Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" грудня 2016 р. Справа № 906/1022/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В. ,

при секретарі Гарушкевич О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.08.2016;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхарчоторг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 115489,52грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 115489,52грн (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог вх.№02-44/994/16 від 03.11.2016).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару на підставі договору №1 купівлі-продажу необробленої деревини від 06.10.2015.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 03.11.2016. Надав довідку від 27.12.2016, в якій повідомляє, що станом на час вирішення справи заборгованість відповідача перед позивачем не змінилась та складає 115489,52грн.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка відповідача (а.с. 70) та підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.74).

26.12.2016 від третьої особи - ФОП ОСОБА_2 повернулась не врученою ухвала господарського суду Житомирської області від 13.12.2016 з відміткою поштового відділення "за не запитом".

27.12.2016 від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких третя особа позовні вимоги ТОВ "Криворіжхарчоторг" підтримує у повному обсязі (а.с.79).

Оскільки надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (продавець, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санвуд" (покупець, відповідач ) укладено договір №1 купівлі-продажу необробленої деревини (а.с. 9-10), за умовами якого продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця лісопродукцію, а покупець зобов'язався прийняти лісопродукцію та оплатити її на умовах даного договору (п.1.1 договору купівлі-продажу від 06.10.2015).

Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу від 06.10.2015 визначено найменування товару: пиловник хвойний, згідно додатку до договору купівлі-продажу, який є невід'ємною частиною договору.

Оплата за договором провадиться, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця (п.3.1 договору купівлі-продажу від 06.10.2015).

На виконання умов договору №1 від 06.10.2015 ФОП ОСОБА_2 поставив, а відповідач прийняв товар - на загальну суму 400489,52грн, що підтверджується видатковими накладними №38 від 31.10.2015 та №20/01 від 20.01.2016 (а.с.12; 40), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні.

Однак, відповідач в порушення умов договору розрахунки за отриманий товар провів лише частково на загальну суму 285000,00грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, за останнім утворилась заборгованість за отриману лісопродукцію в сумі 115489,52рн (400489,52грн - 285000,00грн).

З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2016 між ФОП ОСОБА_2 (цедент, третя особа), ТОВ "Криворіжхарчоторг" (цесіонарій, позивач) та ТОВ "Санвуд" (боржник) укладено договір про уступку права вимоги (а.с. 14-15), за яким цедент передає, а цесіонарій отримує право вимоги до боржника - ТОВ "Санвуд" () за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1 від 06.10.2015 (п.1.1 угоди про уступку права вимоги).

Отже, на підставі угоди про уступку права вимоги від 15.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворіжхарчоторг" набуло право вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд" належного виконання всіх зобов'язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1 від 06.10.2015.

29.08.2016 між ТОВ "Криворіжхарчоторг" (позивач) та ТОВ "Санвуд" (відповідач) укладено додаткову угоду до договору №1 купівлі-продажу необробленої деревини від 06.10.2015, яким сторони погодили, що строк оплати заборгованості за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1 від 06.10.2015 за товар становить 5 (п'ять) календарних днів з моменту підписання даної додаткової угоди (а.с.16).

Проте відповідач - ТОВ "Санвуд" в порушення умов додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу 29.08.2016 жодних оплат не здійснив.

За вказаних обставин, позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.37-39) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 115489,52грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - (ЦК України)).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору №1 купівлі-продажу необробленої деревини від 06.10.2015, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та угоди про уступку права на вимогу від 15.08.2016.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст.193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, додатковою угодою від 29.08.2016 до договору купівлі-продажу №1 необробленої деревини від 06.10.2015, сторони встановили строк оплати, а саме: 5 календарних днів з моменту підписання даної угоди.

Таким чином, строк платежу за договором №1 від 06.10.2015 настав 04.09.2016.

Судом встановлено, що відповідач не оплатив у повному розмірі отриманий на підставі договору №1 купівлі-продажу необробленої деревини товар.

В матеріалах справи міститься акт звірки розрахунків від 31.07.2016 (а.с.41), підписаний між ТОВ "Санвуд" (відповідачем) та ФОП ОСОБА_2 (третьою особою), з якого вбачається, що відповідач визнав наявність у нього боргу перед за поставлений товар в сумі 115489,52грн.

Приписами ст.ст.525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати заборгованості у розмірі 115489,52грн суду не надав, своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався.

Третя особа ФОП ОСОБА_2 в поясненнях (а.с. 79) підтримав позовні вимоги позивача. Вказує, що не отримував від відповідача ніякого обладнання, товарів, продукції, послуг, в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1 від 06.10.2015.

При цьому, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості належними та допустимими доказами.

Згідно довідки позивача (а.с.81) станом на час вирішення справи заборгованість відповідача перед позивачем не змінилась та складає 115489,52грн.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню на суму 115489,52грн.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд" (11101, Житомирська область, Овруцький район, м.Овруч, вул.Правди, 21, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхарчоторг" (50086, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 7А, )

- 115489,52грн основного боргу;

- 1732,34грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.12.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати: 3 прим.

1- в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)

3 - третій особі (рек. з повід.)