2012 року, учасниками товариства були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з розміром часток по 50 % статутного капіталу товариства в кожного.

З матеріалів справи вбачається, що протокол зборів учасників № 4 від 09.10.2013 товариства було підписано всіма учасниками товариства, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджує факт їх участі у зборах та прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Крім того, згідно п. 10.9. статуту товариства, збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Таким чином, враховуючи те, що на зборах учасників товариства 09.10.2013 були присутні учасники, що володіють у сукупній більшості 100 % голосів товариства, відповідні збори вважаються повноважними.

Щодо твердження позивача про неповідомлення належними чином про проведення та скликання зборів учасників товариства, суд відзначає наступне.

Згідно положення ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 2.27. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Враховуючи, те що ОСОБА_5 була присутня на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", оформлених протоколом № 4 від 09.10.2013, що підтверджується підписом останньої на відповідному протоколі, при цьому, по всім питанням порядку денного голосувала "за", колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, про відсутність порушеного права позивача, яке підлягало б відновленню шляхом визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус", оформлене протоколом № 4 від 09.10.2013, а тому вимога в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору позики № 22/10-2013 від 22.10.2013 на підставі ст. 232 Цивільного кодексу України, оскільки вчинений внаслідок зловмисної домовленості директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" та Компанії AVSWICK INVESTMENTS LIMITED, суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 232 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

У відповідності до п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013, у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Зловмисна домовленість - це умисна змова представника однієї сторони правочину з другою стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені якої вчинено правочин. У визнанні правочину недійсним з відповідної підстави доведенню підлягає не наявність волі довірителя на вчинення правочину, а існування умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання. Наслідком такого визнання, крім загальних наслідків, визначених статтею 216 ЦК України, є виникнення у довірителя права вимагати від свого представника і другої сторони, зокрема, солідарного відшкодування збитків. При цьому представником не може вважатися орган юридичної особи, в тому числі її керівник, навіть якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи: представництво в даному разі визначається за правилами глави 17 названого Кодексу.

Спірний правочин від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" підписаний директором ТОВ "Цитрус" ОСОБА_9, якому учасниками згідно рішення загальних зборів надано відповідне право на підписання договору позики.

Відповідно до п. 11.2. статуту товариства, директор (одноособовий виконавчий орган) є підзвітним зборам учасників, здійснює керівництво повсякденною діяльністю товариства, діє від імені товариства без довіреності, представляє товариство у відносинах з усіма юридичними та фізичними особами, видає накази та розпорядження, які є обов'язковими для виконання всіма працівниками товариства, має право розпоряджатися усіма матеріальними активами товариства з урахуванням п. 10.4.10 статуту.

Згідно п. 11.4. договору, директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників. З урахуванням обмежень, встановлених у статтях 10 та 11 статуту, до компетенції директора відносяться, зокрема укладання трудових та цивільно-правових угод (договорів), контрактів, здійснення будь-яких інших юридичний дій, підписання рахунків, банківських документів, заяв, офіційних листів, декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з діяльністю товариства, видання наказів та розпоряджень, а також здійснення будь-яких фактичних дій.

Враховуючи, що спірний договір вчинений від імені позивача директором ОСОБА_9, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази усунення ОСОБА_9 з посади директора підприємства станом на час укладення спірного правочину, суд відзначає, що зі сторони позичальника спірний договір укладено не представником позичальника, а виконавчим органом юридичної особи - директором товариства.

Крім того, з рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 у справі № 910/10398/16, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" на користь Компанії AVSWIK INVESTMENTS LIMITED 621 000 (шістсот двадцять одну тисячу) євро заборгованості за договором позики № 22/10-2013 від 22.10.2013, 91 941 (дев'яносто одну тисячу дев'ятсот сорок одне) євро 25 євроценів заборгованості зі сплати відсотків, а також 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. судового збору, вбачається, що спірний договір був схвалений подальшими діями позивача, що виключає можливість визнання спірного договору недійсним, оскільки відповідно до ст. 241 ЦК України, наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Вимоги про визнання правочинів недійсними на підставі ст.ст. 230 - 233 ЦК України можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/14683/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/14683/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/14683/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець