ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа № 914/2105/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Рисовський (надалі ФГ Рисовський) б/н від 23.10.2016р. (вх. № 01-05/5175/16 від 03.11.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 10.10.2016р.

у справі № 914/2105/16

за позовом: ФГ Рисовський

до відповідача: Львівської міської ради

про надання на праві оренди земельної ділянки,

за участю:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 4-1104-129 від 24.02.2016р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.10.2016р у справі №914/2105/16 (суддя Синчук М.М.) повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач просить надати на праві оренди земельну ділянку площею 38 кв.м на просп. Червоної Калини, 109 у м.Львові для ведення фермерського господарства, яка відноситься до земель забудови без зміни цільового призначення та без рішення компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування; нежитлові приміщення торгової галереї за вказаною адресою належать на праві власності іншим субєктам. З наведених підстав суд прийшов до висновку про те, що позов є необґрунтованим.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу житлової та громадської забудови Львівської міської ради й може бути надана ФГ «Рисовський» відповідно до ст.ст. 116, 123 ЗК України; наголошує на відсутності правовстановлючих документів про перебування спірної земельної ділянки у користуванні інших субєктів господарювання. Покликається на те, що суд першої інстанції розглянув даний спір за відсутності позивача, відмовивши в задоволенні клопотання про відкладення розгляду, що свідчить про прийняття, на його думку, завідомо неправосудного рішення. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 10.10.2016р у справі № 914/2105/16, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засідання представник відповідача просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 09.11.2016р. та 30.11.2016р. обізнаний з датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги.

Ухвалами суду від 07.11.2016р. та 28.11.2016р. не визнавалась обовязковою явка уповноважених представників сторін.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в силу положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України дану справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 10.10.2016р у справі № 914/2105/16.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2016р. фермер ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить судовим рішенням надати на просп. Червоної Калини, 109 земельну ділянку площею 38 кв.м на праві оренди згідно представленого проекту для торгівлі для ведення фермерського господарства.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 29.02.2012р. він звернувся до відповідача з заявою за № 3-Р-5954 про надання земельної ділянки на пр.Червоної Калини, 109 на правах власності, оренди земельної ділянки площею 38 кв.м, представивши погоджену проектну документацію, вимагаючи поновити порушене право. Департамент містобудування та управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин розглянули заяви та скерували на розгляд постійній депутатській комісії, яка не надала жодної відповіді.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі № 450/4743/13-а визнано неправомірною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про надання земельної ділянки площею 38 кв.м на пр.Червоної Калини, 109 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту. Поновлено порушені права ОСОБА_3 та зобовязано Львівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_3 щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 38кв.м на пр.Червоної Калини, 109 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту (а.с.12, 13).

В подальшому Фермерське господарство «Рисовський» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про надання під реконструкцію частини галереї торгового центру на проспекті ОСОБА_4, 109 у м. Львові для торгівлі продуктами бджільництва, земельну ділянку площею 15 кв.м на праві власності, оренди, суперфіцію.

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.10.2015р. у справі №914/2784/15, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р., відмовлено у задоволенні позову ФГ Рисовський до Львівської міської ради про надання під реконструкцію частини галереї торгового центру на проспекті ОСОБА_4, 109 у м. Львові для торгівлі продуктами бджільництва, земельну ділянку площею 15 кв.м на праві власності, оренди, суперфіцію (а.с.28-33; 116-121).

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. вказано, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна нежитлові приміщення торгової галереї, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 109 належать на праві власності іншим субєктам.

Як видно зі змісту наявної у справі копії листа Відділу Держгеокадастру у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за № 18-1323-0.2-2105/2-16 від 26.04.2016р., адресованого начальнику юридичного управління Львівської міської ради, земельна ділянка на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові площею 0,8000 га знаходиться у користуванні Торгового центру Зубра без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування (а.с.44).

Ухвалою Львівської міської ради від 18.09.2014р. №3840 затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Львова: Франківський та Сихівський райони, зі змісту вказаної документації вбачається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель забудови (а.с.54-57).

При винесенні постанови, колегією суддів враховано таке.

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

В ході розгляду апеляційної скарги ФГ «Рисовський» встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з вимогою про надання судовим рішенням на ОСОБА_4, 109 земельної ділянки площею 38 кв.м на праві оренди згідно представленого проекту для торгівлі для ведення фермерського господарства.

Згідно пунктів а, в частини 1 статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності до частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин (п.34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу приписів частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено також порядок звернення до органу місцевого самоврядування для одержання в користування земельної ділянки, строки розгляду такого звернення та підстави для прийняття рішення про надання земельної ділянки в користування відповідному субєкту.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України).

З аналізу матеріалів даної справи суд встановив, що органом місцевого самоврядування не приймалось рішення про передачу позивачу в оренду земельної ділянки площею 38 кв.м на просп. Червоної Калини, 109 у м.Львові.

В пункті 2.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин зазначено, що за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Відтак, необхідною умовою надання земельної ділянки в користування та укладення відповідного договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності є наявність рішення органу місцевого самоврядування. Зобов'язання цього органу надати позивачу в користування земельну ділянку за відсутності вказаного рішення є неприпустимим, оскільки порушуватиме його виключну компетенцію на управління землями.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд підставно відхилив посилання позивача на статтю 7 Закону України «Про фермерське господарство», враховуючи таке.

Згідно приписів статті 7 Закону України Про фермерське господарство для надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

У відповідності до частини 1 статті 12 Закону України Про фермерське господарство землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Водночас, позивач в позовній заяві позивач просить надати на праві оренди земельну ділянку площею 38 кв.м. на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові для ведення фермерського господарства, яка, як встановлено судом, відноситься до земель забудови без зміни цільового призначення та без рішення компетентного органу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано та підставно відмовив у задоволенні позовних вимог ФГ «Рисовський» про надання судовим рішенням на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові земельної ділянки площею 38 кв.м на праві оренди згідно представленого проекту для торгівлі для ведення фермерського господарства.

Доводи апеляційної скарги про те, що у звязку з прийняттям оскаржуваного рішення за відсутності позивача суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не відповідають дійсним обставинам у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2016р. суд першої інстанції виніс ухвалу про порушення провадження у справі, прийняття позовної заяви ФГ «Рисовський» до розгляду та призначив дату судового засідання на 22.08.2016р.

В судовому засіданні 22.08.2016р. було оголошено перерву до 19.09.2016р. 10.00год., про що представників сторін ознайомлено під розписку (а.с.37).

19.09.2016р. суд оголосив перерву в судовому засіданні до 03.10.2016р. 10.20 год. та ознайомив про це під розписку представників ФГ «Рисовський» і Львівської міської ради (а.с.46).

03.10.2016р. позивач був присутній в судовому засіданні у справі господарського суду Львівської області № 914/2105/16. Суд ознайомив його під розписку з тим, що в судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2016р. 12 год.10 хв. (а.с.50).

В судове засідання 10.10.2016 р. представник позивача не зявився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи вищеописані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно розглянув дану справу за наявними в ній матеріалами, посилаючись на положення статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, наведених в оскаржуваному рішенні.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Львівської області від 10.10.2016р у справі №914/2105/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Матущак О.І.

ОСОБА_1