ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2016 р.Справа № 924/1016/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр", с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області

до Шепетівської районної державної адміністрації, м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Хмельницької обласної державної адміністрації, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр", с. Рудня-Новенька, Шепетівський район, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№98)

про визнання права власності на під'їзну залізничну колію

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 12.05.2016 р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи - ДТГО "Південно-західна залізниця": ОСОБА_2 - за довіреністю від 27.01.2016 р. №26-НЮ

від третьої особи - Хмельницької ОДА: не з'явився

від третьої особи - ТОВ "Шепетівський гранкар'єр": ОСОБА_3 - за дорученням №14 від 26.07.2016р.

від третьої особи - Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№98): не зявився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на під'їзну залізничну колію загальною протяжністю 2908,0 м. на роз'їзді Жлобинський, яка примикає стрілочним переводом б/н до під'їзної залізничної колії Шепетівської виправної колонії №98 і збудована на земельній ділянці (кадастровий номер :06:020:0002), площею 6,1251 га (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення), що розташована за межами населених пунктів на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на орендованій земельній ділянці для ведення своєї господарської діяльності за власні кошти було здійснено будівництво під'їзної залізничної колії за відсутності належним чином оформленої документації та дозволів, у зв'язку з чим таке будівництво відноситься до самочинного. При цьому зазначає, що відокремлений підрозділ Козятинська дирекція залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на звернення позивача щодо створення комісії для розгляду питання про прийняття залізничної колії в експлуатацію не відреагувала, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості оформити за собою право власності на колію у порядку, передбаченому п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України №1127 від 25.12.2015 р. Також посилається на положення ст. ст. 16, 204, 331, 376 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 67 Статуту залізниць України, п. 1.3 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р., п. п. 4, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" №6 від 30.03.2012 р.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. Відповідач у відзиві на позов (від 07.11.2016 р. №10/05-23-2351/2016) та повноважний представник в попередніх судових засіданнях проти позовних вимог заперечив, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому зазначив, що підставою для укладання договору оренди землі від 23.09.2013 р. було розпорядження Хмельницької ОДА від 17.09.2013 р. №297/2013-р. Звертає увагу на те, що за цільовим призначенням орендована земельна ділянка не відноситься до земель залізничного транспорту та належить до земель державної форми власності. Посилаючись на п. 2 договору, зауважує, що питання щодо здійснення будь-якого будівництва, його погодження не передбачено договором взагалі, тобто відповідач вийшов за межі дії договору та самовільно змінив цільове призначення земельної ділянки. Звертає увагу на відсутність письмового погодження ні Хмельницької ОДА, ні відповідача на здійснення будь-якого будівництва та недоведеність необхідності його проведення. При цьому посилається на положення ст. 13 Закону України "Про оренду землі", ст. 283 ГК України, ст. ст. 93, 124, 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 373, 376 Цивільного кодексу України, Правила обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р. Вважає, що відсутність необхідності будівництва під'їзних колій та відсутність погодження спеціально уповноваженого органу в сфері земельних відносин, самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки, перевищення прав і обов'язків позивача за договором, відсутність доведеного факту щодо непорушення прав інших осіб у зв'язку з самовільним будівництвом, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Повноважний представник третьої особи - ДТГО "Південно-західна залізниця" надав письмові заперечення (від 06.12.2016 р. №09-2/201), у яких з посиланням на положення ст. 331 ЦК України, п. 1.3 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій зазначає, що ДТГО "Південно-Західна залізниця" не є компетентним державним органом щодо прийняття забудови до експлуатації, а є господарюючим суб'єктом; звернення позивача до керівництва Південно-Західної залізниці відбувалось у рамках Положення про комісію залізниці з видачі технічних умов підприємствам (замовникам), погодження проектної документації з визначення місця примикання, перетину, будівництва окремих споруд та інженерних мереж, підключення сторонніх користувачів до інженерних мереж залізниці і комісійної перевірки їх відповідно узгодженому залізницею проекту та вимогам ПТЕ залізниць України, затвердженого наказом начальника залізниці від 07.10.2013 р. №497-Н, тобто на підставах, які не стосуються предмету спору.

Крім того, у письмових поясненнях від 20.12.2016 р. звертає увагу на те, що у вказаному позивачем місці в межах смуги відведення залізниці є єдина підїзна колія Шепетівської виправної колонії. Зазначає, що кожна підїзна колія, яка примикає до основної магістральної колії залізниці, має певну протяжність в межах смуги відведення з точки входження в межі смуги відведення до вістряка стрілочного переводу. У звязку з тим, що залізниця несе відповідальність за технічний стан земельної ділянки в межах смуги відведення колієвласник відшкодовує витрати залізниці за обслуговування вказаної ділянки відповідно до Правил перевезень вантажів. При цьому зазначає, що згідно з Правилами технічної експлуатації залізниць України мінімальна ширина земельної смуги - 5,5 м.кв. Посилаючись на Закон України „Про залізничний транспорт, ст. 6 Правил технічної експлуатації міжгалузевого промислового залізничного транспорту України (наказ Мінтрансу №654 від 27.11.2000р.), Правила технічної експлуатації залізниць України (наказ Мінтрансу №411 від 20.12.1996р.), акцентує увагу на тому, що між позивачем та Південно-Західною залізницею має бути договір про утримання земельної ділянки, зайнятої його підїзною колією у місці, де вказує позивач (біля посту Жлобинський), однак такий договір з позивачем не укладався.

Повноважний представник третьої особи - ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" проти позовних вимог заперечив. У заяві (від 29.11.2016 р.), зокрема, повідомив що за ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" на підставі свідоцтва про право власності САВ №164903 зареєстровано право власності на колію, розташовану на території Судилківської сільської ради.

Третя особа - Хмельницька ОДА повноважного представника в судове засідання не направила, письмових пояснень щодо позовних вимог не надала, у клопотанні від 06.12.2016р. просила розглядати справу за відсутності повноважного представника.

Третя особа - Шепетівська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№98) повноважного представника в судове засідання не направила, письмових пояснень щодо позовних вимог не надала, хоча була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.12.2016 р.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 17.09.2013 р. №297/2013-р "Про передачу в оренду земельної ділянки ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту і надано в оренду ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" земельну ділянку державної власності (кадастровий номер :06:020:0002) площею 6,1251 га (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, що розташована за межами населених пунктів на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Визначено Шепетівській райдержадміністрації укласти договір оренди вказаної земельної ділянки на умовах, визначених цим розпорядженням, встановивши орендну плату у розмірі, передбаченому Податковим кодексом України та Законом України "По оренду землі".

23.09.2013 р. між Шепетівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та публічним акціонерним товариством "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" (орендар) укладено договір оренди землі №2 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець на підставі розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 17.06.2013 р. №297/2013-р надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на території Судилківської сільської ради, яка розташована за межами населених пунктів (п. 1 договору).

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 6,1215 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на території Судилківської сільської ради, яка розташована за межами населеного пункту.

На земельній ділянці не розташовані об'єкти нерухомого майна (п. 3 договору).

За умовами п. 5 договору недоліків, що можуть перешкодити ефективному використанню земельної ділянки, яка передається в оренду, немає.

Інших особливостей об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, немає (п. 6 договору).

Відповідно до п. 7 договору кадастровий номер земельної ділянки площею 6,1251 га, яка передається в оренду: :06:020:0002.

Договір укладено до 22.09.2062 р. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п. 8 договору).

У пункті 14 договору (умови використання земельної ділянки) зазначено, що земельна ділянка із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 6,1215 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на території Судилківської сільської ради, яка розташована за межами населеного пункту.

Умовами збереження стану об'єкта оренди є: використання його за цільовим призначенням та у відповідності до вимог законодавства України (п. 15 договору).

Згідно з п. 16 договору іншими умовами передачі земельної ділянки в оренду є заборона зміни цільового призначення земельної ділянки без згоди орендодавця. Інших умов передачі земельної ділянки в оренду немає (п. 17 договору).

Передача земельної ділянки орендарю відповідно до п. 18 договору здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

У п. 24 договору зазначено, що на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

Відповідно до п. 28 договору орендар вправі самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

До обов'язків орендаря належать, зокрема, забезпечувати використання земельної ділянки за цільовим призначенням, додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати правил суміжних земельних ділянок та землекористувачів (п. 29 договору).

За умовами п. 39 договору він набирає чинності після підписання його сторонами та державної

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їх печаток, зареєстрований у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2013 р. за №2826079.

Згідно з підписаним сторонами актом приймання-передачі об'єкта оренди від 23.09.2013 р. орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору оренди від 23.09.2013 р. №2 у строкове платне володіння і користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 6,1215 га на території Судилківської сільської ради, яка розташована за межами населеного пункту. З моменту фактичної передачі та підписання цього акту право володіння та користування на об'єкт оренди переходить від орендодавця до орендаря. Акт прийому-передачі земельної ділянки становить невід'ємну частину договору.

Відповідно до наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (№10688374 від 11.10.2013 р.) земельна ділянка площею 6,1251 га, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с/рада Судилківська, кадастровий номер :06:020:0002 перебуває в оренді ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" до 22.09.2062 р. на підставі договору оренди землі №2 від 23.09.2013 р.

У матеріали справи надано технічний паспорт під'їзної залізничної колії ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" на роз'їзді Жлобинський (розроблений 2016 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010696). У п. 2.10 паспорта ("Загальні висновки про стан під'їзної колії") зазначено, що для забезпечення експлуатації під'їзної з'єднувальної колії необхідно виконати наступні заходи: 1. Утримувати колію по шаблону і рівню. 2. Встановити сигнальний знак "межі під'їзної колії".

Також поданий звіт про незалежну оцінку майна під'їзної залізничної колії довжиною 2908,0 п.м. ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" на роз'їзді Жлобинський в Шепетівському районі Хмельницької області, складений 23.08.2016 р., а також копія заяви про прийняття в експлуатацію об'єкта (новозбудованої залізничної під'їзної колії).

Відповідачем в матеріали справи надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна (№73516432 від 21.11.2016 р.), згідно з якою на об'єкт: нежитлова будівля, будівля депо, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 151,50 кв.м. в с. Рудня-Новенька, вул. Шевченка Тараса, буд. 22/4 (технічний опис під'їзної залізничної колії: під'їзна колія ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" від вістря стрілочного переводу №11 ст. Пост Жлобинський до вістря стрілочного переводу №1; довжина калії 3185,6 м.; розгорнута довжина колії гранкар'єру - 2170,0 м.; довжина колії від вістряка стрілочного переводу №11 ст. Жлобинський до упору - 4038,45 м. Ширина колії - 1520 м.) зареєстроване право приватної власності 11.07.2016 р. за ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" на підставі свідоцтва про право власності №45 від 18.06.2008 р., виданого Судилківською сільською радою.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначений спосіб.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на під'їзну залізничну колію загальною протяжністю 2908,0 м. на роз'їзді Жлобинський, яка примикає стрілочним переводом б/н до під'їзної залізничної колії Шепетівської виправної колонії №98, вказуючи, що ним здійснювалось її будівництво на наданій в оренду земельній ділянці, посилаючись на ст. ст. 331, 376 ЦК України.

За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

У силу статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Позивач зазначає, що під'їзна колія, право власності на яку просить визнати, збудована на земельній ділянці (кадастровий номер :06:020:0002), отриманій ним в оренду на підставі договору оренди землі №2 від 23.09.2013 р., згідно з п. 2 якого в оренду передається земельна ділянка із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 6,1251 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на території Судилківської сільської ради, яка розташована за межами населених пунктів. Однак будівництво колії здійснювалось позивачем за відсутності належним чином оформленої документації та дозволів, у зв'язку з чим таке будівництво відноситься до самочинного.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

За ст. 181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 5 цього Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі звязку, залізничні колії.

Статтею 1 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що під'їзні колії - залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Також в Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженій наказом міністерства транспорту та звязку України від 26.01.2007 р. №54, Інструкції по улаштуванню та утриманню залізничних доріг України, затвердженій наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 22.12.2005 р. №427-Ц зазначено, що під'їзна колія колія, призначена для обслуговування окремих підприємств, організацій, установ (заводів, фабрик, шахт, кар'єрів, лісо-, торфорозробок, електричних станцій, тягових підстанцій тощо), пов'язана із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належить залізниці чи підприємству, організації, установі .

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 26.01.2008 р. №42 затверджено Державні будівельні норми України ДБН В.2.3-19-2008. Споруди транспорту залізниці колії 1520 мм, якими визначено вимоги до будівництва залізничних колій, в тому числі підїзних.

Відповідно до Положення про комісію залізниці з видачі технічних умов підприємствам (замовникам), погодження проектної документації з визначення місця примикання, перетину, будівництва окремих споруд та інженерних мереж, підключення сторонніх користувачів до інженерних мереж залізниці і комісійної перевірки їх відповідно узгодженому залізницею проекту та вимогам ПТЕ залізниць України, затвердженого наказом начальника залізниці від 07.10.2013 р. №497-Н, до компетенції комісії залізниці належить розгляд матеріалів щодо реконструкції існуючих підїзних колій або будівництва і примикання новий підїзних колій замовника до головних колій перегонів, станційних колій або підїзних колій іншого власника (примикання).

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 64 Статуту залізниць України до залізничних підїзних колій належать колії, що зєднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам субєктам підприємницької діяльності. Підїзні колії призначеної для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

У п. 65 Статуту зазначено, що примикання залізничних під'їзних колій до загальної мережі залізниць дозволяється Укрзалізницею або за її дорученням начальником залізниці.

Будівництво і реконструкція залізничних під'їзних колій, а також пристроїв, призначених для навантаження, вивантаження і очищення вагонів, здійснюється за проектами, погодженими з Укрзалізницею або за її дорученням з начальником залізниці.

Конструкція та стан колійних пристроїв і технічних споруд залізничних під'їзних колій повинні забезпечувати пропуск великовагових вагонів, а у разі обслуговування залізничної під'їзної колії локомотивами залізниць, - пропуск локомотивів, наданих для цього залізницею.

Відкриття для постійної експлуатації новозбудованої залізничної під'їзної колії і подання на цю колію рухомого складу допускається після прийняття цієї залізничної колії в експлуатацію комісією за участю представника Держнаглядохоронпраці і встановлення залізницею порядку обслуговування під'їзної колії. На кожну залізничну під'їзну колію складається масштабний план з нанесенням на нього розташування вантажних фронтів і механізмів, а також технічний паспорт, поздовжній профіль і креслення споруд. Подача вагонів на залізничні під'їзні колії у період їх будівництва допускається на умовах тимчасової угоди між залізницею та підприємством, якому належить під'їзна колія, або будівельною організацією, які несуть відповідальність за збереження вантажу, рухомого складу, вчасне повернення його і безпеку руху (ст. 67 Статуту залізниць України).

Аналогічні положення містяться і у п. п. 1.3, 1.4, 1.5 Правил обслуговування залізничних підїзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, згідно з якими відкриття для постійної експлуатації новозбудованої залізничної під'їзної колії і подача на цю колію рухомого складу допускається після прийняття її в експлуатацію комісією за участю представника Міністерства праці та соціальної політики і встановлення залізницею порядку обслуговування під'їзної колії.

Відповідність під'їзної колії узгодженому з залізницею проекту засвідчується актом, який складається комісією за участю уповноважених представників залізниці і власника під'їзної колії, яка призначається залізницею відповідно до статті 67 Статуту залізниць. Підписання акта свідчить про прийняття даної під'їзної колії в експлуатацію. На кожну під'їзну колію після закінчення її будівництва і здачі в експлуатацію підприємством складається Інструкція про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії, яка затверджується залізницею відповідно до статті 67 Статуту залізниць.

Власник під'їзної колії має технічний паспорт, масштабний план під'їзної колії, поздовжній та поперечний профілі залізничних колій і креслення штучних споруд. У технічному паспорті та в додатках до нього вказується характеристика рейок, шпал, баласту, земляного полотна, штучних споруд, вагових приладів, пристроїв і механізмів, призначених для навантаження, вивантаження, очищення, промивання і підготовки для навантаження залізничних вагонів, маневрових пристроїв, лебідок, локомотивного і вагонного господарства, промислових станцій, гірок, напівгірок, витяжних колій, засобів СЦБ і зв'язку, які використовуються у поїзній маневровій роботі, та інших пристроїв і механізмів, призначених для роботи з вагонами і локомотивами залізниць. Один примірник цієї документації передається залізниці при прийнятті під'їзної колії в експлуатацію. Після здачі в експлуатацію нових об'єктів або їх ліквідації в технічний паспорт вносяться відповідні зміни, про що власники під'їзних колій повідомляють залізницю у декадний термін.

Отже, наведені законодавчі норми містять ряд вимог до будівництва підїзної залізничної колії та наявності відповідних документів, зокрема: дозволу на примикання; погодженого залізницею проекта; акта введення в експлуатацію та встановлення залізницею Порядку обслуговування залізничної підїзної колії - для новозбудованої залізничної колії; масштабний план; технічний паспорт; поздовжній та поперечний профілі залізничних колій; креслення штучних споруд.

Положеннями ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому такими доказами у справі згідно зі ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Положеннями ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Однак, як убачається з матеріалів справи, в порушення вищенаведених норм позивачем не надано будь-яких доказів, які би підтверджували здійснення позивачем будівництва під'їзної колії, право власності на яку просить визнати позивач, чи набуття її у порядку, визначеному законодавством, на земельній ділянці, яка надана в оренду; не надано доказів, які би підтверджували відсутність порушення будівельних норм та правил, встановлених для підїзних колій, не надано доказів, передбачених положеннями ст. ст. 65, 67 Статуту залізниць України, зокрема, дозволу на примикання колії як від Укрзалізниці, так і від Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№98), проекту будівництва, погодженого залізницею, акту введення в експлуатацію та встановлення залізницею Порядку обслуговування залізничної підїзної колії - для новозбудованої залізничної колії тощо. Також позивачем не доведено про оспорення чи невизнання права власності на під'їзну залізничну колію саме відповідачем.

З огляду на вищезазначене в сукупності, позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 32-34, 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр", с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області до Шепетівської районної державної адміністрації, м. Шепетівка Хмельницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця", м. Київ, Хмельницької обласної державної адміністрації, м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр", с. Рудня-Новенька, Шепетівський район, Хмельницька область, Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№98), с. Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на під'їзну залізничну колію загальною протяжністю 2908,0 м. на роз'їзді Жлобинський, яка примикає стрілочним переводом б/н до під'їзної залізничної колії Шепетівської виправної колонії №98 і збудована на земельній ділянці (кадастровий номер :06:020:0002), площею 6,1251 га (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення), що розташована за межами населених пунктів на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, відмовити.

Повне рішення складено 23.12.2016 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 6 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (30430, с. Рудня-Новенька, Шепетівський район, Хмельницька область), 3 - відповідачу (30499, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 47), 4 - третій особі ДТГО "Південно-західна залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6), 5 - третій особі Хмельницькій ОДА (м. Хмельницький, Майдан Незалежності, Будинок рад), 6 - третій особі ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" (с. Рудна-Новенька, Шепетівський район, Хмельницька область, 30400), 7 - третій особі Шепетівській виправній колонії (30430, с. Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області). 3, 5, 7 - рек. з пов. про вруч.