номер провадження справи 18/85/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 справа № 908/2605/16

за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; адреса для листування: 49124, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, буд. 6-Б)

до відповідача міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а)

про стягнення 7118,21 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2592 від 04.11.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 439 від 17.10.2016 р.;

До господарського суду Запорізької області 05 жовтня 2016 року звернулось публічне акціонерне товариство Українська залізниця з позовною заявою до міського комунального підприємства Основаніє про стягнення 7118,21 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за договором № ПР/Е-10-1145/НЮдч-4178 від 25.06.2010 р. про постачання електричної енергії. Підставою для звернення з позовом є неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № ПР/Е-10-1145/НЮдч-4178 від 25.06.2010 р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 104, 513, 520, 521, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 193, 275 ГК України.

Ухвалою суду від 06.10.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2605/16, присвоєно справі номер провадження 18/85/16, судове засідання призначене на 09.11.2016 р.; розгляд справи відкладався на 30.11.2016 р., оголошувалась перерва на 05.12.2016 р. та 13.12.2016 р., строк вирішення спору продовжувався; розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами та закінчений в судовому засіданні 13.12.2016 р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Від позивача 05.12.2016 р. до суду надійшли додаткові пояснення вих. № ЕЕдн/ЕЕю-08/01 від 01.12.2016 р., в яких зазначено, що заборгованість у розмірі 7118,21 грн. є вартістю спожитої електричної енергії відповідачем за період з травня по серпень 2016 року та складається з: 2316,62 грн. за травень, 1743,41 грн. за червень, 1600,85 грн. за липень та 1612,74 грн. за серпень 2016 року, разом 7273,62 грн., з яких відповідачем сплачено 155,41 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та стягнути заборгованість у розмірі 7118,21 грн. за спожиту електричну енергію.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив відстрочити виконання рішення до січня 2017 року з підстав, зазначених у заяві, яка надійшла до суду 30.11.2016 р.

Представник позивача заперечив проти відстрочення виконання рішення до січня 2017 року, однак вирішення цього питання залишив на розсуд суду.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (постачальник, позивач у справі) та комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання № 11» (споживач, відповідач у справі) 25.06.2010 р. уклали договір № ПР/Е-10-1145/НЮдч-4178 про постачання електричної енергії (надалі договір).

Відповідно до п. 1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 13 кВт, а споживач своєчасно оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Пунктом 2.1 договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією та «Правилами устройств електроустановок», Правилами технічної експлуатації.

Додатковою угодою № ПР/Е-10-1145/НЮдч-4178-Д2 від 20.09.2012 р. про зміну і доповнення до договору сторони домовились про наступне: « 1. У звязку з проведенням реорганізації житлово-комунального господарства, згідно рішень Запорізької міської ради від 27.04.2012 р. № 5 та від 25.07.2012 р. № 6 постачальник і споживач дійшли до згоди у всіх випадках і відмінках в договорі та додатках замінити назву Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання № 11» на Міське комунальне підприємство «Основаніє». 2. Виключити з договору додатки № 1-7, 2-7, 8-7 від 25.06.2010 р., а також розділ 1 договору «Предмет договору» викласти в наступній редакції: «постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 11 кВт, а споживач своєчасно оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами…». Також внесено зміни в п. 10 договору щодо реквізитів споживача.

Додатковою угодою № ПР/Е-10-1145/НЮдч-4178-Д2 від 23.12.2015 р. до договору сторони домовились про наступне: 1. Правонаступником всіх зобовязань (прав та обовязків) Державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Енергозбут» за договором є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». 2. Постачальником електричної енергії за договором є структурний підрозділ «Енергозбут» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» без права юридичної особи. 3. Отримувачем коштів за договором є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». 4.1 У тексті договору повне найменування Державне підприємство «Придніпровська залізниця» та скорочене найменування ДП «Придніпровська залізниця» замінити відповідно на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та ПАТ «Укрзалізниця». Також змінено реквізити постачальника.

Згідно з п. 2.2.2 договору постачальник електричної енергії зобовязався постачати споживачу електроенергію до точки продажу, як різновид товару, зокрема, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням розділу 6 цього договору (додаток № 4 Обсяги постачання електричної енергії споживачу).

За змістом п. 2.3.3 договору, споживач зобовязався щомісячно знімати покази розрахункових засобів обліку згідно з додатком № 3 «Перелік обєктів споживача та субспоживача» і в терміни, наведені у додатку № 6 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», надавати звіти встановленої форми (додаток № 7 Акт про використану електричну енергію) постачальнику за вказаною адресою.

Відповідно до п. 2.3.4 договору споживач зобов'язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 5 Порядок розрахунків за спожиту електроенергію та здійснення інших платежів.

Згідно з п. 9 додатка № 5 до договору розрахунковий період з 01 числа попереднього місяця до 01 числа поточного місяця.

Так, пунктом 10 додатку № 5 Порядок розрахунків за спожиту електроенергію та здійснення інших платежів сторонами визначено, що з 05 по 10 число кожного місяця, наступного за звітним, споживач самостійно одержує рахунок для оплати спожитої електроенергії, рахунок плати за перетікання реактивної електроенергії згідно додатку № 9 та інші платіжні документи (плата перевищення договірних величин електроенергії, потужності та ін.) за адресою: ст. Запоріжжя-2, вул. Аваліані, 4а. Оплата здійснюється на протязі 5 банківських днів з дня отримання рахунку.

За умовами п. 9.8 договору договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2010 р.

Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

На виконання умов договору позивач у період з травня 2016 р. та серпень 2016 р. відпустив відповідачу електричну енергію на загальну суму 7273,62 грн., про що свідчать акти приймання-перадачі за вказані місяці, підписані обома сторонами (арк.с. 112-113).

Споживачу за зазначений період виставлено рахунки:

-№ 004581 від 31.05.2016 р. на суму 2316,62 грн.;

-№ 004581 від 30.06.2016 р. на суму 1743,41 грн.;

-№ 004581 від 31.07.2016 р. на суму 1600,85 грн.;

-№ 004581 від 31.08.2016 р. на суму 1612,74 грн.

Всього на загальну суму 7273,62 грн.

Як зазначив позивач, відповідачем частково сплачено заборгованість у сумі 155,41 грн., отже, сума заборгованості за вказаний період складає 7118,21 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем сплачено вартість спожитої електроенергії за липень 2016 р. згідно рахунку № 004581 від 31.07.2016 р. у сумі 1600,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16230 від 23.08.2016 р. (арк.с. 122), що також відображено в актах звірки розрахунків між сторонами станом на 01.09.2016 р. та 30.09.2016 р. (арк. с. 81, 115).

Провадження у даній справі порушено ухвалою суду від 06.10.2016 р. Заявлена до стягнення сума боргу розрахована станом на день звернення до суду за позовною заявою. Від відповідача 23.08.2016 р. на рахунок позивача надійшла оплата на суму 1600,85 грн. за липень 2016 р. згідно рахунку № 004581 від 31.07.2016 р., тобто вимога про стягнення 1600,85 грн. заявлена позивачем безпідставно, що є підставою для відмови в задоволені позову в цій частині.

Позивач в обґрунтування позовних вимог у додаткових поясненнях, наданих суду 05.12.2016 р. (арк.с. 83), посилався на наявну заборгованість у період з травня 2016 року по серпень 2016 року у сумі 7118,21 грн., зазначаючи про часткову сплату боргу у сумі 155,41 грн. (7273,62 грн.-155,41 грн.=7118,21 грн.). Підтверджень часткової оплати боргу у сумі 155,41 грн. суду не надано, однак позивач зазначену суму до стягнення не заявляє.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню судом в частині 5517,36 грн. (7273,62 грн.-155,41 грн.-1600,85 грн.=5517,36 грн.).

Відповідач договірні зобовязання щодо повної та своєчасної оплати отриманої електричної енергії за травень, червень та серпень 2016 р. не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5517,36 грн.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7118,21 грн. підлягає задоволенню частково, а саме: щодо стягнення 5517,36 грн., з наступних підстав.

Нормами ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910), встановлено, що споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати отриманої електричної енергії на суму 5517,36 грн., у встановлений договором строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості в сумі 5517,36 грн. відповідач суду не надав, викладені в позові обставини визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству.

Визнання позову відповідачем - частково відповідає обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: в сумі 5517,36 грн., в частині стягнення 1600,85 грн. боргу суд відмовляє у задоволенні, оскільки на момент звернення з позовом до суду заборгованість в цій сумі була погашена.

Відповідачем також подано заяву про надання відстрочки виконання рішення до січня 2017 року.

Розглянувши заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення, суд зазначає, що відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити його виконання. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Відстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем. Позивач проти надання відстрочки заперечив, однак вирішення цього питання залишив на розсуд суду.

Керуючись п. 6 статті 83 ГПК України, враховуючи прохання відповідача, позицію позивача, приймаючи до уваги матеріальні інтереси сторін, надані відповідачем матеріали щодо фінансового стану підприємства, судові акти щодо стягнення з відповідача великої суми заборгованості, вчинення відповідачем дій, направлених на часткове погашення боргу, суд визнав можливим відстрочити виконання рішення суду у сумі 5517,36 грн. по 31 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а, ідентифікаційний код 20485152) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; адреса для листування: 49124, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, буд. 6-Б, ідентифікаційний код 40075815) 5517,36 грн. (пять тисяч пятсот сімнадцять грн. 36 коп.) заборгованості за спожиту електричну енергію, відстрочити виконання рішення по 31 січня 2017 року. Видати наказ.

3. Стягнути з міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а, ідентифікаційний код 20485152) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; адреса для листування: 49124, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, буд. 6-Б, ідентифікаційний код 40075815) 1068,09 грн. (одну тисячу шістдесят вісім грн. 09 коп.) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 21 грудня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець