ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016р. Справа№ 914/2656/16

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім», м.Калуш Івано-Франківської області

до відповідача: Державного підприємства «Аргентум», село Горішній Пустомитівського району Львівської області

про: стягнення зоборгованості. Ціна позову: 21 410,76 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар судового засідання Марінченко Р.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність №92/0-107 від 26.04.2012р.);

від відповідача: не з»явився.

Права та обовязки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд розяснив представнику позивача. Заяви про відвід судді від сторін до суду не надходили.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім», м.Калуш Івано-франківської області, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Аргентум», село Горішній Пустомитівського району Львівської області 21 410,76 грн. заборгованості, з якої: 18 000,00 грн. основний борг, 922,11 грн. 3% річних, 2 488,65 грн. втрати від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неналежно виконано зобов»язання за Договором №308 від 13.10.2014 року та неоплачено повну вартість дорогоцінних металів, отриманих з поставленого брухту та відходів на підставі цього Договору .

Ухвалою суду від 18.10.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; судове засідання призначено на 09.11.2016 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

07.11.2016 року за вх.№5323/16 в документообігу господарського суду зареєстровано поступлення клопотання відповідача (ДП «Аргентум») від 03 листопада 2016 року №28/03-11-16 про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що позивач обґрунтовує позовні вимоги письмовими доказами документами, що були підписані від імені ДП «Аргентум» особами, які на момент їх підписання не мали повноважень на вчинення таких дій. Так, зокрема, Договір поруки №32 від 09 липня 2015 року та Договір поруки №47 від 06 жовтня 2015 року від імені ДП «Аргентум» підписував ОСОБА_2, договори скріплені печаткою, яка визнана недійсною ще у березні 2015 року , що підтверджується копією оголошення в пресі. Разом з тим, з 04.03.2015 року керівником підприємства був ОСОБА_3, а з 03.03.2016 року ОСОБА_4, що підтверджується копією ОСОБА_4 з ЄДРПОУ, котрі (ОСОБА_3 та ОСОБА_5С.) не надавали ОСОБА_2 повноважень виступати від імені ДП «Аргентум» та підписувати договори з третіми особами.

Відповідач вважає, що дії осіб, що нібито виступали від імені ДП «Аргентум», лежать в площині кримінально-правових правовідносин, про що керівництво ДП «Аргентум» неодноразово повідомляло правоохоронні органи. Так, з моменту зміни керівника ДП «Аргентум» з 22 січня 2015 року та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 04.03.2015 року, колишнім в.о. керівника ДП «Аргентум» ОСОБА_2 не передано установчих, фінансових та бухгалтерських документів, а також круглої печатки підприємства новому керівнику.

У зв»язку з відмовою колишнім в.о. керівника ДП «Аргентум» ОСОБА_2 передавати зазначені документи, пояснюється у клопотанні, було виготовлено дублікат статуту підприємства та круглу печатку, ініційовано звернення від 10.04.2015 року до Личаківського РВ УМВС України у Львівській області з приводу відмови колишнього керівництва передавати документи ДП «Аргентум» та незаконне їх утримання. 15 квітня 2015 року слідчим відділом Личаківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області відомості про зазначене вище кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001081.

Враховуючи обставини, що склалися на ДП «Аргентум» в період, починаючи з 04.03.2015 року, підприємством не здійснювалась господарська діяльність, не здійснювався облік виконуваної працівниками роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці, про що повідомлялось податкові, правоохоронні органи та органи статистики,стверджується у клопотанні.

Крім цього, за заявою ОСОБА_3 щодо незаконних дій колишнього керівника підприємства «Аргентум» ГО НДО ОСОБА_6, пов»язаних із вчиненням перешкод в доступі до майна підприємства, що перебуває у податковій заставі, Личаківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області порушено ще одне кримінальне провадження №00003755. З 26.10.2016 року в діючого генерального директора ДП «Аргентум» ОСОБА_5 відсутній фізичний доступ до місця ведення діяльності підприємства за адресою: м.Львів, вул.Зелена,115Б, оскільки з лютого 2015 року в приміщеннях, що були в користуванні підприємства, знаходяться працівники підприємства «Аргентум» громадської організації «Науково-дослідне об»єднання» ().

Відповідач посилається на те, що нове керівництво підприємства неодноразово звертало увагу правоохоронним органам, що ОСОБА_2 як заступник генерального директора ДП «Аргентум» з фінансових питань, не маючи на те повноважень, вчиняв правочини , скріплюючи їх круглою печаткою підприємства, і ДП «Аргентум» не відомо, скільки та з якими організаціями вчинено такі нікчемні правочини. Як вбачається з банківських виписок по рахунках №3018, що надані до справи позивачем, оплата на рахунок позивача 27.08.15,25.11.15,22.02.16,24.02.16, 22.03.16,24.03.16 (на загальну суму 42331,18 грн.) надходила від Підприємства «Аргентум» ГО НДО, котре виступало поручителем на підставі договорів поруки.

У свою чергу, акт приймання-передавання від 17 листопада 2014 року №159 підписаний не між ДП «Аргентум» і ТОВ «Карпатнафтохім», а по спільній діяльності ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО, за підписом ОСОБА_7 Як вбачається з ОСОБА_8 до зазначеного вище акту, такий складено по відношенню до спільної діяльності ДП «Аргентум» та ЛДЛЕЗТО, а не по відношенню до ДП «Аргентум» як самостійної юридичної особи, а сам договір між ДП «Аргентум» та ТзОВ «Карпатнафтохім» містить посилання на те, що розрахунки між сторонами будуть здійснюватися через рахунки для спільної діяльності.

На підставі вищенаведеного у клопотанні, зважаючи на відсутність в ДП «Аргентум» первинних документів, в тому числі тих, що визначали умови здійснення спільної діяльності ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО в спірний період, наявність кримінальних проваджень щодо незаконного утримання фінансових та бухгалтерських документів колишнім керівником ДП «Аргентум», відсутності будь-якої інформації про те, які правовідносини існують між ДП «Аргентум» та Підприємством «Аргентум» ГО НДО, відповідач вважає істотними обставини, що перешкоджають об»єктивному розгляду даної справи.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач покликається на ст.79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов»язаної з нею іншої справи і просить « провадження у справі №914/2656/16 зупинити до вирішення кримінальної справи №0001081 по факту викрадення бухгалтерських та фінансових документів ДП «Аргентум»».

Слід відзначити, що до клопотання про зупинення провадження у справі відповідач, серед інших документів, надав завірену печаткою ДП «Аргентум» копію Договору поруки №13 від 15 квітня 2015 року.

Заява ТзОВ «Карпатнафтохім» №92/5-176 від 01.11.2016 року про долучення до матеріалів справи документів, а саме: довідки №92/5-176 від 01.11.2016 року, якою позивач підтверджує, що крім даної справи, на розгляді господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, відсутні інші спори за позовом ТОВ «Карпатнафтохім» до ДП «Аргентум» стосовно стягнення заборгованості в сумі 18 000,00 грн. по договору №308 від 13.10.2014 року та немає рішень господарських судів України з такого спору між зазначеними сторонами , а також про долучення довідки №1 від 01.11.2016 року про стан заборгованості ДП «Аргентум» станом на 30.09.2016 року в сумі 18 000,00 грн., згідно Договору №308 від 13 жовтня 2014 року.

З підстав, наведених в ухвалі від 09.11.2016 року розгляд справи відкладався на 23.11.2016 року. Даною ухвалою витребовувались додаткові документи від сторін, надавалась можливість позивачу детально ознайомитись із клопотанням відповідача про зупинення провадження у справі та висловити свої доводи та міркування по суті заявлено клопотання.

У Повідомленні про виконання вимог ухвали суду від 09.11.2016 року (повідомлення за №29 від 21 листопада 2016 року, яке поступило до господарського суду 21.11.2016 року та зареєстровано за вх.№46534/16) відповідач пояснив, що надати договір про спільну діяльність ДП «Аргентум» з ДЛ ДЗТО, який зазначений в ОСОБА_9 №159/14 СД від 17.11.2014р., паспорті №226 від 29.01.2015 року та в п.4.4 Договору №308 від 13.10.2014р., а також належні та допустимі докази погодження сторонами терміну поставки та надіслання Одержувачу примірника Опису,- не має можливості з причин відмови в передачі таких документів керівнику ДП «Аргентум» колишнім в.о. керівника ОСОБА_2

Крім того, у повідомленні представник ДП «Аргентум» звертає увагу на те, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про перебування з 26.05.2014 року у стані припинення Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» (ЛДЕЗТО, сторони договору про спільну діяльність) та про те, що з 16.04.2014 року по 03.10.2016 року щодо останнього відкрито низку виконавчих проваджень. Вважає, що зазначені обставини, дають підстави припустити про ймовірний арешт майна та рахунків підприємства, що ставить під сумнів можливість останнього здійснювати будь-яку господарську діяльність в спірний період.

З огляду на зазначене відповідач вважає, що обидві сторони Договору про спільну діяльність у спірний період в даній справі могли перебувати в становищі, що унеможливлювало проведення розрахунків з контрагентами. В зв»язку з цим, ймовірно, і укладалися нікчемні договори поруки, які надав суду позивач у даній справі, вважає представник відповідача та стверджує, що докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, так як вони не є фактичними даними в розумінні ст.32 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки документи ДП «Аргентум» незаконно перебувають у володінні колишнього керівника, отримання їх інакше, ніж через процесуальні дії в рамках кримінального провадження, вважає незаконним.

Заперечення ТзОВ «Карпатнафтохім» за №92/5-179 від 21.11.2016 року на клопотання відповідача від 03.11.2016 року про зупинення провадження у справі поступило до господарського суду 23.11.2016 року (вх.№46974/16) та уточнено Заявою №92/5 -182 від 02.12.2016 року.

Позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі , оскільки твердження відповідача про те, що позовні вимоги обґрунтовуються документами, що були підписані від імені ДП «Аргентум» особами, які на момент їх підписання не мали повноважень на підписання таких,вважає такими, що не відповідають дійсності. Адже, Договір №308 між ТОВ «Карпатнафтохім» та Державним підприємством «Аргентум» укладено 13.10.2014 року. На момент підписання Договору керівником ДП «Аргентум» був ОСОБА_2, Договір скріплено діючою печаткою ДП «ОСОБА_9, код 13815264. Представник відповідача не заперечує факт укладення Договору поставки №308 від 13.10.2014 року та прийняття на переробку брухту з вмістом ДМ (Договір також не визнаний судом недійсним). Мова йде у клопотанні про зупинення провадження у справі тільки про договори поруки, які підписувалися на виконання Договору №308.

Сам відповідач у клопотанні стверджує, що тільки з 04.03.2015 року керівником підприємства був ОСОБА_3, а з 03.03.2016 року ОСОБА_4, що підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ. Виконання умов Договору позивачем проводилося до зміни керівництва відповідача. Так ОСОБА_9 приймання-передачі №159/14 СД підписано 17.11.2014 р., НОМЕР_1 до ОСОБА_9 №159/14 СД на брухт і відходи з дорогоцінними металами, отриманих від ТОВ «Карпатнафтохім», складено 29.01.2015 року і підписано керівником відповідача ОСОБА_2 На ОСОБА_9 приймання-передачі та ОСОБА_8 міститься печатка, на якій містяться відомості про Державне підприємство «Аргентум» спільна діяльність і прописано код 355215021, який не є кодом ЄДРПОУ, а реєстраційним обліковим номером платника податку, про що зазначено в Розділі 8 «ОСОБА_9 та банківські реквізити сторін» Договору №308. До того ж сам ОСОБА_9 приймання-передачі товару не є господарським зобов»язанням у розумінні ст.509 ЦК України, а є підставою для виникнення взаємних прав і обов»язків, вважає позивач.

Крім того, доказом отримання товару Відповідачем служить також податкова накладна №55 від 26.02.2015 року на брухт та відходи з вмістом ДМ (згідно договору купівлі-продажу №308 від 13.10.2014р.) видана покупцем ДП «Аргентум» (індивідуальний податковий номер покупця 355215021). Реєстраційний номер документу НОМЕР_2 Квитанція №1, копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідачем на адресу позивача були надіслані листи №125/01 від 09.07.2015 року та №156/01 від 06.10.2015 року на виконання ДП «Аргентум» зобов»язань з оплати Договору №308 від 13.10.2014 року, що також підтверджує факт отримання брухту кольорових металів і встановлення в них ДМ саме ДП «Аргентум», стверджує позивач та вважає, що ним надано достатньо доказів належного виконання договірних зобов»язань з боку позивача і доведено факт передачі брухту і відходів з дорогоцінними металами саме ДП «Аргентум», а всі дії відповідача свідчать про факт виникнення у нього цивільних прав та обов»язків по Договору №308.

На думку позивача посилання відповідача на неповернення фінансових та бухгалтерських документів колишнім керівником ДП «Аргентум» та відкриття 15.04.2015 року кримінального провадження №0001081 не є підставою припинення зобов»язань за чинним договором №308 від 13.10.2014 року.

З підстав, зазначених в ухвалі від 23.11.2016 року , розгляд справи відкладався на 08.12.2016 року.

В додаток до Клопотання №92/5-183 від 02.12.2016 року , яке поступило до суду 08.12.2016 року та зареєстровано за вх.№49398/16, позивачем надано до справи оригінали документів, а саме: оригінал Договору №308 від 13.10.2014 року, оригінал ОСОБА_9 приймання-передавання №159/14СД від 17.11.2014 р., ОСОБА_8 до ОСОБА_9 №226 від 29.01.2015 року та Опис №7 від 21.10.2014 року в оригіналах, оригінал накладної №1/205 та оригінали Договорів поруки №32 від 09.07.2015 р. і №47 від 06.10.2015р. У клопотанні позивач просить після вирішення судом спору, повернути оригінали зазначених документів ТОВ «Карпатнафтохім» для забезпечення правильності і повноти ведення бухгалтерського обліку.

Ухвалою від 08.12.2016 року розгляд справи відкладено на 14.12.2016 року для надання можливості представнику позивача долучити до справи додаткові документи, про які ним повідомлено у судовому засідання. В додаток до клопотання №1 від 14.12.2016 року, яке поступило до суду 14.12.2016 року (вх.№50367/16), позивачем долучено до матеріалів справи, зокрема, Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2013 року по справі №813/7083/13-а та ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.06.2016 року по справі №450/1355/15-ц.

В судовому засіданні 14.12.2016 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити повністю. Просить взяти до уваги надані Заперечення на клопотання відповідача, додаткові документи та відмовити у задоволенні клопотання ДП «Аргентум» про зупинення провадження у справі.

Відповідач не подав уточнень до клопотання про зупинення провадження у справі, не надав відзиву по суті позовних вимог, додаткові документи, заяви, клопотання від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення п представника позивача, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено сторонам можливість реалізації передбачених ст.22 ГПК України прав сторони в процесі, а тому суд в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69 ГПК України) розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності у відповідності до ст.43 ГПК України, суд встановив наступне.

13 жовтня 2014 року між Державним підприємством «Аргентум», надалі іменується «Одержувач», в особі в.о. генерального директора п.Диди Василя Ігоровича, діючого на підставі Статуту підприємства та Ліцензії Міністерства фінансів України АВ №563577 від 08.04.2011 року з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім», надалі іменується «Відправник» в особі генерального директора ОСОБА_10, діючого на підставі статуту своєї організації, з іншого боку, укладено Договір №308, відповідно до п.1.1 якого («предмет договору») «Відправник» постачає брухт та відходи з вмістом дорогоцінних металів (далі-ДМ), а «Одержувач» приймає брухт та відходи та вилучає ДМ.

«Відправник» зобов»язаний поставити брухт та відходи з вмістом ДМ згідно специфікації , яка являється невід»ємною частиною договору, а «Одержувач» зобов»язаний прийняти , випробувати на вміст ДМ і оплатити вартість ДМ, що містяться у брухті і відходах на умовах даного договору (п.2.1).

Відповідно до п.2.4 Договору поставка відходів та брухту здійснюється «Відправником» за свій рахунок рівними партіями один раз на квартал або на рік (залежно від кількості відходів).

На кожну партію відходів складається зведений опис, в якому передбачається найменування відходів, кількість місць, вага брутто й нетто, відсотковий вміст дорогоцінних металів або загальна кількість ДМ згідно з паспортними даними. Один примірник опису відсилається «Одержувачу», другий - залишається у «Відправника».( п.п.2.5.5 п.2.5 Договору).

Відповідно до п.3.1, приймання «Одержувачем» партії брухту та відходів (визначення їх ваги нетто) здійснюється в присутності представника «Відправника». У випадку його відсутності приймальною комісією «Одержувача». При виявленні комісією розходжень по вазі відходів, «Одержувач» зобов»язується припинити приймання і повідомити про це «Відправника».

«Відправник» протягом 3-х днів з дня надання повідомлення повинен повідомити «Одержувача» про час прибуття представника для участі у прийманні. Якщо таке повідомлення «Одержувачем» не отримано, приймання продовжується в односторонньому порядку та подальші претензії «Відправника» не приймаються .

Методику визначення кількості ДМ у відходах і терміни випробування кожного виду відходів обумовлено «Одержувачем» у специфікації (п.3.2).

Порядок та способи підготовки брухту та відходів до відбору проб, методів аналізу на визначення вмісту ДМ здійснюється «Одержувачем» у відповідності з вимогами ДСТУ та інших нормативних актів. При наявності в супровідних документах «Відправника» інформації про кількість ДМ у зданому брухті і відходах, «Одержувач», отриманні результати випробування, оформляє у вигляді Протоколу погодження вмісту ДП (далі Протокол) і направляє «Відправнику». «Відправник» в свою чергу, протягом 3-х днів з дня отримання Протоколу повинен підписати його та повернути «Одержувачу». По закінченні вказаного терміну Протокол вважається погодженим .

«Одержувачем» оформляється паспорт, в якому вказується кількість і вартість ДМ.

У разі відмови від підписання Протоколу, «Відправник» має право повернути назад передані брухт та відходи у такому стані, в якому вони є після підготовки їх до відбору проб, при цьому «Відправник» повинен оплатити «Одержувачу» вартість усіх робіт, послуг, пов»язаних із підготовкою брухту та відходів до відбору проб, безпосередньо відбиранням проб та проведенням аналізів або вибрати незалежно акредитовану лабораторію для випробування відходів та оплатити вартість випробування.

У розділу 4 Договору «Одержувач» і «Відправник» погодили порядок розрахунків. Так, відповідно до п.4.1 ціни на ДМ у відходах договірні та оформляються Додатком, який є невід»ємною частиною Договору.

Відповідно до п.4.2, розрахунок із «Відправником» проводиться платіжним дорученням в терміни: за срібло до 90 днів; за всі інші ДМ- до 180 днів.

В окремих випадках, за згодою сторін можливе узгодження договірної ціни і термінів розрахунків шляхом укладення додаткових угод до даного договору або протоколу договірної ціни або безпосередньо сплатою «Одержувачем» «Відправнику», - пункт 4.3 Договору.

У п.4.4 Договору №308 «Одержувач» і «Відправник» узгодили, що розрахунки ( в тому числі сплата коштів) та діяльність по даному договору здійснюється Сторонами по рахунках, відкритих на підставі Договору про спільну діяльність від 01.11.2004 року №1/16-40, укладеного Державним підприємством «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання, в якому «Одержувач» є уповноваженою стороною. Договір про спільну діяльність діє до 01.11.2017 року.

