РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016Справа №910/18898/16

За позовомДочірнього іноземного підприємства "ДНІПРОДОР"
доКомунальної корпорації "КИЇВАВТОДОР"
простягнення 241 433, 93 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:Гуцул В.О. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє іноземне підприємство "ДНІПРОДОР" (далі - позивач, ДІП "ДНІПРОДОР") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунальної корпорації "КИЇВАВТОДОР" (далі - відповідач, КП "КИЇВАВТОДОР") про стягнення:

- суми основного боргу, яка виникла відповідно до умов Договору № 18 на виконання робіт від 27.09.2013 року і складає 121 589, 92 грн.;

- витрат від інфляції у розмірі 109 990, 30 грн.;

- суми процентів за користування грошовими коштами у розмірі 9 853, 77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства та умов Договору 3 18 від 27.09.2013 року відповідач своїх зобов'язань не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016 р. порушено провадження у справі № 910/18898/16, розгляд справи призначено на 11.11.2016 р.

У судовому засіданні 11.11.2016 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та на виконання ухвали про порушення провадження у справі від 18.10.2016 року надав суду додаткові документи по справі, зокрема, Акт звіряння взаємних розрахунків за договором на виконання робіт № 18 від 27.09.2013 року.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечував, посилаючись на викладені у письмовому відзиві обставини.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 14.12.2016 року.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання 14.12.2016 року не забезпечив, проте, 13.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю участі представника ДІП "ДНІПРОДОР" у судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.12.2016 року заперечував проти позову та надав усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.12.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року між Комунальною корпорацією "КИЇВАВТОДОР" (далі - замовник) та Дочірнім іноземним підприємством "ДНІПРОДОР" (далі - генпідрядник) укладено договір № 18 на виконання робіт капітального ремонту дорожнього покриття вулиць міста Києва (лот 4 - Капітальний ремонт дорожнього покриття вулиць Святошинського району міста Києва).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що генпідрядник відповідно до проведених відкритих торгів в межах договірної ціни виконує власними і залученими силами та засобами, всі передбачені договором та календарним планом й іншими додатками до договору роботи, здає в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію замовнику, ліквідує недоробки і дефекти, що виникли з його вини і виявлені в ході приймання робіт.

Договірна ціна комплексу робіт складає з ПДВ - 19 445 054, 89 грн. Розрахунок договірної ціни, складений відповідно до пропозиції генпідрядника є невід'ємною частиною договору (Додаток № 1). Договірна ціна комплексу робіт являється твердою (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.2., договір вважається виконаним після завершення виконання робіт та закінчення всіх взаєморозрахунків між сторонами за цим договором. Завершення виконання робіт оформлюється Актом готовності об'єкта до експлуатації.

Фінансування робіт, визначених договором, здійснюється за рахунок державних коштів.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем було виконано роботи та передано відповідачу відповідну документацію, передбачену договором. Проте, станом на день подання позову частина робіт, а саме роботи , виконані у грудні 2013 року позивачем з капітального ремонту дорожнього покриття вул. Стуса на ділянці від проспекту Палладіна до вул. Біличанської, досі не були відповідачем повністю оплачені. Заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи складає 121 589, 92 грн.

Крім того, як зазначає позивач, з невідомих причин відповідач відмовляється сплачувати суму заборгованості, не підписує передбачені п. 5.5. договору документи, які слугують підставою для здійснення розрахунків, а саме: Акти прийняття виконаних підрядних робіт та Довідку про вартість виконаних підрядних робіт, які було складено генпідрядником і направлено замовнику.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є Договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Спір у справі, як зазнає позивач, виник у зв'язку з тим, що відповідачем не оплачено у повному обсязі вартість виконаних підрядних робіт.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

15.09.2016 року Дочірнім іноземним підприємством "ДНІПРОДОР" було направлено на адресу замовника лист з вимогою у найкоротший термін підписати довідку про вартість виконаних робіт та витрат на суму 121 589, 92 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на наступні фактичні дані:

- відповідно до умов договору протягом 2013-2014 років позивачем були виконані роботи з капітального ремонту дорожнього покриття вулиць міста Києва на загальну суму 9 885 354, 46 грн., в тому числі капітальний ремонту дорожнього покриття вулиці Стуса в розмірі 2 216 617, 48 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печаткою актами виконаних будівельних робіт та довідками про вартість будівельних робіт та витрат;

- виконані позивачем роботи були оплачені відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 9 885 354, 46 грн.;

- зважаючи на те, що в бюджеті міста Києва кошти на капітальний ремонт дорожнього покриття вулиць міста Києва, які були предметом договору, на 2015 рік не були передбачені, сторони, керуючись пунктами 17.1. та 19.3. договору, 30.12.2014 року уклали Додаткову угоду № 6 до договору, відповідно до якої було зменшено загальну вартість договору до 9 885 354, 46 грн., у зав'язку з чим договірна ціна була підписана у новій редакції;

- беручи до уваги зміни, які були внесені до договору згідно додаткової угоди № 6 від 30.12.2014 рок, позивачем був виконаний, а відповідачем відповідно оплачений весь комплекс робіт, передбачений договором.

Дослідивши наявні у матеріалах справи фактичні дані за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено, що дійсно, відповідно до додаткової угоди № 6 від 30.12.2014 року договірна ціна комплексу робіт складає з ПДВ 9 885 354, 46 грн. Вказана угода скріплена печатками та підписами як замовника так і генпідрядника.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що договірна ціна може бути скоригована в залежності від доведеного обсягу фінансування.

До письмового відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено копії платіжних доручень на загальну суму 9 885 354, 46 грн. та копії Актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт.

Оскільки позивачем не доведено наявності у відповідача перед ним заборгованості за договором № 18 у розмірі 121 589, 92 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього іноземного підприємства "ДНІПРОДОР" задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказане вище, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроформат Інжиніринг" слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статями 32-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього іноземного підприємства "ДНІПРОДОР" до Комунальної корпорації "КИЇВАВТОДОР" про стягнення 241 433, 93 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 19.12.2016 р.

Суддя Ю.О. Підченко