Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" грудня 2016 р. Справа № 906/1136/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Ніколенко О.В. - довір. від 10.11.2016р., дійсне до 01.03.2017р.,

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія "Джерело" (м. Київ)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Трудовий колектив "Коростенський щебзавод" (м. Коростень, Житомирської області)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ "Біем-Трейд" (м. Київ)

про стягнення 354000,00 грн.

Позивачем ТОВ "Дистрибуційна компанія "Джерело" пред'явлено позов про стягнення з відповідача ТОВ "Трудовий колектив "Коростенський щебзавод" 300 000, 00 грн., сплачених в якості попередньої оплати та 54 000, 00 грн пені за прострочення поставки товару на підставі Договору №31-01/14/1 від 31.01.2014р., право вимоги за яким набуто за договором про відступлення права вимоги №20/09/16-П від 20.08.16р., укладеним з третьою особою ТОВ "Біем-Трейд" (м. Київ).

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання зобов'язань відповідачем перед третьою особою за Договором №31-01/14/1 від 31.01.2014р., а право вимоги до відповідача виникло на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/09/16-П від 20.09.2016р. та повідомлення про відступлення права вимоги від 20.09.2016р.

Ухвалою від 24.11.2016р. порушено провадження у справі, залучено третю особу ТОВ "Біем-Трейд" (м. Київ) , вжито заходи по підготовці справи до розгляду.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяву про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Третя особа ТОВ "Біем-Трейд" (м. Київ) в своїх поясненнях від 02.12.2016р. позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та доводить, що виконало належним чином свої зобов'язання перед відповідачем за Договором поставки від 31.01.2014р. здійснивши попередню оплату на суму 300 000, 00 грн. (про що свідчить копія картки рахунку 631 за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. та банківська виписка станом на 31.01.2014р.), однак відповідач всупереч умовам укладеного Договору поставки не поставив продукцію. В подальшому, 20.09.2016р. за Договором про відступлення права вимоги за №20/09/16-П, право вимоги в сумі 300 000, 00 грн. за Договором поставки №31-01/14/1 від 31.01.2014р. було передано ТОВ "Дистрибуційній компанії "Джерело" (а.с. 29-34).

Відповідач відзиву на позов не подав, однак 27.12.2016р. надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи за вих. №92 від 27.12.2016р. з підстав участі єдиного представника товариства в іншому процесі, на підтвердження чого надав суду копію листа Господарського суду Івано-Франківської області, надісланого в автоматичному режимі з порталу Судова влада України.

Господарський суд, розглянувши подане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, вважає його необґрунтованим з огляду на ст. 28 ГПК України та п. 3.9.1. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014р. між відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю "Трудовий колектив "Коростенський щебзавод" (як постачальник) та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Біем-Трейд" (як покупець) був укладений Договір №31-01/14/1, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати у власність (поставити), а покупець прийняти та оплатити щебінь і суміш, загальну кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру і загальна вартість яких визначена сторонами в даній специфікації, наведеній у п. 1.1. даного договору (надалі за текстом - Договір поставки) (а.с. 11-14).

За умовами п. 2.1. Договору поставки сторони домовились, що поставка продукції може здійснюватись залізницею (автомобільним транспортом) на умовах поставки СРТ або EXW Інкотермс 2000, з урахуванням тих особливостей, що випливають з умов даного Договору.

Ціну та загальну вартість сторони погодили у розділі 3 Договору поставки, відповідно до п. 3.1. якого передбачено, що продукція, що поставляється, оплачується покупцем згідно діючих цін на момент поставки товару. Загальна сума договору складає загальну суму накладних за фактично отриману продукцію, які є невід'ємною частиною Договору (п. 3.6. Договору поставки).

У п. 4.1. Договору поставки сторони визначили, що покупець проводить оплату авансовими платежами на заявлені партії відвантажувальної продукції. Авансовий платіж проводиться окремо за продукцію (щебінь та супутні послуги) і окремо залізничний тариф, згідно виставленого рахунку. В свою чергу, постачальник проводить відвантаження продукції згідно графіку обумовленого в пунктах Договору 2.2.4., 2.3.1. при умові зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.2. Договору постачання).

Згідно п. 5.2. Договору постачання вказано, що за недопоставку продукції, при наявності передоплати і заявки на відвантаження, продавець сплачує 0,5% пені від вартості недопоставленої продукції, за кожен день прострочення.

Строк дії Договору поставки, згідно п. 7.1. якого - з моменту його укладання і до 31.12.2014р.

ТОВ "Біем-Трейд" виконав свій обов'язок перед відповідачем здійснивши попередню оплату за Договором №31-01/14/1 від 31.01.2014р. на суму 300 000, 00 грн., про що свідчить копія банківської виписки (а.с. 15).