Відповідно до п.5.2 Договору сторони зобов»язуються вирішувати всі спірні питання, що можуть виникнути при виконанні договору шляхом взаємних переговорів. У випадку недосягнення згоди між сторонами спори між ними розглядаються господарським судом у порядку, визначеному чинним законодавством України. Договір укладено на один рік з дня його підписання. У випадку, якщо ні одна із сторін не заявить про припинення дії Договору, Договір вважається продовженим (п.7.1).

Розділ 8 Договору «ОСОБА_9 та банківські реквізити Сторін» містить наступні відомості :

«Одержувач», - Державне підприємство «Аргентум», ; юридична адреса : Львівська область, Пустомитівський район, с.Горішній. Адреса для листування:79035, м.Львів, вул.Зелена,115 «б», а /с 7944; тел./факс:032-270-25-96- прийм., 032-270-51-74 бухгалтерія, тел.-032-270-16-13 виробничий відділ по переробці ВДМ, тел.032-270-50-96 заготівельне виробництво.Р/р 4872 у ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №18549421; індивідуальний податковий номер 355215021, реєстраційний номер платника податку 355215021 - вказується при розрахунках у платіжному дорученні у полі «код ЄДРПОУ». ОСОБА_11 Дида, який завірений гербовою печаткою Державного підприємства «Аргентум» , Україна, Львівська область , Пустомитівський район, .

«Відправник» ,- ТОВ «Карпатнафтохім», адреса :77306, Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Промислова, 4, телефони : 013472) 7-31-41, 013472) 7-33-64. Банківські реквізити : р/р №02 ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна», м.Київ. Реквізити платника податку : на загальних підставах : , ІПН 62. ОСОБА_11 ОСОБА_10, який завірений гербовою печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» Івано-Франківська область,місто Калуш, ідентифікаційний код 33129683.

«Одержувачем», ДП «Аргентум» в особі в.о. генерального директора ОСОБА_2 та «Відправником» , ТзОВ «Карпатнафтохім», в особі генерального директора ОСОБА_10, укладено «Специфікацію відходів з вмістом дорогоцінних металів, що приймаються ДП «Аргентум» для переробки по договору №308 від 13.10.2014 року». Специфікація підписана особами, які підписали від «Одержувача» і від «Відправника» Договір №308 від 13.10.2014 року та їх підписи завірені гербовими печатками ДП «Аргентум», код ЄДРПОУ- 13815264 та ТзОВ «Карпатнафтохім», .

В аналогічному до Договору та Специфікації порядку підписано «Одержувачем» і «Відправником» Додаток до Договору №308 від 13.10.2014 року, а саме «Ціни на дорогоцінні метали у відходах і брухті».

Як передбачено умовами Договору, «Відправником» (ТОВ «Карпатнафтохім»), складено Опис №7 від 21 жовтня 2014 року відходів і брухту, що містить дорогоцінні метали, відправлені на переробку до ДП «Аргентум» згідно Договору №308 від 13.10.2014 року. Опис містить відомості про назву відходів та брухту , що містять ДМ (13 позицій), номер місця, кількість штук, вміст ДМ (згідно паспортних даних), вид ДМ, вага відходів та брухту, г, місце для примітки.

Опис підписано матеріально-відповідальною за відвантаження особою «Відправника» , ОСОБА_12, та головним бухгалтером ТОВ «Карпатнафтохім» ОСОБА_13 Опис затверджено 12.11.2014 року головним інженером, заступником генерального директора з технічних питань та розвитку ТОВ «Карпатнафтохім» ОСОБА_14.

З дозволу генерального інженера,заступника генерального директора з технічних питань та розвитку ТзОВ «Карпатнафтохім» ОСОБА_14, на підставі Договору №308 від 13.10.2014 року, через відповідальну особу «Відправника» ОСОБА_12 , по накладній №1/205 від 17.11.2014р. на відпуск матеріалів на сторону (типова форма №М-11, затверджена наказом Мінюсту України від 21.06.1996 р. №193 код за УКУД), відпущено матеріальні цінності ДП «Аргентум» (брухт з вмістом ДМ (п.п.1-9) 24366,3 г; тиглі платинові 241,34 г; брухт платини 4,47 г; брухт паладію 8,55 г; брухт срібла 306,31 г), які згідно ОСОБА_9 приймання-передачі №159/14 СД від 17.11.2014 р. від ТОВ «Карпатнафтохім» і з посиланням на накладну №1/205 від 17.11.2014 р. про рух (відпуск) матеріалів на сторону, отримала ОСОБА_7, що засвідчила підписом в графі накладної №1/205 від 17.11.2014р. «Прийняв (одержав)» та в графі ОСОБА_9 приймання-передавання №159/14СД «Одержувач» , де свій підпис засвідчила печаткою, яка містить такі дані: Державне підприємство «Аргентум» спільна діяльність, 355215021, Львівська область Пустомитівський район.

НОМЕР_1 від 29.01.2015р. до ОСОБА_9 №159/14СД від 17.11.2014р. на брухт та відходи з дорогоцінними металами, отриманих від ТОВ «Карпатнафтохім», з відомостями у паспорті про Договір №308/14 , з переліком найменування відходів та брухту, вагою ( нетто,г), кількістю (г), ціною, грн., із визначеною загальною вартістю до оплати 60 331,80 грн., ( паспорт підписаний керівником ОСОБА_2, головним бухгалтером ОСОБА_15 та їх підписи скріплено печаткою з даними про Державне підприємство «Аргентум» спільна діяльність, 355215021, Львівська область Пустомитівський район), позивач в оригіналі разом з оригіналами інших документів надав суду для огляду.

