ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.12.2016р. Справа № 905/3213/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Рвачову О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ», м. Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область

про стягнення 22 740 грн. 43 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.12.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ», м. Суми, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року в сумі 19 115 грн. 32 коп., пені у сумі 3 320 грн. 56 коп., 3% річних у сумі 304 грн. 55 коп., а всього 22 740 грн. 43 коп.

Ухвалою суду від 18.11.2016р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 29.11.2016р. Ухвалою суду від 29.11.2016р. розгляд справи було відкладено на 20.12.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 509, 526, 610-612, 623-625 Цивільного кодексу України, ст. 220, 232 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 29.11.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних та пені. 19.12.2016р. через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 29.11.2016р. заперечив проти задоволення позовних вимог. У свою чергу про судове засідання 20.12.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штамп про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про його отримання 07.12.2016р., однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ» (далі підрядник) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі замовник) був укладений договір на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року (далі за текстом Договір), за умовами якого підрядник зобовязується по завданню замовника, на свій ризик, своїми силами та засобами, з використанням своїх матеріалів та обладнання, виконати та здати у встановлений термін роботи з капітального ремонту обладнання ОСОБА_1 компресор переносний компресорної станції ПКС - 5,25А (далі - роботи), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.3.1. Договору, на момент підписання Договору, вартість виконаних Підрядних робіт складає 40 192 грн. 20 коп. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 8 038 грн. 44 коп., на загальну суму 48 230 грн. 64 коп. Вартість робіт може бути змінена у випадку виявлення необхідності проведення додаткового обєму робіт в процесі деффектовки обладнання, про що повинно бути підписано додаткову угоду до Договору.

Відповідно до п.3.2 Договору, замовник здійснює розрахунки за Договором шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Підряднику у наступному порядку: передоплата 50% (або 24 115 грн. 32 коп. з ПДВ) від вартості робіт, вказаної у п.3.1. Договору, а решту 50% вартості робіт протягом 20 календарних днів після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4. Договору, Підрядник зобовязаний надати оформлену у відповідності з вимогами діючого законодавства, податкову накладну в електронному вигляді не пізніше 3 (трьох) календарних днів від дати події, яка настала раніше: від дати підписання сторонами ОСОБА_1 приймання-виконаних робіт або від дати здійснення оплати. Якщо 3 (третій) календарний день випадає на вихідний та/або святковий день, податкова накладна надається замовнику в перший робочий день після такого вихідного так/або святкового дня.

Згідно з п.4.1. Договору, строк виконання робі за договором: 30 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт. Передача обладнання для виконання робіт за Договором та його повернення здійснюється у присутності представників обох сторін зі складанням ОСОБА_1 приймання-передачі обладнання. Доставка обладнання для виконання робіт та відвантаження його після виконання робіт здійснюється Підрядником за його рахунок, витрати з доставки обладнання відносяться на рахунок Підрядника. На підрядника покладається ризик випадкового знищення, втрати або пошкодження обладнання ОСОБА_1 під час його транспортування, відвантаження та навантаження.

Відповідно до п.4.5. Договору, ОСОБА_1 зобовязаний оглянути виконану Підрядником роботу та при відсутності зауважень прийняти її шляхом підписання наданого не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним, підрядником ОСОБА_1 приймання виконаних робіт. ОСОБА_1 зобовязаний забезпечити підписання ОСОБА_1 приймання виконаних робіт протягом 3-х робочих днів від дати доставки відремонтованого обладнання на адресу замовника, або скласти ОСОБА_1 виявлення недоліків у той самий строк. При не підписанні ОСОБА_1 виконаних робіт в оговорений у даному пункту строк та не надання мотивованої відповіді від його підписання, акт приймання-передачі виконання робіт, підписаний в односторонньому порядку зі сторони підрядника вважається таким, що підписаний з обох сторін та є повноцінною підставою для проведення остаточних розрахунків за Договором.

Відповідно до п.6.4. договору, за несвоєчасне здійснення грошових обовязків, передбачених Договором, ОСОБА_1 оплачує Підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.8.1. договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами (дата початку строку дії договору). Сторони встановлюють, що дата закінчення строку дії Договору визначається наступним чином: при належному виконанні обома сторонами своїх обовязків, оговорених Договором, датою закінчення строку дії договору є 31.12.2016р., а у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх обовязків за Договором, датою закінчення строку дії Договору є дата повного та належного виконання сторонами ( у відповідності з умовами договору) всіх прийнятих на себе за договором обовязків.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, відповідачем було здійснено передоплату у сумі 24 115 грн. 32 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача від 10.03.2016р.

22.03.2016р. сторонами було підписано ОСОБА_1 приймання-передачі обладнання в ремонт від 22.03.2016р.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за Договором на загальну суму 48 230 грн. 64 коп. підтверджується ОСОБА_1 здачі-приймання робіт (надання послуг) №4 від 19.04.2016р. на суму 48 230 грн. 64 коп., в т.ч. ПДВ 8 038 грн. 44 коп.

Крім того, на виконання умов Договору, сторонами 19.04.2016р. було складено акт приймання-передачі обладнання з ремонту.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

В свою чергу, відповідачем в якості сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти у сумі 5 000 грн. 00 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується виписками з особового рахунку позивача, а саме:

- відповідно до виписки з особового рахунку позивача за 26.05.2016р. відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 1 000 грн. 00 коп.;

- відповідно до виписки з особового рахунку позивача за 14.07.2016р. відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 1 000 грн. 00 коп.;

- відповідно до виписки з особового рахунку позивача за 21.07.2016р. відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 1 000 грн. 00 коп.;

- відповідно до виписки з особового рахунку позивача за 29.07.2016р. відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 2 000 грн. 00 коп.;

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 19 115 грн. 32 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Граничним строком оплати виконаних робіт, відповідно до п.3.2 Договору, за ОСОБА_1 здачі-приймання робіт (надання послуг) є 09.05.2016р.

Крім того, на підтвердження здійснення господарської операції за Договором виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року позивачем надано до матеріалів справи податкову накладну №2 від 10.03.2016р. на суму 24 115 грн. 32 коп., у т.ч. ПДВ 4 019 грн. 32 коп. та податкову накладну №11 від 19.04.2016р. у сумі 24 115 грн. 32 коп., у т.ч. ПДВ 4 019 грн. 22 коп.

Проаналізувавши укладений сторонами договір на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено п.3.2 Договору, протягом 20 календарних днів після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року в сумі 19 115 грн. 32 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені на суму 3 320 грн. 56 коп., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що за несвоєчасне здійснення грошових обовязків, передбачених договором, замовник виплачує підряднику неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до Договору на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016, позивач нараховує пеню ( з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат), за період з 11.05.2016р. по 04.11.2016р., на загальну суму 3 320 грн. 56 коп.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір пені становить 3 313 грн. 31 коп.

Отже, фактично розмір пені дорівнює 3 313 грн. 31 коп. на підставі чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а в частині стягнення 7 грн. 25 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 304 грн. 55 коп.

Оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Договору на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016, позивач нараховує 3% річних ( з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат), за період з 11.05.2016р. по 04.11.2016р., на загальну суму 304 грн. 55 коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір 3% річних становить 304 грн. 96 коп.

Враховуючи те, що відповідно до ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не може виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню у сумі 304 грн. 55 коп.

Розрахунок 3% річних та пені було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610, 612, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, ч.1 ст. 230, ч.6 ст.232, ч.2 ст.343 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (, місцезнаходження 85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ» (, місцезнаходження 40022, Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, вулиця Тополянська, будинок 9/4) заборгованість за договором на виконання робіт № 260-ЦД-ДЦ від 05.02.2016 року в сумі 19 115 грн. 32 коп., пені у сумі 3 313 грн. 31 коп., 3% річних у сумі 304 грн. 55 коп., а всього 22 733 грн. 81 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 377 грн. 56 коп.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ» в частині стягнення пені у сумі 7 грн. 25 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 20.12.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко