ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

15 грудня 2016 р. Справа № 902/1013/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В.В. Білоус

Секретар судового засідання О.В. Матущак

за участю представників:

позивача : Чоловський О.М.- згідно довіреності;

відповідача : Захарчук Т.В.- згідно довіреності;

третіх осіб : не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінмар-Р" (04074, м.Київ, вул.Вишгородська, 28/1)

до:Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (23500, Вінницька обл., м.Шаргород, вул.Героїв Майдану,220) за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ" (03062, м.Київ, проспект Перемоги, 67, к.Б, о.108), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна (01133, АДРЕСА_1), Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" (03138, м.Київ, пр.В. Лобановського, 82)

про зняття накладеного 30.09.2016 року державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в межах виконавчого провадження № 52212199 арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 1334,96 м2, розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16 - шляхом виключення даного нежитлового приміщення з акта опису від 30.09.2016 року, складеного державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в межах виконавчого провадження № 52212199, в ході здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва по справі № 910/25970/14 від 06.02.2015 року про стягнення коштів з ТОВ «БМБ» на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк».

ВСТАНОВИВ :

Третя особа 2 (Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна) вимог ухвали суду від 25.11.2016 про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, не виконав. Копія вказаної ухвали направлена третій особі 2 рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві. Копія ухвали від 25.11.2016 вручена третій особі 2 02.12.2016, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення вх.№ 8988 від 06.12.2016 (а.с.81). Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із ухвалою третій особі 2 та, як належне повідомлення останньої про час і місце судового розгляду справи за її участю та небажання третьої особи 2 скористатись наданим їй правом надавати свої пояснення в суді.

Треті особи 1,3 вимог ухвали суду від 25.11.2016 про явку в судове засідання повноважних представників, надання додаткових доказів, не виконали.

06.12.2016 до суду повернулася копія ухвали від 25.11.2016 яку було направлено на адресу третьої особи 1 (Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ") разом із довідкою органу поштового зв'язку ф.20 із зазначенням причини повернення :"інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Станом на 15.12.2016 копія вказаної ухвали, яку було направлено на адресу третьої особи 3 (Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк"), від органу поштового зв'язку до суду не поверталася. Разом з тим як вбачається з витягу із офіційного сайту ДП "Укрпошта" вказане відправлення не вручене під час доставки.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам, третім особам.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали третім особам 1,3 та, як належне їх повідомлення про час і місце судового розгляду справи за їх участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення третіх осіб про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

