УХВАЛА

22 грудня 2016 року Справа № 913/604/16

Провадження №3/913/604/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м.Луганськ

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 932 487 694 грн 49 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, заступник директора з правової роботи за довіреністю №95 від 19.05.2016;

від відповідача ОСОБА_2, заступник начальника юридичного відділу управління комбінату за довіреністю №01-026/874 від 26.06.2016.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат про стягнення заборгованості за договором №6940-АМК-1969-2014-пст від 01.07.2014 за спожиту активну електроенергію у розмірі 724 984 033 грн. 24 коп., по оплаті послуг з перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 1 674 626 грн. 56 коп., пені у розмірі 116 524 339 грн. 34 коп., 3% річних у розмірі 62 745 064 грн. 73 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 10 863 836 грн. 80 коп.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін. господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.06.2016 у справі №913/604/16 позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання суму боргу за активну електроенергію у сумі 740 563 003 грн. 72 коп., суму боргу за перетікання реактивної електроенергії у сумі 1 791 449 грн. 90 коп., пеню у сумі 116 524 075 грн 61 коп., 3% річних у сумі 10 863 644 грн 82 коп., інфляційні нарахування у сумі 24 045 188 грн 45 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 198 121 грн 49 коп.; в решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат на рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016 по справі №913/604/16 залишено без задоволення; рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016 по справі №913/604/16 змінено в частині стягнення розміру пені; в пункті другому резолютивної частини рішення словосполучення пеню у сумі 116 524 075 грн 61 коп. замінено на словосполучення пеню у сумі 58 262 037 грн 81 коп..

28.07.2016 господарським судом Луганської області, на виконання рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2016, були видані відповідні накази.

13.12.2016 Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою №026-35вих від 09.12.2016, в якій просить суд розстрочити виконання рішення по справі №913/604/16 на 20 років, зі сплатою стягненої суми щомісячно рівними частками, починаючи з січня 2017 року.

13.12.2016 на підставі розпорядження керівника апарату суду №335-р, у звязку з тим, що повноваження судді Секірського А.В. закінчуються 22.01.2017, відповідно до п.2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви з метою заміни судді, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2016, та заява передана на розгляд судді Косенко Т.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.12.2016 розгляд заяви призначений на 22.12.2016.

Позивач клопотанням №01-31/2/341 від 22.12.2016 просив відкласти розгляд заяви на кінець січня 2017 року, у звязку із проведенням між сторонами переговорів щодо врегулювання питання погашення заборгованості.

Клопотанням б/н від 22.12.2016 відповідач просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у звязку із початком процесу переговорів між сторонами відносно погашення присудженої заборгованості.

Відносно зазначених клопотань про продовження строку розгляду заяви та відкладення її розгляду господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) незявлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 11) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Вказані приписи законодавства регулюють питання відкладення розгляду справи та продовження строків її розгляду, а не питання розгляду заяви про розстрочення виконання рішення.

Водночас, приписами ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання розстрочки виконання рішення розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора. Можливості відкладення розгляду заяви поза межами десятиденного строку та продовження строку її розгляду господарським процесуальним законодавством не передбачено.

З огляду на викладене вказані клопотання сторін судом відхиляються.

Позивач звернувся до суду з заявою № б/н від 22.12.2016 про фіксування судового процесу, в якій просить здійснювати фіксування судового процесу по господарській справі № 913/604/16 за заявою ПАТ «АМК» про розстрочку виконання рішення з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засідання 22.12.2016 оголошувалась короткочасна перерва для підготовки розгляду заяви з використанням звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст.811 Господарського процесуального кодексу України за заявою позивача в судовому засіданні здійснювалась звукова фіксація судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Діловодство господарського суду.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду з урахуванням додаткових пояснень відповідач посилається на те, що виконання рішення суду шляхом єдиноразового платежу в теперішній час є неможливим, а у разі його примусового виконання може взагалі призвести до зупинки підприємства; що місцезнаходженням виробничих потужностей відповідача є м.Алчевськ Луганської області; що під час активної фази АТО внаслідок бойових дій було пошкоджено залізничні ділянки контактних мереж, а саме Ясинувата, станції Донецького вузла, Горлівка, Стаханов, Антрацит, Луганськ, Комунарськ, в результаті цього для відповідача стали неможливими залізничні перевезення по цим напрямкам; що постійні перебої в електропостачанні з вини позивача призвели до численних аварій на підприємстві відповідача, що підтверджується, зокрема, актами №1 від 21.0.12015, №15/9 від 01.09.2015, №2/2 від 11.01.2016, №4/3 від 21.01.2016, №20/8 від 10.04.2016, №18/6 від 12.04.2016, №27/11 від 26.05.2016, №13 від 06.06.2016, №31/14 від 07.06.2016, №36/16 від 22.07.2016, №35/15 від 28.07.2016; що 03.06.2016 ПАТ Укрзалізниця була введена конвенція №ЦЦО-12/131 на заборону прийому перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького та Луганського напрямів; що за 9 місяців 2016 року дебіторська заборгованість іноземних підприємств перед відповідачем за відвантажену продукцію складає 10 592 528 тис. грн.; що також відповідач найближчим часом сподівається отримати кошти від контрагентів-нерезидентів зі сплати дебіторської заборгованості, яка є предметом розгляду Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №112/2016 в сумі 23 733 921,34 доларів США та у справі АС №161к/2016 в сумі 2 135 876,22 доларів США; що за 9 місяців 2016 року відповідач має збитки в сумі 6 582 750 тис. грн.

