ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 914/2400/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Перемишлянської районної ради Львівської області, б/н та б/д (вх. № ЛАГС 01-05/5743/16 від 06.12.2016р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 15.11.2016р. про залишення позову без розгляду

у справі № 914/2400/16

за позовом: Перемишлянської районної ради Львівської області, м. Перемишляни, Львівська область

до відповідача-1: Свірзької сільської ради, с. Свірж, Перемишлянський район, Львівська область

відповідача-2: Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, м. Львів

відповідача-3: Оздоровчого табору для дітей та підлітків Дружба, с. Свірж, Перемишлянський район, Львівська область

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: комунальне підприємство Львівської обласної ради

Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, м. Золочів, Львівська область

за участю: прокуратури Львівської області, м. Львів

про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради від 12.06.2008р. Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу та колективу оздоровчого табору Дружба, с. Свірж, Перемишлянського району, Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору; від 16.09.2008р. №67 Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради №50 від 12.06.2008р.; визнання недійсним п.2 свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2008р., видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради на підставі рішення від 12.06.2008р. №50 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.11.2008р., видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради на підставі рішення від 12.06.2008р. №50 та рішення від 16.09.2008р. №67.

за участю учасників судового засідання:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 704 від 19.12.2016р.); ОСОБА_3- представник (довіреність за №706 від 19.12.2016р.); ОСОБА_4 - представник (довіреність за №705 від 19.12.2016р.); ОСОБА_5 представник (довіреність № 707 від 19.12.2016р.)

від відповідача 1: ОСОБА_6- представник (довіреність № 223 від 16.12.2016р.)

від відповідача 2: ОСОБА_7- представник (довіреність за № 01/124 від 28.09.16р.); ОСОБА_8 представник (довіреність за № 01/163 від 19.12.2016р.), ОСОБА_9 голова обласної організації профспілки працівників АПК (посвідчення №98 від 23.12.2004р.)

від відповідача 3: ОСОБА_10- директор, ОСОБА_8 представник (довіреність за № 01/163 від 19.12.2016р.)

від третьої особи: не зявився

від прокуратури: ОСОБА_11

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.11.2016р. у справі № 914/2400/16 (суддя Горецька З.В.) залишено без розгляду позовні вимоги Перемишлянської районної ради Львівської області до Свірзької сільської ради, Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, Оздоровчого табору для дітей та підлітків Дружба, за участю третьої особи - Комунальне підприємство Львівської обласної ради Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради від 12.06.2008р. Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу та колективу оздоровчого табору Дружба, с.Свірж, Перемишлянського району, Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору, від 16.09.2008р. №67 Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради №50 від 12.06.2008р., а також п.2 визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.07.2008р., видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради на підставі рішення від 12.06.2008р. №50 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.11.2008р., видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради на підставі рішення від 12.06.2008р. №50 та рішення від 16.09.2008р. №67.

Не погоджуючись з даною ухвалою, Перемишлянська районна рада Львівської подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак просить її скасувати, прийняти нову, якою задовольнити скаргу повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що до позовної заяви Перемишлянської районної ради та в процесі розгляду справи позивачем були додані докази, які на його думку, підтверджували ті обставини, якими обґрунтовувались відповідні позовні вимоги з покликанням на норми законодавства, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.12.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_12, склад колегії сформовано зі суддів: Кравчук Н.М головуючий суддя, ОСОБА_13Б, та ОСОБА_1

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2016р. задоволено клопотання Перемишлянської районної ради Львівської області про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги. Поновлено строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 15.11.2016р. у справі №914/2400/16. Прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 20.12.2016р.

В судовому засіданні 20.12.2016р. представники позивача доводи апеляційної скарги підтримали повністю.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/9139/16 від 20.12.2016р.), ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, відтак просить суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні проти доводів скаржника також заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/9115/16 від 19.12.2016р.), ухвалу суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою, відтак просять суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача-3 в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/9115/16 від 19.12.2016р.), ухвалу суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою, відтак просять суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, надіслала лист № 174 від 16.12.2016р. про розгляд справи без її представників (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/9128/16 від 19.12.2016р.). У письмових поясненнях, надісланих на адресу суду, просить апеляційну скаргу задоволити (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/9129/16 від 19.12.2016р.).

Прокурор в судовому засіданні в усному порядку проти доводів скаржника заперечив, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, відтак просить суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Львівської області позовну заяву Перемишлянської районної ради Львівської області залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції зазначив, що позивачем без поважних причин не подано витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору. Зокрема, ухвалами суду було зобовязано позивача надати: - належні та допустимі докази порушення норм чинного законодавства України при державній реєстрації права власності на нерухоме майно та виготовлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - докази виконання рішення Перемишлянської районної ради №222 від 20.05.2008р. та рішення № 64 від 17.02.2011р.; - докази передачі спірного майна від осіб, що створили (побудували) це майно, у власність до позивача.

Відтак, суд зазначив, що неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, уточнень та доказів, необхідних для вирішення спору, унеможливило розгляд справи по суті.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України визначено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

У п. 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до п.4, п. 5 ч.2 ст. 54 ГПК України в позовній заяві серед іншого повинні бути зазначені зміст позовних вимог; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів та наведені посилання на норми матеріального права, на підставі яких подається позов.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст. 32 ГПК України).

До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, належать обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача.

У предмет доказування включається також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб'єктивного права позивача.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не зазначено в чому саме полягала неможливість вирішення даної справи та для встановлення яких саме обставин необхідні були витребувавані судом належні та допустимі докази виконання рішення Перемишлянської районної ради № 222 від 20.05.2008р. та рішення № 64 від 17.02.2011р., докази передачі спірного майна від осіб, що створили (побудували) це майно, у власність до позивача. Окрім того, суд першої інстанції не конкретизував, які саме належні та допустимі докази повинен був представити позивач, що підтверджують порушення норм чинного законодавства України при державній реєстрації права власності на нерухоме майно та виготовлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Із позовної заяви Перемишлянської районної ради вбачається, що позивач свої вимоги обґрунтовував іншими доказами, а не тими, які витребовував суд, та неподання яких стало підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому, до позовної заяви Перемишлянської районної ради та в процесі розгляду справи позивачем були додані докази, які на його думку, підтверджували ті обставини, якими обґрунтовувались відповідні позовні вимоги з покликанням на норми законодавства, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р № 7/5, Постанову Кабінету Міністрів України від 05.09.1996р. № 1060 «Про поетапну передачу у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду сільськогосподарських, переробних та обслуговуючих підприємств, установ і організацій агропромислового комплексу, заснованих на колективній та інших формах недержавної власності».

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що якщо позивачем неодноразово не виконано вимог ухвали суду з ус, суд першої інстанції вправі на підставі статті 75 ГПК України за наявними в матеріалах справи доказами вирішити відповідний спір по суті з прийняттям відповідного рішення, а не залишати позов без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.

Приписами ч.1, ч.7 ст. 106 ГПК України встановлено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема про повернення позовної заяви. У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 15.11.2016р. у справі № 914/2400/16 скасувати.

3. Стягнути з Свірзької сільської ради (81225, Львівська обл., Перемишлянський р-н., с. Свірж, код 36056220) на користь Перемишлянської районної ради Львівської області (81200, Львівська обл., м. Перемишляни, вул. Привокзальна,3, код 22402992) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 459,33 грн.

4. Стягнути з Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України (79005, м. Львів, вул. Чайковського,6, код 23885952) на користь Перемишлянської районної ради Львівської області (81200, Львівська обл., м. Перемишляни, вул. Привокзальна,3, код 22402992) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 459,33 грн.

5. Стягнути з Оздоровчого табору для дітей та підлітків Дружба (81225, Львівська обл., Перемишлянський р-н., с. Свірж, вул. Підлісна,12, код 05425922) на користь Перемишлянської районної ради Львівської області (81200, Львівська обл., м. Перемишляни, вул. Привокзальна,3, код 22402992) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 459,33 грн.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

7. Справу № 914/2400/16 передати на розгляд до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Бонк Т.Б.

ОСОБА_1