20.09.2016р. між третьою особою ТОВ "Біем-Трейд" (як покупець за Договором поставки, первісний кредитор) та позивачем ТОВ "Дистрибуційна компанія "Джерело" (новий кредитор, позивач) уклали Договір про відступлення права вимоги №20/09/16-П, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "Біем-Трейд" передав, а новий кредитор ТОВ "Дистрибуційна компанія "Джерело" прийняла на себе право вимоги, що належало первісному кредиторові, і стало кредитором за Договором поставки №31-01/14/1 від 31.01.2014р., укладеного з Товариством з додатковою відповідальністю "Трудовий колектив "Коростенський щебзавод" (боржник) (а.с.16).

За цим Договором новий кредитор ТОВ "Дистрибуційна компанія "Джерело" одержав право (замість первісного кредитора), вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором (п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги №20/09/16-П).

За умовами п. 2.5. Договору про відступлення права вимоги №20/09/16-П сторони погодили, що первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цим Договором протягом п'ятнадцяти календарних днів з моменту підписання даного Договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього Договору або вручення особисто під розписку представнику боржника.

20.09.2016р. за вих.№10 третя особа ТОВ "Біем-Трейд" надіслала боржнику ТДВ "Трудовий колектив" Коростенський щебзавод" повідомлення про відступлення права вимоги новому кредиторові ТОВ "Дистрибуційна компанія "Джерело" (а.с. 17-18).

Позивач, як новий кредитор відповідача 10.10.2016р. надіслав на його адресу лист-вимогу про повернення попередньої оплати за Договором поставки №31-01/14/1 від 31.01.2014р. на суму 300 000, 00 грн. (а.с. 19-20).

Відповідач отримавши 13.10.2016р. лист-вимогу від 10.10.2016р. про повернення попередньої оплати в сумі 300 000, 00 грн., залишив останню без задоволення (а.с. 32).

Вищезазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про повернення попередньої оплати в сумі 300 000, 00 грн. та додатково позивач заявив матеріально-правову вимогу про стягнення пені в сумі 54 000, 00 грн.

Як зазначалось судом, відповідач участі у змагальному процесі не приймав, доводи позову не спростував.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку у сукупності за правилами ст. 43 ГПК України, суд приходить до висновку позов задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Спірні правовідносини виникли на підставі Договору поставки від 31.01.2014р. , який відповідає правовій природі договору поставки (далі- Договір поставки).

У ч. 2 статті 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як передбачено ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 662 ЦК України).

Згідно норм ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Частиною четвертою ст. 265 ГК України передбачено, що сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

У ч. 5 ст. 267 ГК України передбачено, що у договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем.

У статті 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У ч.2. ст. 267 ГК України передбачено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

За умовами п. 4.2. Договору поставки постачальник ( відповідач) проводить відвантаження продукції згідно графіку обумовленого в пунктах Договору 2.2.4., 2.3.1. при умові зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

За умовою п. 2.1. Договору поставки поставка продукції може здійснюватись залізницею (автомобільним транспортом) на умовах поставки СРТ або EXW Інкотермс 2000, з урахуванням тих особливостей, що випливають з умов даного Договору.

У п.п. 2.2 та 2.3. Договору поставки визначені основні умови постави, зміст яких доводить, що строки поставки товару як залізничним транспортом, так і в разі вибірки його покупцем (третьою особою) сторони мали погоджувати окремим графіком, однак у справі такі відсутні.

Крім того, судом не встановлено, що третя особа, або позивач як новий кредитор, звертався до відповідача із заявкою на відвантаження відповідної партії товару, як це передбачено у п. 2.2.4. Договору поставки.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі статтею 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, коли він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

З врахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про стягнення пені на суму 54 000, 00 грн., оскільки умовою застосування п. 5.2. Договору поставки є саме недопоставка продукції, при наявності передоплати і заявки на відвантаження.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позовна вимога про стягнення 300000,00 грн. попередньої оплати судом задовольняється, оскільки у листі-вимозі від 10.10.2016р. позивач вимагав її повернути, у строк до 31.10.16р. ( а. с. 19).

Тим самим, позивач заявив про свою відмову від прийняття виконання в натурі, втративши інтерес до такого виконання вчиненим до суду позовом ( постанова ВСУ від 28.11.11р. у справі № 43/308-10).

Обґрунтованість позову у цій частині відповідно до ст. 15,16 ЦК України , ст. 20 ГК України та ст. 33 ГПК України є підставою для його задоволення.

Витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Трудовий колектив "Коростенський щебзавод" ( 11502, вул. Каштанова,3, м. Коростень Житомирської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія "Джерело" (юридична адреса: 03186, вул. Авіаконструктора Антонова,2/32, корпус 76, м.Київ; поштова адреса: 01001, вул. Володимирська, 45, оф. 100, м. Київ, ) :

- 300 000,00грн основного боргу;

- 4500,00 грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 54 000,00 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.12.16р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (рек. з повідомл.)

4- третій особі (рек. з повідомл.)