ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа № 914/4200/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т. Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання І.Борщ

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (пред-к за довіреністю)

від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 (пред-ки за довіреністю)

від третьої особи - не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 02.12.2016 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2016 року про зупинення провадження у справі та призначення експертизи, головуючий суддя - Пазичев В.М.,

у справі за № 914/4200/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (м. Київ)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз (м. Львів)

третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз (м. Київ)

про: стягнення 3% річних в сумі 39955,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 906359,41 грн. за договором купівлі-продажу природного газу

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 30.11.2016 року у справі № 914/4200/15 клопотання відповідача про призначення судової експертизи задоволено. Провадження у справі за позовом ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (м. Київ) до ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз (м. Львів) про стягнення 3% річних в сумі 39955,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 906359,41 грн. за договором купівлі-продажу природного газу - зупинено до отримання результатів судової експертизи. Призначено судову експертизу, доручено її проведення Львівському науково-дослідному інституту судової експертизи

Ухвалу мотивовано необхідністю призначення судової експертизи у даній справі для розяснення питань, що виникли під час вирішення господарського спору і потребують спеціальних знань. Суд першої інстанції вважає, що з описаної специфіки ринку природного газу, з'ясування вказаних обставин можливо лише шляхом аналізу надходження газу до газотранспортної системи та обсягом його реалізації споживачам, що в свою чергу потребує спеціальних знань в галузі транспортування та обліку природного газу, бухгалтерського та податкового обліку. Призначення експертизи дасть можливість повно встановити обставини справи на предмет чи відбулася поставка газу на виконання умов Договору у вказані позивачем терміни та у зазначені ним обсягах. Призначаючи судову експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходив з того, що для вирішення спору необхідно встановити документальну підтвердженість та правильність здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, що, враховуючи суперечливий характер розрахунку та пояснень сторін з цього приводу, а також враховуючи значний об'єм самого розрахунку та документів, які підлягають дослідженню, потребує значного часу та спеціальних знань.

В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2016 року про зупинення провадження у справі та призначення експертизи скасувати, мотивуючи це тим, що питання, поставлені на експертизу не потребують спеціальних знань; суд в оскаржуваній ухвалі не визначив обєкти дослідження; не надав сторонам можливості поставити власні запитання на розгляд експерта.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, мотивуючи це тим, що фактично доводи апеляційної скарги стосуються заперечень призначення судової експертизи; зупинення провадження у справі у звязку з призначенням експертизи ґрунтується на нормі процесуального закону і повязано з самим фактом призначення експертизи; на думку відповідача, ухвала суду в частині призначення експертизи взагалі не може бути скасована. Господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і відповідно призначення для цього експертизи.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою було призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі до отримання результатів судової експертизи.

Згідно з ч.1 ст.41 ГПК України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Згідно з ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Судом першої інстанції призначення судової експертизи було обґрунтовано тим, що призначення експертизи дасть можливість повно встановити обставини справи на предмет чи відбулася поставка газу на виконання умов Договору у вказані позивачем терміни та у зазначені ним обсягах. Межі заявленого спору, матеріали справи свідчать про те, що для зясування питань, які виникли в ході судового вирішення спору, а саме чи має поставка саме позивачем газу у зазначений період саме в обємах та строках, що зазначені в позовній заяві, потрібні спеціальні знання, для аналізу відповідних облікових реєстрів. Призначаючи судову експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходив з того, що для вирішення спору необхідно встановити документальну підтвердженість та правильність здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, що, враховуючи суперечливий характер розрахунку та пояснень сторін з цього приводу, а також враховуючи значний об'єм самого розрахунку та документів, які підлягають дослідженню, потребує значного часу та спеціальних знань.

Газ є товаром що визначений не індивідуальними, а родовими ознаками. ПАТ Львівгаз було отримано у 2013-2015 роках з газотранспортної системи через газорозподільні станції природний газ, однак НАК "Нафтогаз України" не підтвердила до цього часу документально, що відібраний із газотранспортної системи України у вказаний період ресурс природного газу належав саме НАК "Нафтогаз України", оскільки вимогу провести розрахунок за переданий товар може пред'явити лише власник такого товару. Без наявного документального підтвердження власності позивача на отриманий відповідачем у 2013-2015 роках природний газ, враховуючи ухилення позивача від виконання взятого на підставі Договору на себе зобовязання щодо оформлення зі своєї сторони та повернення оригіналів актів приймання-передачі газу відповідачеві, існують обґрунтовані сумніви в наявності обов'язку відповідача провести розрахунки за відібраний із газотранспортної системи газ саме з НАК Нафтогаз України.

Апеляційний суд вважає, що з аналізу оскаржуваної ухвали у частині призначення судової експертизи вбачається, що така є обґрунтованою, прийнятою з наведенням судом першої інстанції підстав для призначення експертизи та мотивуванням необхідності спеціальних знань у даному випадку, які у суду відсутні, а також необхідності зясування обставин, які входять для предмета доказування, з метою правильного вирішення справи по суті. Крім того, з матеріалів справи, пояснень сторін вбачається суперечливість стосовно наданих розрахунків спірної суми та її документального підтвердження.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, Суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання. Відповідно сам факт, що провадження було зупинено, не виключає періоди, які розглядаються, із загальної тривалості провадження, розумність якої Суд розглядатиме нижче (Рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року, справа «Дульський проти України»).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Основного Закону України), що передбачає можливість перевірки в апеляційному та касаційному порядку судових рішень. Це конституційне положення реалізовано у розділах ХІІ, ХІІІ ГПК України, яким врегульовано питання апеляційного та касаційного оскарження судових рішень. Зокрема, у статті 106 ГПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У ч.1 ст. 111-13 ГПК України визначено, що ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

При цьому приписи ст.ст.106, 111-13 ГПК України не містять заборони стосовно апеляційного та касаційного оскарження ухвал, постанов господарського суду.

Враховуючи викладене та те, що основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність і що відповідно до ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд, колегія суддів вважає, що відсутність законодавчого закріплення можливості оскарження ухвали про призначення судової експертизи не є перешкодою для її перегляду в апеляційному порядку.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи відповідача стосовно неможливості оскарження ухвали суду в частині призначення експертизи та її перегляду в апеляційному порядку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже, ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Отже, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акти - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовоя обставин, що зумовили неможливість проведення судом першої інстанції процесуальних дій, - проведення експертною установою судової експертизи.

За приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлено неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Таким чином, зупинення апеляційним господарським судом провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи є таким, що відповідає статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи, що для проведення судової експертизи матеріали справи направляються до установи, на яку покладено обов'язок її проведення, та під час проведення експертизи господарським судом не вчиняються ніякі процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно і обґрунтовано використав надане йому право на зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням судової експертизи.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції при призначенні експертизи прав сторін у звязку з тим, що судом першої інстанції не було надано можливості сторонам запропонувати питання та висловити свої заперечення проти проведення експертизи, то такі є необґрунтованими, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 16.11.2016 року зобовязано позивача надати обґрунтування наявності (відсутності) правових підстав щодо задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи та в разі необхідності надати перелік питань на судову експертизу.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2016 року у справі № 914/4200/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 02.12.2016 року - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 26.12.2016 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Мирутенко О.Л.