РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 902/722/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Саврій В.А. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.2016 р. у справі № 902/722/16

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

до Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод"

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в сумі 767 144,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" на свою користь інфляційних втрат та 3% річних в сумі 767 144,86 грн.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 07.09.2016 року (суддя Тісецький С.С.) у справі № 902/722/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.2016 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування підстав для його скасування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Водночас, позивачем подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх. № 31656/16 від 08.12.2016).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. поновлено пропущений строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 10.11.2016р.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та доповненнях до нього, заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх. № 28371/16 від 08.11.2016).

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Демянчука Ю.Г. судове засідання у справі № 902/722/16 не відбулося, про що складено довідку про неможливість проведення судового засідання.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 2 квітня 2015 року № 25 ухвалою суду від 22.11.2016 року справу № 902/722/16 призначено до розгляду на 08.12.2016року.

Ухвалою суду від 08.12.2016 року розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду №902/722/16 від 21.12.2016 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Павлюк І.Ю.., у період з 21 грудня 2016 р. по 30 грудня 2016 р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу суду колегії суддів від 21.12.2016 визначено колегію у такому складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою суду від 21.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.16 р. у справі № 902/722/16 прийнято до провадження у новому складі колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г.,суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М.

В судове засідання прибули представники скаржника та відповідача, які надали суду усні пояснення по суті доводів та заперечень, викладених відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 20.10.2008 року між ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та Державним підприємством "Бджільнянський спиртовий завод" укладено договір № 60/08-28В на постачання природного газу, згідно з яким позивач передав у власність відповідача природний газ протягом грудня 2008 - січня 2009 року.

Відповідач, споживши природний газ, не здійснив оплату позивачу за поставлений природний газ в повному обсязі, в результаті чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 905 575,61 грн..

Рішенням господарського суду Вінницької області від 07.07.2009 року у справі №11/119-09 було частково задоволено позовні вимоги позивача за вищевказаним договором та стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений природний газ у сумі 905 575,61 грн., 30% річних у розмірі 114 881,37 грн., пеню у сумі 85998,82 грн., 11 064,56 грн. витрат із сплати державного мита та 310,84 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу, а всього 1 117 831,2 грн..

Відповідач свого обов'язку щодо виконання грошового зобов'язання згідно з вищезгаданим рішенням суду не виконував з дати набрання рішення законної сили (з 21.07.2009 року) по 17.08.2016 року включно.

Також, як вбачається з бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", 29.10.2010 року господарським судом Вінницької області прийнято ухвалу про порушення провадження у справі № 15/109-10 про банкрутство Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 22.09.2011 року у справі № 15/109-10 визнано вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод", в т. ч. ТОВ "Нафтогаз-Альянс" з сумою вимог 1020456,98 грн. основного боргу - четверта черга задоволення, 97 374,22 грн. неустойки - шоста черга задоволення та 125,00 грн. судових витрат - перша черга задоволення.

Згідно наведеного у позові розрахунку та заявлених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 673 778,44 грн. - інфляційних втрат та 93 366,42 грн. - 3% річних.

З урахуванням встановлених господарським судом обставин справи здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За змістом позовної заяви, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013 року, не встановлено заборону на нарахування інфляційних втрат за весь час прострочення грошового зобов'язання та 3% річних. Оскільки на передбачені ст. 625 ЦК проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом (п.50 постанови Верховного суду України від 18.12.2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Також, позивач зазначив, що рішенням господарського суду Вінницької області від 07.07.2009 року у справі № 11/119-09 набрало законної сили 21.07.2009 року. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних за період з 21.07.2009 року по 17.08.2016 року на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

В силу ч. 2 ст. 43 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.10.2010 року порушено провадження у справі № 15/109-10 про банкрутство Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Приписами п. п. 1, 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, цей Закон набирає чинності через рік з дня його опублікування, крім: підпункту 14 пункту 7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення", який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування; положень щодо офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, які набирають чинності через два роки з дня опублікування цього Закону. До набрання чинності цими положеннями офіційне оприлюднення відомостей про справу про банкрутство здійснюється в офіційних друкованих органах (газетах "Голос України" або "Урядовий кур'єр").

Положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що провадження у справі № 15/109-10 порушено до набрання чинності даного Закону в редакції чинній з 19.01.2013 року, в зв'язку з чим застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 19.01.2013 року), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

В силу п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 19.01.2013 року), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Згідно п. 50 постанови Верховного суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009 року № 15, оскільки на передбачені статтями 536 та 625 ЦК проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення відповідача 673 778,44 грн. - інфляційних втрат та 93 366,42 грн. - 3% річних підлягають розгляду в межах справи № 15/109-10 про банкрутство Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод".

Окрім того, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що скаржником невірно обрано спосіб захисту свого порушено права, а тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.2016 року у справі № 902/722/16 прийняте на підставі матеріалів справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а відтак, не є такими, що можуть бути підставою згідно зі ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги згідно зі ст.49 ГПК України покладається на позивача/скаржника у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.2016 року у справі № 902/722/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/722/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Тимошенко О.М.