Оскільки треті особи належним чином повідомлені про час і місце розгляду, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представників третіх осіб в судове засідання, неподання третіми особами витребуваних судом доказів не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представників третіх осіб.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3588, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ» (надалі - ТОВ «БМБ»), в особі Сеульського Дмитра Миколайовича, який діяв на підставі довіреності виданої Генеральним директором ТОВ «БМБ» Мушинським В.В. продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНМА-Р» (надалі - ТОВ «ВІНМА-Р»), в особі директора Пономаренко Валентини Іванівни, придбало нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, село Мурафа, вул. Заводська, 16, загальною площею 1334,96 м2, що складається з будівлі котельні площею 543,6 м2 та адміністративного приміщення площею 791,36 м2. Вказує про те, що право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з даного реєстру за № 6984028 від 26.07.2013 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., згідно даних, що містяться в даному Витягу, право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, село Мурафа, вул.Заводська, 16, загальною площею 1334,96 м , що складається з будівлі котельні площею 543,6 кв.м. та адміністративного приміщення площею 791,36 кв.м. - зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2013 року, в розмірі частки 1/1 належить ТОВ «ВІНМА-Р». Зазначає про те, що 12.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47496070 про стягнення заборгованості з ТОВ «БМБ» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (надалі - ПАТ «КБ «Південкомбанк»), даною постановою боржнику встановлено семиденний строк на виконання рішення в самостійному порядку. Зазначає про те, що виконавчий документ боржником не виконаний. Вказує про те, що 16.06.2015 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору, і постановлено накласти арешт та заборону здійснювати відчуження всього майна боржника (ТОВ «БМБ», адреса м. Київ, пр. Перемоги, 67, корп. Б, оф. 108). Зазначає про те, що 30.09.2016 року державним виконавцем Шаргородського районного відділу ДВС в межах виконавчого провадження № 52212199 накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 1334,96 кв.м., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16, що згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2013 року, належить ТОВ «ВІНМА-Р». Вказує про те, що відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 69640123, сформованої 04.10.2016 року вбачається, що за об'єктом нерухомого майна, а саме: нежитловим приміщенням, загальною площею 1334,96 кв.м., розташованим за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16 - в актуальній інформації про право власності зберігається запис № 1854530, внесений 26.07.2013 року о 17:54:00 приватним нотаріусом Литвиною Л.О., згідно якого власником даного приміщення з розміром частки 1/1 є ТОВ «ВІНМА-Р», підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 26.07.2013 року, однак, в цьому самому розділі (актуальна інформація про право власності) зберігається запис № 1843423, внесений 26.07.2013 року о 12:29:02 приватним нотаріусом Литвиною Л.О., згідно якого власником даного приміщення з розміром частки 1/1 є ТОВ «БМБ», підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 19.02.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1046, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног В.П.. Зазначає про те, що приватний нотаріус Литвина Л.О. під час посвідчення договору купівлі-продажу від 26.07.2013 року змушена була спочатку здійснити реєстрацію права власності за спірним нежитловим приміщенням за ТОВ «БМБ», оскільки Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав функціонувати в Україні з 01.01.2013 року, тому відомостей про набуття права власності ТОВ «БМБ» за договором купівлі-продажу від 19.02.2008 році у ньому не було, однак, яким чином після реєстрації права власності за ТОВ «ВІНМА-Р» в Реєстрі залишилися відомості про право власності за ТОВ «БМБ» невідомо. Вказує про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Л.О. не в змозі самостійно виправити дану неточність, оскільки за даним об'єктом нерухомого майна зареєстровано обтяження (арешт). Зазначає про те, що 03.11.2016 року позивач звернувся до начальника Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою-клопотанням про зняття арешту нерухомого майна на підставі ч. З ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», 04.11.2016 року начальник Шаргородського районного відділу ДВС Захарчук Тарас Володимирович надав відповідь за № 4500/3-26, відповідно до якої у нього відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна та виключення його з акту опису від 30.09.2016 року.

Представником позивача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване необхідністю надання додаткових доказів.

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на те, що вказане клопотання є неконкретним та безпідставним, оскільки представником позивача не було конкретизовано того які саме додаткові докази необхідно подати.

Окрім того, 12.12.2016 від третьої особи 2 (Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна) на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п.1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013р. N 28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Про відсутність у вказаній заяві електронного цифрового підпису 12.12.2016 судом складено відповідну довідку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про нерозгляд вказаної заяви.

Суд з'ясовує чи будуть клопотання чи заяви про заміну відповідача на належного.

Представник позивача в судовому засіданні наполіг на тому, що Шаргородський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області є належним відповідачем та пояснив про те, що такі клопотання та заяви відсутні.

Представник відповідача заявив, що такі клопотання та заяви відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача повно, всебічно, об'єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст. 1, 21 ГПК України, ст.4, 11, 19, 32, 33, 47, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016) прийшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Права і обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016).

За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону).

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша статті 33 Закону України "Про виконавче провадження") (в редакції чинній до 05.10.2016).

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Підставою для повернення виконавчого документу згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016) є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження") (в редакції чинній до 05.10.2016).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Співучасть з боку відповідача завжди має обов'язковий характер і визначається тими підставами, у зв'язку з яким проведено арешт майна. Коли майно було описане для забезпечення виконання рішення, відповідачами можуть бути боржник і особа, в інтересах якої ухвалено рішення.

При накладенні арешту відповідний відділ державної виконавчої служби є «посередником» між особою, в інтересах якої накладається арешт, та особою, на майно якої накладається арешт. Саме між цими особами існують спірні правовідносини, саме ці особи зацікавлені в результаті розгляду справи про зняття арешту з майна, оскільки рішення суду стосується їх прав та обов'язків.

В позові вказано відповідачем орган ДВС. При цьому відповідно до вимог ст.24 ГПК України заміна неналежного відповідача може здійснюватись лише за згодою позивача. Суд також не наділений повноваженнями проводити заміну неналежного відповідача за власною ініціативою за відсутності клопотання позивача. Разом з тим пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача.

До аналогічних висновків прийшли Верховний суд України в постанові від 04.02.2015 № 6-238цс14, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму № 5 від 03.06.2016.

В судовому засіданні 15.12.2016 судом роз'яснено сторонам їхні права а також суд з'ясовував чи будуть клопотання чи заяви про заміну відповідача на належного.

Представники сторін заявили, що такі клопотання та заяви відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, оскільки в даному випадку орган ДВС є «посередником» між особою, в інтересах якої накладається арешт, та особою, на майно якої накладається арешт. Орган ДВС в даному випадку не зацікавлений в результаті розгляду справи про зняття арешту з майна, оскільки рішення суду не стосується його прав та обов'язків.

Окрім того, 16.06.2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт майна боржника ТОВ «БМБ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору - 40 654 824, 51 грн. та оголошення заборони на його відчуження (а.с.26).

Предметом позовних вимог є вимоги про зняття накладеного 30.09.2016 року державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в межах виконавчого провадження № 52212199 арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 1334,96 м2, розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16 - шляхом виключення даного нежитлового приміщення з акта опису від 30.09.2016 року, складеного державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в межах виконавчого провадження № 52212199, в ході здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва по справі № 910/25970/14 від 06.02.2015 року про стягнення коштів з ТОВ «БМБ» на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк».

Разом з тим в акті опису й арешту майна Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 30.09.2016 зазначається, що він (опис) складений при примусовому виконанні наказу господарського суду м.Києва № 910/25970/14 від 06.02.2015 в частині стягнення 73 080 грн. в дохід державного бюджету де стягувачем виступає ДФС.

В інформаційній довідці від 04.10.2016 наданій позивачем з позовною заявою (а.с.28-35) є запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна, на підставі постанови від 16.06.2015 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на загальну суму - 40 654 824, 51 грн..

В інформаційній довідці від 04.10.2016 записи про державну реєстрацію обтяжень внесених на підставі акту опису від 30.09.2016 року Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відсутні.

Окрім того, на момент вчинення Шаргородським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчих дій 30.09.2016 нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 1334,96 м2, розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16 в єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за боржником (ТОВ "БМБ") з часткою власності 1/1 і позивач не довів належними доказами те, що за боржником (ТОВ "БМБ") не було зареєстровано права власності на вказане майно чи те, що реєстрацію права власності було скасовано. Тому позивачем не доведено вчинення відповідачем протиправних дій при описі і арешті майна 30.09.2016.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн., та судові витрати за подання заяви про забезпечення позову в сумі 689 грн. на підставі ст. 49 ГПК України, підлягають покладенню на позивача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 35, 36, 43, ст.49,ст.75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінмар-Р" до Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зняття накладеного 30.09.2016 року державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в межах виконавчого провадження № 52212199 арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 1334,96 м2, розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Заводська, 16 - шляхом виключення даного нежитлового приміщення з акта опису від 30.09.2016 року, складеного державним виконавцем Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в межах виконавчого провадження № 52212199, в ході здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва по справі № 910/25970/14 від 06.02.2015 року про стягнення коштів з ТОВ «БМБ» на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» відмовити.

2. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн., та судові витрати за подання заяви про забезпечення позову в сумі 689 грн. покласти на позивача.

3. Копії даного рішення направити третім особам рекомендованими листами або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 15.12.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 20 грудня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ" (03062, м.Київ, проспект Перемоги, 67, к.Б, о.108)

3 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна (01133, АДРЕСА_1)

4 - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" (03138, м.Київ, пр.В. Лобановського, 82)