УХВАЛА

27.12.2016Справа № 910/25652/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (від 18.10.2016 № 5/2253), м. Київ,

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ), м. Київ,

з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016

у справі № 910/25652/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез», м. Одеса,

до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Київ, в особі Одеської регіональної філії, м. Одеса,

про стягнення 4 287 931,57 грн.,

за участю представників:

позивача (стягувача) Дубовецький Ю.О. (довіреність від 24.03.2016 № б/н);

скаржника (боржника) Шерстюк Т.В. (довіреність від 01.07.2016 № 307);

Відділу не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - Підприємство) в особі Одеської регіональної філії: 2 859 997,61 грн. заборгованості, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору від 16.01.2012 № 2012-01-20 оренди нежилого приміщення; 143 312,32 грн. пені; 142 092,80 грн. 3% річних; 1 142 528,84 грн. втрат від інфляції, а всього 4 287 931,57 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/25652/15 від 18.11.2015 позов задоволено частково.

04.04.2016 Господарським судом міста Києва на виконання рішення від 18.11.2015, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 було видано наказ зі справи № 910/25652/15.

19.10.2016 від Підприємства до суду надійшла скарга від 18.10.2016 № 5/2253 на дії головного державного виконавця Відділу з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 у справі № 910/25652/15.

В касаційному порядку було оскаржено постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 зі справи № 910/25652/15, у зв'язку з чим матеріали справи направлені до Київського апеляційного господарського суду для подальшої передачі до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 було відкладено вирішення питання про прийняття скарги на дії головного державного виконавця Відділу до повернення матеріалів справи № 910/25652/15.

14.12.2016 матеріали справи № 910/25652/15 були повернуті до Господарського суду міста Києва та 20.12.2016 передані в сектор судді Курдельчука І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 розгляд скарги було призначено на 27.12.2016.

26.12.2016 Підприємство подало суду письмові пояснення, в яких підтримало скаргу, посилаючись на те, що: державний виконавець поновив виконавче провадження з порушенням норм чинного законодавства України; мають місце суттєві порушення порядку накладення арешту на рахунки Підприємства у зв'язку з чим постанова про накладення арешту на кошти боржника від 26.09.2016 ВП № 50720137 має бути скасована та арешт з рахунків має бути знятий.

Представник стягувача у судовому засіданні 27.12.2016 надав пояснення по суті скарги, проте, вимоги ухвали суду не виконав та письмові пояснення на подав.

Представник боржника надав пояснення по суті скарги та просив суд її задовольнити повністю.

Представники Відділу у судове засідання 27.12.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання; вимоги ухвали суду не виконали.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Скаржник просить суд:

- визнати дії державного виконавця Відділу Махової Д.А. щодо поновлення виконавчого провадження та арешту коштів боржника незаконними;

- постанову головного державного виконавця Відділу Махової Д.А. про поновлення виконавчого провадження від 26.09.2016 ВП № 50720137 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 зі справи № 910/25652/15 про стягнення з Підприємства на користь Товариства 2 859 997,61 грн. боргу; 142 149,45 грн. пені; 142 09,80 грн. 3% річних; 1 142 528,84 грн. втрат від інфляції та 64 301,53 грн. судового збору, визнати протиправною та скасувати;

- постанову головного державного виконавця Відділу Махової Д.А. про арешт коштів боржника від 26.09.2016 ВП № 50720137 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 зі справи № 910/25652/15 про стягнення з Підприємства на користь Товариства 2 859 997,61 грн. боргу; 142 149,45 грн. пені; 142 09,80 грн. 3% річних; 1 142 528,84 грн. втрат від інфляції та 64 301,53 грн. судового збору, визнати протиправною та скасувати.

Скарга на дії Відділу, мотивована тим, що:

- оскаржувані постанови були винесені з порушенням норм чинного законодавства України;

- 27.09.2016 Підприємство звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження; того ж дня Скаржник подав Відділу заяву про зупинення виконавчого провадження до Відділу;

- 26.09.2016 Відділом було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження без визначення добровільного строку виконання рішення суду та надіслано її з порушенням строку, а саме 06.10.2016;

- постанова про накладення арешту є протиправною, оскільки, строк на добровільне виконання рішення суду не сплинув;

- крім того, на думку Підприємства, виконавче провадження № 50720137 підлягає закінченню, стягувачу має бути відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а арешт з рахунків відповідача має бути знятий.

Відповідно до першої частини статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

07.04.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 №910/25652/15.

15.04.2016 Підприємство подало до Відділу заяву про те, що відповідачем подано до суду заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

18.04.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про зупинення виконавчого провадження до розгляду питання по суті на підставі пунктом 12 частини першої статті 37 та статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 зі справи № 910/25652/15 у задоволенні заяви Підприємства про заміну боржника у виконавчому провадженні його правонаступником відмовлено.

26.09.2016 головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову ВП №50720137 про поновлення виконавчого провадження, оскільки обставини, які стали підставою зупинення виконаного провадження, усунуто.

Крім того, головним державним виконавцем Відділу Маховою Д.А. винесено постанову від 26.09.2016 ВП №50720137 про арешт коштів боржника.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова № 9) зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 37 Закону виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону.

Частинами першою - п'ятою статті 39 Закону передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1 - 17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених: пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові; пунктами 3, 4, 6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2 - 5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин; пунктом 5 частини першої статті 37 цього Закону, пункту 1 частини першої статті 38 цього Закону, - до розгляду питання по суті; пунктом 15 статті 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»; пунктом 17 статті 37 цього Закону, - на строк три роки з моменту завершення приватизації вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» ; пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - до надходження повідомлення від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Постанова про зупинення виконавчого провадження може бути оскаржена у десятиденний строк в порядку, встановленому цим Законом. Строки зупинення виконавчого провадження можуть бути скорочені судом.

Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Судом встановлено, що поновлення виконавчого провадження відбулося у відповідності до норм Закону, оскільки, обставини, що зумовили зупинення були усунуті шляхом прийняття ухвали Господарським судом міста Києва.

Що ж до постанови про накладення арешту, то слід вказати таке.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Доводи скаржника про те, що строк добровільного виконання рішення суду не сплинув не підтверджуються матеріалами виконавчого провадження, виходячи з такого.

Відповідно до вимог статті 25 Закону семиденний строк на добровільне виконання рішення суду встановлюється саме з дати прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, у даному випадку, саме з 07.04.2016.

Таким чином, строк на добровільне виконання рішення суду закінчився ще 14.04.2016.

Крім того, слід зазначити, що державний виконавець має право накласти арешт не лише після спливу строку добровільного виконання рішення, але й одночасно з відкриттям виконавчого провадження.

Дії державного виконавця вчинені 26.09.2016 не містять ознак незаконності, а постанови відповідають вимогам Закону.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (від 18.10.2016 № 5/2253) на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 зі справи № 910/25652/15 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук