РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/20191/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Плюс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012"
простягнення 288209,02 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаШтепенко В.Ю. - представник
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012" 262008,22 грн. заборгованості за договором поставки №ПМS-361 від 05.01.2016 та штрафу у розмірі 26200,80 грн.

Спір у даній справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/20191/16, розгляд якої призначено на 01.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів та клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 19.12.2016.

Представник позивача в судове засідання 19.12.2016 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про дату та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Плюс" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012" (покупець, відповідач) було укладено договір поставки № ПМS-361 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передавати у власність, а покупець приймати та оплачувати вартість продукції (в подальшому - "товар") на умовах, викладених в цьому договорі (п.1.1), асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначається в накладних, які оформлюються постачальником відповідно до поданого покупцем замовлення (п.1.2), загальна сума договору відповідає загальній сумі всіх накладних, на підставі яких здійснюється передача товару згідно цього договору (п.1.3), ціна товару встановлюється постачальником на момент поставки (п.1.4), товар передається покупцю партіями на підставі накладної, яка оформлюється згідно замовлення (п.2.1), оплата проводиться після передачі партії товару покупцю. При цьому, на покупця поширюється дія п.4.2 та відповідальність за порушення строків оплати передбачена розділом 6 даного договору (п.4.1), оплата товару здійснюється за згодою сторін, але не пізніше 21 календарних днів з моменту передачі товару. Кінцевою датою оплати товару вважається останній день строку від моменту отримання відповідної партії товару згідно відповідних накладних (п.4.2), вид розрахунків: готівковий, безготівковий (п.4.3), при порушенні строку оплати товару на термін, що перевищує 15 календарних днів, покупець, крім пені, сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 (десяти) % від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості, але не менше 2000 (двох тисяч) грн. (п.6.2), договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 в частині передачі товару покупцю, а в частині здійснення розрахунків - до моменту повного виконання покупцем своїх зобов'язань (п.9.1).

Як пояснив позивач, за період з 12.01.2016 - 01.12.2016 за видатковими накладними позивачем будо поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 1588459,05 грн.; відповідачем було сплачено позивачу 1311035,00 грн. та повернуто товар на суму 10415,83 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар склала 262008,22 грн.

Така ж сума заборгованості відповідача перед позивачем зафіксована і в акті звірки взаєморозрахунків сторін за період з 01.08.2016 - 26.10.2016.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 4.2 договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню на суму 262008,22 грн.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач також просить стягнути з відповідача 26200,80 грн. штрафу.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 6.2 укладеного між сторонами договору встановлено, що при порушені строку оплати товару на термін, що перевищує 15 календарних днів, покупець крім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 (десяти) % від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості, але не менше 2000 (двох тисяч) грн.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті поставленої позивачем на підставі укладеного між сторонами договору продукції більше ніж на 15 календарних днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими.

При цьому, сума штрафу розрахована позивачем вірно, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 26200,80 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012" (01013, м.Київ, вул. Будіндустрії, будинок 6, ідентифікаційний код 38650546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Плюс" (04073, м.Київ, вул. Куренівська, будинок 14-Б, ідентифікаційний код 39896873) заборгованість у розмірі 262008 (двісті шістдесят дві тисячі вісім) грн. 22 коп., 26200 (двадцять шість тисяч двісті) грн. 80 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 4323 (чотири тисячі триста двадцять три) грн. 14 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2016

Суддя Ю.М. Смирнова