За умовами в п.3.2 Договору «Одержувачем» оформляється паспорт, в якому вказується кількість і вартість ДМ. Строки проведення розрахунків із «Відправником» визначені у п.4.2 Договору.

Отже, Договір №308 між ТОВ «Карпатнафтохім» та Державним підприємством «Аргентум» укладено 13.10.2014 року. На момент підписання Договору керівником ДП «Аргентум» був ОСОБА_2 , який підписав Договір та підпис якого на Договорі скріплено діючою печаткою ДП «ОСОБА_9, код 13815264.

Відповідач не заперечив факт укладення Договору поставки №308 від 13.10.2014 року як не заперечив і факт прийняття ДП «Аргентум» від ТОВ «Карпатнафтохім» на переробку брухту та відходів з вмістом ДМ.

Відповідач не посилається на наявність у нього доказів визнання Договору №308 від 13.10.2014 року недійсним. У справі такі докази відсутні.

Заперечуючи заявлені позовні вимоги відповідач посилається , зокрема, на підписання договорів поруки не уповноваженою ДП «Аргентум» на час їх підписання посадовою особою. Однак, договори поруки не є підставою заявлених позивачем позовних вимог. Крім того, позивач не включає в ціну позову, заявленого до відповідача, суму коштів, які перераховані на його рахунок на виконання Договорів поруки Підприємством «Аргентум» Громадської організації «Науково-дослідне об»єднання» (платежі :25.11.2015 р. 25 000,00 грн., 22.02.2016 р. 4 636,80 грн., 24.02.2016 р. 5 000,00 грн., 22.03.2016 р. 4000,00 грн., 24.03.2016 р. 2 000,00 грн., в загальній сумі 40 636,80 грн.), а лише просить стягнути залишок заборгованості станом на 01.10.2016 р., що становить 18 000,00 грн.(60331,80 грн.-40636,80 грн.), відтак, зазначення позивачем у позовній заяві обставин, пов»язаних із укладенням договорів поруки №32 від 09.07.15 р. та №47 від 06.10.2015 р., посилання на платежі на загальну суму 40 636,80 грн., які поступили на рахунок позивача на підставі договорів поруки, аж ніяк не порушують прав та законних інтересів відповідача, оскільки не погіршують становища останнього заявленими позивачем вимогами.

Крім того, доказів визнання договорів поруки недійсними з тих підстав, що вони підписані неуповноваженою особою від боржника, ДП «Аргентум» , суду не подано.

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Зокрема, про стягнення з відповідача 18 000,00 грн. основного боргу на підставі Договору №308 від 13.10.2014 року за поставлені відходи та брухт із вмістом ДМ, а не на підставі Договорів поруки №32 від 09.07.15р. та №47 від 06.10.2015р.

Як стверджує сам відповідач у Клопотанні про зупинення провадження у справі, що також підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,- з 04.03.2015 року керівником підприємства був ОСОБА_3, а з 03.03.2016 року - ОСОБА_5 Таким чином, згоди останніх на укладення 13.10.2014 року Договору №308 не потребувалось.

Отже , Договір №308 станом на дату його підписання сторонами (13.10.2014р.), як і станом на момент поставки (приймання-передачі) за ОСОБА_9 №159/14 СД від 17.11.2014 року брухту та відходів з дорогоцінними металами від ТОВ «Карпатнафтохім», оформлення відповідачем ОСОБА_8 №226 від 29.01.2015 року, проводилось до зміни керівництва відповідача; зазначені документи підписані уповноваженою на момент їх складання посадовою особою ( керівником Державного підприємства «Аргентум»), що не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами. Слід зазначити, що до видів діяльності ДП «Аргентум» відноситься виробництво дорогоцінних металів, оптова торгівля металами та металевими рудами (КВЕДи 24.41;46.72 за даними з ЄДР). Щодо печатки на ОСОБА_9 приймання-передачі та ОСОБА_8, то як вбачається на печатці вказане Державне підприємство «Аргентум» спільна діяльність і прописано код 355215021., який не є кодом ЄДРПОУ, а реєстраційним обліковим номером платника податку, про що зазначено в Розділі 8 ОСОБА_9 та банківські реквізити сторін Договору №308, а порядок розрахунків сторони погодили у п.4.4. та підтверджується висновками Львівського окружного адміністративного суду у постанові, долученій позивачем до справи.

В розумінні ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, які в сукупності дають можливість дійти висновку про наявність обставин, на яких ґрунтуються заявлені позивачем вимоги, чи заперечення на позов.

Доказом отримання товару (брухту та відходів з вмістом ДМ) відповідачем служить також податкова накладна №55 від 26.02.2015 року на брухт та відходи з вмістом ДМ (згідно договору купівлі-продажу №308 від 13.10.2014р.), видана покупцем, ДП «Аргентум», (індивідуальний податковий номер покупця 355215021). Реєстраційний номер документу НОМЕР_2 Квитанція №1, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі №813/7088/13-а, яка набрала законної сили, встановлено наступне.

ДП «Аргентум», зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа та внесений до ЄДРПОУ за кодом 138152264.

ДП «Аргентум» 01.11.2004 року уклало договір про спільну діяльність №1/16-40 з Державним Львівським дослідно-експериментальним заводом технологічного обладнання (далі - ДЛДЕЗТО) .

Згідно умов підпункту 2.4.4 та пункту 4.1 вказаного договору ДП «Аргентум» зобов'язано здійснювати за свій рахунок облік витрат, затрат та прибутків (доходів), пов'язаних із здійсненням спільної діяльності, а також отриманих прибутків, та своєчасно звітуватися з цього приводу перед ДЛДЕЗТО.

Договір про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО за кодом 355215021 узятий на облік у ДПІ у Пустомитівському районі 17.12.2004 року, що як зазначено у постанові, підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 02.03.2005р. №55/10/28-0168 (форма №4-ОПП). При цьому місцезнаходженням платника податків вказано адресу: 81137, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Горішній, а керівником - ОСОБА_2.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (із змінами, внесеними згідно із Законом № 4014-VI від 04.11.2011) для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів.

Порядок податкового обліку та звітності про результати спільної діяльності встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Аналіз вказаної норми свідчить, що саме для цілей оподаткування договір про спільну діяльність вважається окремою особою у межах такої діяльності, облік результатів якої ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору.

У відповідності до цієї норми Податкового кодексу Договір про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО був зареєстрований та узятий на облік податковим органом як окрема особа за кодом 355215021.

Згідно умов Договору про спільну діяльність облік результатів спільної діяльності уповноважено вести ДП «Аргентум», у зв'язку з чим договір зареєстрований за юридичною адресою позивача: 81137, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Горішній, а керівником договору вказано керівника ДП «Аргентум» ОСОБА_2.

Таким чином, з метою відокремлення обліку результатів господарської діяльності кожного з учасників спільної діяльності для цілей оподаткування результатів спільної діяльності ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО за договором №1/16-40 від 01.11.2004 року використовується код 355215021, уповноваженим платником податків якого є ДП«Аргентум».

ДПІ у Пустомитівському районі, зазначається у Постанові, проведено ряд перевірок на предмет своєчасності розрахунків з бюджетом платника податку, уповноваженого на ведення обліку результатів спільної діяльності за договором про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО №1/16-40 від 01.11.2004 року - 355215021, в ході яких встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу, результати яких оформлено актами.

Зі спірних податкових повідомлень-рішень слідує, що такими застосовані штрафні санкції до платника податків, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету по виконанню договору про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО №1/16-40 від 01.11.2004 року, зареєстрованого у податковому органі за кодом 355215021 та за адресою 81137, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Горішній.

Як було встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, таким платником податків є ДП «Аргентум», відтак, застосування податковим органом до нього штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань по податку на додану вартість є правомірним.

Суд вважав за доцільне зазначити, що в судовому засіданні представники позивача не заперечували наявність податкового боргу за платежем податок на додану вартість, який виник у зв'язку з виконанням договору про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО №1/16-40 від 01.11.2004 року, розмір якого в охоплені перевірками періоди підтверджується відомостями зворотнього боку облікової картки платника податків . Розміри та суми застосованих спірними податковими повідомленнями-рішеннями штрафних санкцій позивачем не оспорюються.

Доводи позивача з посиланням на довідку Головного управління статистики у Львівській області від 25.11.2013 року №20-09/1148 про те, що ДП «Аргентум» в ЄДРПОУ зареєстрований за кодом 138152264, код 355215021 не належить позивачу і не існує підприємства з таким ідентифікаційним номером, тому спірні податкові повідомлення - рішення є неправомірними, є помилковими з огляду на аналіз положень пункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, наведений вище.

У Постанові суд вказав, що 355215021 - це не код ЄДПРОУ, а код платника податку, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету по виконанню договору про спільну діяльність ДП «Аргентум» та ДЛДЕЗТО №1/16-40 від 01.11.2004 року, яким є юридична особа ДП «Аргентум».

Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення винесені щодо платника податків юридичної особи ДП «Аргентум», що відповідає нормам пункту 14.1.157 статті 14, пункту 15.1 статті 15, підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, на порушення яких посилався позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги.

У пункті 4.4 Договору №308 ДП «Аргентум» та ТОВ «Карпатнафтохім» погоджено, що розрахунки ( в тому числі сплата коштів) та діяльність по даному договору здійснюється Сторонами по рахунках, відкритих на підставі Договору про спільну діяльність від 01.11.2004 року №1/16-40 укладеного із Державним підприємством «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання, в якому «Одержувач» є уповноваженою стороною. Договір про спільну діяльність діє до 01.11.2017 року.