В додаткових поясненнях №026-35/1 від 20.12.2016 відповідач зазначив, що дія протягом 2-х років антитерористичної операції призвела до суттєвого дефіциту обігових коштів у відповідача, що і стало причиною несвоєчасного та неповного виконання зобовязань перед позивачем та браку обігових коштів на сьогодні; що за девять місяців 2016 року відповідач має збитки у розмірі 6 582 750 тис. грн, що підтверджується даними звіту про фінансові результати за формою №2; що відповідач має заборгованість з оплати праці в сумі 41658 тис. грн; що постановами ВП №52958681 та ВП №52958747 від 24.11.2016 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості за рішенням суду; що у разі здійснення заходів примусового виконання рішення виробнича діяльність відповідача вірогідно буде припинена взагалі; що 25.11.2016 відповідач здійснив задувку нової модернізованої доменної печі №1, реконструкція якої тривала з 2012 року; що відповідач найближчим часом сподівається отримати кошти від контрагентів-нерезидентів зі сплати дебіторської заборгованості у справі АС №112к/2016 в сумі 23 733 921,34 долари США та у справі АС №161к/2016 в сумі 2 135 876,22 долари США; що позивачу було надано розстрочку виконання рішення суду щодо сплати заборгованості, яка в тому числі включає заборгованість відповідача перед позивачем.

В запереченнях на заяву про розстрочку б/н від 22.12.2016 позивач зазначив, що подана заява задоволенню не підлягає; що 16.11.2016 позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявами про примусове виконання рішення суду, але станом на 22.12.2016 відомості щодо відкриття виконавчих проваджень та відповідні постанови відсутні; що оскільки Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат не є стороною виконавчого провадження, тому відповідно до приписів ст.121 Господарського процесуального кодексу України, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду.

В запереченнях на заяву №01-31/2/340 від 22.12.2016 позивач просив відмовити у наданні розстрочки та зазначив, що у поданій заяві відповідач навіть не вказує розмір суми, яку просить розстрочити; що кошти в погашення присудженої рішенням суми основного боргу повинні сплачуватись Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, тоді як платежі відносно інших видів стягнень повинні сплачуватися боржником на поточні рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання; що при визначенні порядку сплати основного боргу повинні визначатися розрахункові періоди, в оплату яких згідно такого розстрочення здійснюються платежі, а також досліджуватись реальність джерел виконання рішення у боржника; що незадовільне фінансове становище відповідача не є тою виключною обставиною, що свідчить про неможливість виконання рішення суду; що при вирішенні питання про розстрочку слід враховувати і майновий стан позивача, який на даний час є важким, не надає можливості товариству в повній мірі виконувати свої поточні фінансові зобовязання; що позивач будучи субєктом природних монополій не може припинити свою діяльність з постачання електричної енергії споживачам Луганської області, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території; що загальна заборгованість споживачів перед товариством за активну електроенергію складає 5 554 393 тис. грн.

З приводу викладеного господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підпунктами 7.1.1 та 7.1.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з пп.7.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач повинен довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Отже, законодавець у будь-якому випадку повязує розстрочку виконання рішення з обєктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які надають підстави для розстрочки виконання рішення.

Відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат за 9 місяців 2016 року відповідач має збитки в сумі 6 582 750 тис. грн.

Господарський суд вважає, що вказані відповідачем обставини безпосередньо вплинули на господарську діяльність підприємства відповідача та його фінансовий стан.

Водночас господарський суд зазначає наступне.

Відповідачем документально не підтверджено винятковість обставин, які надають право для розстрочки, не доведено наявність загрози банкрутства, звіт про фінансові результати роботи за 9 місяців 2016 року не підтверджує відсутність грошових коштів на банківських рахунках підприємства, а також майна, на яке можливо було б звернути стягнення з метою виконання судового рішення у справі. Заявником не обґрунтовано розстрочення виконання судового рішення саме на 20 років, не надано належних доказів на підтвердження того, що через сплив саме цього проміжку часу відповідач зможе виконати судове рішення.

Також при вирішення питання про розстрочку судом враховується майновий стан позивача, який наразі є важким, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання здійснює поставку електроенергії на непідконтрольну українській владі територію і отримання оплати за неї ускладено; що споживачі, розміщені на неконтрольованій території, не мають можливості проводити із Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання розрахунки за спожиту електроенергію, що в свою чергу призводить до зростання кредиторської заборгованості Товариства перед оптовим постачальником ДП Енергоринок; що заборгованість споживачів за спожиту активну електроенергію перед позивачем складає 5 554 393 тис. грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат №026-35 вих від 09.12.2016 про розстрочку виконання рішення у справі №913/604/16 на 20 років, зі сплатою стягненої суми щомісячно рівними частками, починаючи з січня 2017 року.

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що відмова в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення не позбавляє права на повторне звернення до господарського суду з відповідною заявою за наявності обставин, які мають бути підтверджені належними доказами, що підтверджують ускладнення чи неможливість виконання рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст.811, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат №026-35 вих від 09.12.2016 про розстрочку виконання рішення у справі №913/604/16 на 20 років, зі сплатою стягненої суми щомісячно рівними частками, починаючи з січня 2017 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Т.В. Косенко