РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №921/551/16-г/8

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Грін Банк"
провизнання договору недійним в частині
Представники:
від позивачаКурило В.І. - представник за довіреністю
від відповідача-1не з'явились
від відповідача-2Мільчаков О.Л. - представник за довіреністю
від третьої особиРізник В.С. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.09.2016 до Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" є недійсним, оскільки на момент підписання оспорюваного договору у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" було відсутнє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.09.2016 порушено провадження у справі № 921/551/16-г/8 та справу призначено до розгляду на 26.09.2016.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.09.2016 матеріали справи № 921/551/16-г/8 передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 розгляд справи відкладено на 05.12.2016, у зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали суду, а також залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Грін Банк" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

02.12.2016 до відділу діловодства Господарського суду від третьої особи надійшла заява про подання доказів до матеріалів справи.

05.12.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про приєднання письмових до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 розгляд справи відкладено на 19.12.2016, у зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали суду

Представник відповідача-1 у судове засідання 19.12.2016 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з офіційного веб сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku про відстеження рекомендованого поштового відправлення за № 016 та списком згрупованих поштових рекомендованих з повідомленням відправлень від 08.12.2016.

У судове засідання 19.12.2016 з'явились представники позивача, відповідача-2 та третьої особи та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача-2 надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014, відповідно до умов якого відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредити (транши), ліміт заборгованості за якими в сумі не перевищує 1 500 000 грн на поповнення обігових коштів із сплатою 27 % річних та кінцевим строком повернення не пізніше 28.07.2017.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2015 у справі № 921/304/15-г/16 встановлено факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" перед Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" заборгованості за договір про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014, та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" на користь Публічного акціонерного товариства "Грін Банк" стягнуто 1 406 466 грн 54 коп. заборгованості по кредиту, 116 213 грн 36 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 1 257 грн 53 коп. пені на суму боргу по кредиту; 3 301 грн 17 коп. пені на суму боргу зі сплати процентів.

28.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" (продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" (покупець/набувач за договором) укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами №16/Е01-06/04-09 відповідно до умов якого право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між ПАТ "Грін Банк" та ТОВ "Еліна ЛТД", відступлено та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо".

13.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" як кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс", як новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги № 130116-1, відповідно до умов якого на виконання попереднього договору про відступлення права вимоги № 05/01/2016-2 від 05.01.2016 кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за кредитними договорами, перелік яких зазначений в акті прийому передачі справ.

Згідно з пунктом 1.2. договору № 130116-1 від 13.01.2016 право вимоги за Кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за кредитними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за кредитними договорами, строк платежу яких настав на дату укладання цього договору; право вимоги неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань та 3 % річних за кредитними договорами; усі інші права вимоги кредитора до боржників, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Кредитору, щодо виплати суми боргу.

28.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" уклали акт прийому-передачі кредитних справ на виконання умов договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016, згідно якого вбачається, що право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014, укладеного між ПАТ "Грін Банк" та ТОВ "Еліна ЛТД", відступлено та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс".

Позивач стверджує, що договір про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" є недійсним, оскільки на момент підписання оспорюваного договору у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" було відсутнє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Входячи зі змісту предмету договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" є новим кредитором відносно позивача щодо виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

У відповідності до норм статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої-третьої, п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 10571 Цивільного кодексу України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 71 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" тощо.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У відповідності до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" як кредитором відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс", як новому кредитору право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014.

Проте, відповідачаем-1 станом на день підписання оспорюваного правочину не доведено факт наявності в останнього права вимоги в обсязі і на умовах, яке було передано за договором про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 відповідачу-2, з огляду на те, що право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" за договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 відповідачем-1 було набуте та прийняте лише 28.01.2016 - в момент підписання між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами № 16/Е01-06/04-09.

Твердження відповідача-2, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що оспорюваний договір було розірвано на підстав підписаного 28.01.2015 між відповідачами договору про розірвання договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016, не приймається судом до уваги, оскільки розірвання сторонами договору не позбавляє сторін, чи заінтересованих осіб права на звернення з позовом про визнання такого договору недійсним.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що договір відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 вчинений відповідачем-1 всупереч статті 514 Цивільного кодексу України, за відсутності в останнього права вимоги до позивача, в обсязі і на умовах, яке було передано за оспорюваним правочином відповідачу-2, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним, на підставі частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України, договору про відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016 в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД".

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними договір відступлення права вимоги № 130116-1 від 13.01.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" (49055, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Титова, буд. 16, прим. 5, ідентифікаційний код 38836923) та користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Подільська, буд. 37 А, ідентифікаційний код 14056286) витрати по сплаті судового збору у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн 00 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецоптальянс" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 А, офіс 139, ідентифікаційний код 39868296) та користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Подільська, буд. 37 А, ідентифікаційний код 14056286) витрати по сплаті судового збору у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.12.2016

Суддя Н.Б. Плотницька