Таке погодження не звільняє ДП «Аргентум» від обов»язку провести розрахунок з позивачем у справі за ДМ, що містились у брухті та відходах, поставлених позивачем та отриманих відповідачем на підставі Договору №308 від 13 жовтня 2014 року.

Доводи відповідача стосовно перебування ЛДЕЗТО з 26.05.2014 року в стані припинення та стосовно його фінансового стану та господарської діяльності є лише припущеннями відповідача й не приймаються судом до уваги. Між іншим , ЛДЕЗТО не виключено з ЄДР станом на момент прийняття рішення у даній справі, про що свідчить Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманий судом до справи. Крім того, ЛДЕЗТО не є стороною Договору №308, на підставі якого заявлено позивачем позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до норм ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Вимога позивача про стягнення 18 000,00 грн. основного боргу є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Положенням ст. 611 Цивільного кодексу України також передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 624 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 15 листопада 2010 р. у справі № 3-11гс/10 зазначив, що за змістом ст. 625 ЦК наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є санкціями, а способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів й отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Таким чином, підставою відповідальності за ст. 625 ЦК є сам факт порушення грошового зобов'язання, яке випливає з прострочення боржника та неповернення позики в установлений строк. Для встановлення відповідальності найважливіше значення має саме ця обставина, а не факт незаконного використання боржником грошової суми. Отже, реалізація позичальником свого права на отримання грошової суми, визначеної ст. 625 ЦК, за невиконання грошового зобов'язання не залежить від того, доведе він чи ні понесені фактичні збитки, а також позичальник не повинен доводити розмір прибутку, який боржник отримав, незаконно користуючись його грошима.

За умовами Договору №308 розрахунки із «Відправником» кінцево мають бути проведені за всі ДМ до 180 днів. Судом враховано, що поставка мала місце 17.11.2014р.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахованих 3% річних, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 922,11 грн.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахованих інфляційних витратах, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 2419,00 грн., оскільки при проведенні розрахунку позивачем не враховано, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція, яка мала місце в лютому 2016року). Відтак в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 69,65 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

При цьому суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі за клопотанням відповідача до «вирішення кримінальної справи №0001081 по факту викрадення бухгалтерських та фінансових документів ДП «Аргентум»» .

Як вбачається зі змісту клопотання, відповідач покликається на ст.79 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов»язаної з нею іншої справи. ( Слід зазначити, що відповідач не цитує повністю зміст ч.1 ст.79 ГПК України).

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Відповідач не доводить, що в провадженні іншого суду, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, знаходиться на розгляді судова справа, пов»язана з даною справою.

Матеріали справи свідчать, що клопотання ДП «Аргентум» про зупинення провадження у справі на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України обґрунтовано неможливістю розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства. Проте, в обґрунтування заявленого клопотання заявником не подано доказів порушення провадження у кримінальній справі та розгляду кримінальної справи судом, а подано лише постанову слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 від 18 травня 2015 року про розгляд матеріалів досудового розслідування за заявою від в.о. директора ОСОБА_3 щодо таємного викрадення бухгалтерської та фінансової документації ДП «Аргентум», у зв»язку з чим було внесено матеріали до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001081 від 15.04.2015 року, а ДП «Аргентум» визнано вказаною постановою потерпілим

Відповідно ж до ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своє ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування.

Виходячи зі змісту частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог. Водночас надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів за відсутності прямої вказівки на це у законі не може мати на меті ініційоване судом отримання (добування) доказів.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів лежить на сторонах. Проте положення пункту 2 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України та статті 90 Господарського процесуального кодексу України не пов'язують надіслання матеріалів справи до слідчих органів та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі саме з неможливістю з'ясувати певні обставини при вирішенні господарського спору.

Викладені норми покладають обов'язок доведення відповідних обставин на кожну з сторін, натомість положення статей 38, 75 Господарського процесуального кодексу України передбачають витребування господарським судом доказів, а у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Отже, господарський суд, відповідно до норм процесуального закону, може вирішити справу незалежно від наслідків кримінального провадження на підставі оцінки доказів, поданих сторонами, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд також вбачає за необхідне відзначити, що відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов»язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Крім того, ті обставини, на які посилається відповідач у клопотанні, не стосуються періоду укладення Договору №308 від 13.10.2014р., який є підставою заявлених вимог та підписання документів, на які посилається позивач в підтвердження господарської операції між ним та відповідачем з поставки брухту та відходів з ДМ.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 35, 36, 41, 43, 44, 49, 75, 79, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Аргентум» (село Горішній, Пустомитівський район, Львівська область, 81137; ідентифікаційний код 13815264; відомості про адресу для листування: вул.Зелена, буд.115 «б», м.Львів, 79035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (вул.Промислова,4, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77306; ідентифікаційний код 33129683) 21 410,76 грн. заборгованості, з якої: 18 000,00 грн. основний борг, 922,11 грн. 3% річних, 2 419,00 грн. інфляційні втрати, а також стягнути 1373,52 грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 22.12.2016р.

Суддя Кітаєва С.Б.