ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Справа № 911/3326/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, Київська обл., м. Кагарлик

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Магна, Київська обл., Білоцерківський район, с. Шкарівка

2) Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, Київська обл., Рокитнянський район, с. Бирюки

про визнання недійсним п. 4.1 договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007 в частині надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1;

від відповідача1: не зявився;

від відповідача2: не зявився.

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Магна, Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області про визнання недійсним п. 4.1 договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007 в частині «надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що п. 4.1. договору оренди земельної ділянки в частині «надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів» не відповідає рішенню 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради».

22.11.1016 та 05.12.2016 через канцелярію суду від прокурора надійшли додаткові пояснення до позовної заяви.

07.12.2016 через канцелярію суду відповідач 1 подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

07.12.2016 через канцелярію суду відповідач 2 подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечує.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 17.10.2016 та 23.11.2016, 07.12.2016 направлялись відповідачам з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення представників відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна» надано в оренду земельну ділянку площею 24,7577 га терміном на 20 років для ведення підсобного сільського господарства за адресою урочище «Убоч» села Пугачівки.

17.05.2007 між Бирюківською сільською радою Рокитнянського району Київської області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець, на підставі рішення десятої сесії пятого скликання Бирюківської сільської ради від 04.05.2007 №1129-10-V надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 24,7577 га відкритих земель без рослинного покриву що знаходиться на території Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області.

Згідно з п. 2.1. договору термін дії цього договору становить двадцять років (до 17.05.2027).

Відповідно до п. 4.1. договору сторони домовились, що земельна ділянка, яка є предметом договору надається в оренду як для ведення підсобного сільського господарства так і для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів (Постанова Кабінету Міністрів України №168) і повинна використовуватись виключно за вказаним призначенням. При умові виготовлення документації та гірничому відводі перезаключити договір оренди на добування корисних копалин (глини) на даній території на глибину більше 2-х метрів (ст. 18 Кодекс України «Про надра»). Орендар зобовязується використовувати орендовану земельну ділянку у відповідності з призначенням та умовами її надання відповідно до ст. 23 Кодексу України «Про надра» (п. 4.2. договору).

Вказаний договір оренди землі зареєстрований у Рокитнянському районному відділі №21 Київської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 05.06.2007 за №41.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом прокурор посилається на те, що п .4.1. договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007 в частині надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів суперечить змісту рішення Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради, площею 24.7577 га в оренду терміном на 20 років», яке не містить дозволу на використання вищевказаної земельної ділянки ще й для видобування корисних копалин місцевого значення (глини), а тому має бути визнаний недійсним.

Оцінюючи подані прокурором докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок надання в оренду земельних ділянок державної та комунальної власності встановлено відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладання договору) істотними умовами договору оренди землі є, в тому числі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обовязкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Рішенням 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради» ТОВ «Торговий дім «Магна» надано земельну ділянку площею 24,7577 га в оренду терміном на 20 років для ведення підсобного сільського господарства.

На виконання вищезазначеного рішення Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 між Бирюківською сільською радою Рокитнянського району Київської області в особі сільського голови ОСОБА_2 (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони домовились, що земельна ділянка, яка є предметом договору надається в оренду як для ведення підсобного сільського господарства так і для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів (Постанова Кабінету Міністрів України №168) і повинна використовуватись виключно за вказаним призначенням. При умові виготовлення документації та гірничому відводі перезаключити договір оренди на добування корисних копалин (глини) на даній території на глибину більше 2-х метрів (ст. 18 Кодекс України «Про надра»).

Відомості щодо використання вищевказаної земельної ділянки ще й для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів у рішенні 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради» відсутні, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для видобування корисних копали місцевого значення не розроблявся, рішення сільської ради про його затвердження не приймалися, що є порушенням ст. 648 ЦК України та ст. 123 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що зміст п. 4.1. договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007, в частині надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів не відповідає рішенню 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради».

Відповідно до ст. 18 Кодексу України «Про надра» надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. ОСОБА_3 народних депутатів при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.

Згідно до ст. 19 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України «Про надра» землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб. Видобування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін навколишнього природного середовища, погоджується з місцевими Радами народних депутатів та органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України на місцях.

Зі змісту рішення 10 сесії 5 скликання Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 04.05.2007 про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Торговий дім «Магна» на території Бирюківської сільської ради вбачається, що земельна ділянка площею 24,7577 га була передана в оренду для ведення підсобного сільського господарства, тобто в порушення ст. 18 Кодексу України «Про надра» вказана земельна ділянка була надана в оренду не для потреб, повязаних з користуванням надрами.

Згідно частин 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьої, п'ятою, шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 217 Цивільного кодексу України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідачі проти задоволення позову не заперечували.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що зміст п. 4.1. договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007, укладеного між Бирюківською сільською радою Рокитнянського району Київської області в особі сільського голови ОСОБА_2 (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна» (орендар), не відповідає вимогам ст. 648 Цивільного кодексу України, ст. 123 Земельного кодексу України, ст. 18 Кодексу України «Про надра» та з урахуванням вимог ст. 217 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним в частині «надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів».

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню порівну з відповідачів на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним пункт 4.1. договору оренди земельної ділянки від 17.05.2007, укладеного між Бирюківською сільською радою Рокитнянського району Київської області в особі сільського голови ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна», в частині «надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин місцевого значення (глини) на глибину не більше двох метрів».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Магна» (09170, Київська обл., Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Ватутіна, 1 б, код 34637411) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі України, 27/2, р/р 5641 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, код 02909996) 689,00 гривень судового збору.

Стягнути з Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області (09630, Київська обл., Рокитнянський район, с. БирюкиЮ вул. Шкільна, 17, код 04361806) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі України, 27/2, р/р 5641 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, код 02909996) 689,00 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 23.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 27.12.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник