ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року Справа № 912/2929/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №14-109 від 18.04.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 11.10.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі № 912/2929/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна

компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані

мережі", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення пені, 3% річних та інфляційних за договором купівлі-продажу природного газу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. (суддя Петрова В.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню - 76 252,83 грн, 3% річних - 27 202,19 грн, інфляційні втрати - 6 001,74 грн та 1 641,85 грн судового збору. В решті позову відмовлено з огляду на відсутність правових підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість, яку погашено в межах договорів про організацію взаєморозрахунків.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду в частині задоволення позову скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- суд першої інстанції помилково встановив, що власними коштами в сумі 666196,67 грн був оплачений природний газ, що поставлений виключно в січні 2013 року, а розрахунки за нього відбулися поза межами строків, встановлених договорами про взаєморозрахунки;

- суд вибірково застосував до правовідносин сторін положення ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України, бо за договорами про взаєморозрахунки змінювалися строки поставки не за поставку природного газу в конкретному місяці 2013 року, а за весь 2013 рік;

- суд неправомірно здійснив розрахунок інфляційних втрат, 3% та пені, виходячи із суми 1050671,39 грн, оскільки власними коштами було сплачено 666196,67 грн.

У наданих суду поясненнях від 14.12.2016р. вих. №02/12-1203 зазначив про відсутність підстав для стягнення пені та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, бо розрахунок між сторонами відбувся на умовах, у порядку та строк, передбачений договором про організацію взаєморозрахунків, тому самостійна сплата боржником боргу до укладення такого договору не може бути підставою для спірних нарахувань, також послався на Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруюючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», згідно якого інфляційні нарахування, проценти річних та неустойки не нараховуються, а нараховані підлягають списанню.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, повноважний представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

28.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" продавець (надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі" покупець (надалі відповідач) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2818-БО-18, строком дії - в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11. договору), за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно п.1.2. договору газ, що продається, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами і організаціями та іншими споживачами.

За п.2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 1390 тис.куб.м.

Умовами п. 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору позивач протягом січня - квітня 2013р. та жовтня - грудня 2013р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 4 881 216,41 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за ці місяці, які підписані сторонами без будь-яких зауважень (а.с.32-38). Отримання газу на цю суму не заперечується відповідачем. Тобто, строки оплати за газ спливли відповідно 14 числа кожного місяця з 14.02.2013р. по 14.01.2014р.

За поставлений природний газ відповідач розрахувався в повному обсязі, а саме сплатив власними грошовими коштами 666196,67 грн, що підтверджується платіжними дорученнями за період з 16.10.2013р. по 07.02.2014р. з посиланням на договір №13/2818-БО-18 (а.с.99-127), а також відповідно до платіжних доручень №3 від 03.10.2014р. та №9 від 10.12.2014р. залишок боргу 4 215 019,74 грн. Вказана сума була сплачена на підставі договору №517/30 від 01.10.2014р. та договору №1057/30 від 05.12.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"), що були укладені між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, Департаментом фінансів Кіровоградської облдержадміністрації, фінансовим управлінням Долинської райдержадміністрації, Долинською міською радою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Долинські об'єднані мережі" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України".

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо своєчасних розрахунків за природний газ, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача інфляційні нарахування 860 318,64 грн, пеню 357 196,87 грн, 3% річних 165029,18 грн.

Правовідносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є відносинами з постачання, що регулюються ст.ст. 264-267 Господарського кодексу України та ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи оплата отриманого в 2013р. природного газу відбулася наступним чином:

- 666196,67 грн були сплачені платіжними дорученнями за період з 16.10.2013р. по 07.02.2014р. з посиланням на договір №13/2818-БО-18 (а.с.99-127),

- 4 215 019,74 грн - відповідно до платіжних доручень №3 від 03.10.2014р. та №9 від 10.12.2014р. на підставі договору №517/30 від 01.10.2014р. та договору №1057/30 від 05.12.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік").

Порядок зарахування грошових коштів сторони обумовили в п. 6.3. договору на постачання природного газу, а саме передбачили, що в платіжних дорученнях покупець повинен обовязково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

В січні 2013р. відповідачу було поставлено природний газ на загальну суму 1 050 671,39 грн, що підтверджується актом приймання-передачі газу (а.с.32), який не був оплачений до перерахування відповідачем спірних коштів у сумі 666196,67 грн, тому позивач правомірно зарахував вказану суму в погашення заборгованості за газ за січень 2013р. - в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Тому, доводи апелянта щодо вчасної сплати вартості всього поставленого протягом 2013р. природного газу судом відхиляються.

Предметом укладених договорів №517/30 від 01.10.2014р. та №1057/30 від 05.12.2014р. є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Пунктами 8 договорів сторони узгодили, що ТОВ "Долинські об'єднані мережі" перераховує на рахунок НАК "Нафтогаз України" кошти у сумі 3421889,85 грн та 793 129,89 грн для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно договору від 28.12.2012р. №13/2818-БО-18 за 2013 рік.

Згідно пп.2, 3 п.11 цих договорів сторони зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору та перерахувати кошти наступній стороні.

Відповідно до п.16 договорів сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Відтак, уклавши дані договори, в силу ст. 653 Цивільного кодексу України, сторони змінили порядок та строки оплати заборгованості за поставлений природний газ саме на суму 4 215 019,74 грн, та оплата в цій частині відповідачем здійснена відповідно до умов зміненого зобовязання. Наслідком виконання даних договорів, згідно пункту 16, є відсутність у сторін жодних претензій одна до одної стосовно предмета договору.

Вимоги позивача про стягнення нарахованих на суму 4 215 019,74 грн інфляційних втрат, 3% річних та пені є безпідставними та в їх задоволенні правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Заборгованість за січень 2013р. частково у сумі 666 196,67 грн сплачено відповідачем за рахунок власних коштів, тобто поза межами порядку і строку, встановлених договорами №517/30 від 01.10.2014р. та №1057/30 від 05.12.2014р. про організацію проведення сторонами взаєморозрахунків та сплачена з простроченням з 14.02.2013р. по 06.02.2014р.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. договору купівлі-продажу природного газу №13/2818-БО-18 від 28.12.2012р. сторони встановили відповідальність покупця за невиконання умов договору щодо здійснення оплати за переданий газ у вигляді сплати продавцю пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У п. 9.3. договору сторони визначили позовну давність щодо боргу, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань тривалістю пять років.

Пеня за період прострочення платежів з 14.02.2013р. по 06.02.2014р. на прострочену суму боргу за січень 2013р. - 666 196,67 грн з врахуванням здійснених часткових оплат в період з 16.10.2013р. по 07.02.2014р. буде становити 48 349,46 грн, інфляційні втрати з врахуванням індексу інфляції за лютий 2013р. січень 2014р. 871,20 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 14.02.2013р. по 06.02.2014р. 15 889,26 грн.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції помилково здійснив нарахування пені, інфляції та річних на всю вартість поставленого в січні 2013р. природного газу 1 050 671,39 грн, в той час як для частини цієї суми були змінені строки розрахунків відповідно до договорів №517/30 від 01.10.2014р. та №1057/30 від 05.12.2014р. про організацію проведення сторонами взаєморозрахунків.

В решті вимоги позивача задоволенню не підлягають в звязку з невірним застосуванням норм матеріального права щодо строків виникнення зобовязань та невірним визначенням суми простроченого платежу.

В звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнених сум пені, інфляції, річних та розподілу витрат у справі, а апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Щодо доводів апелянта про застосування частини 3 статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруюючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії» апеляційний суд зазначає наступне. Перегляд справ в апеляційній інстанції здійснюється відповідно до положень ст. 101 Господарського процесуального кодексу України та враховуються ті обставини, що мали місце на час прийняття рішення судом першої інстанції. Вище зазначений Закон набрав чинності 30.11.2016р. та не міг бути врахований судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення 06.10.2016р., і не може бути застосований при перегляді справи в апеляційному суді. Предметом спору не являється списання нарахованих санкції та при наявності правових і фактичних підстав відповідач не позбавлений права застосувати положення цієї статті в порядку, визначеному Законом.

Витрати у справі та за розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі №912/2929/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі №912/2929/16 змінити в частині стягнених сум пені, 3% річних, інфляційних нарахувань та розподілу витрат у справі, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі" 50044, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Військове містечко-33, буд.12, на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, пеню 48349,46 грн (сорок вісім тисяч триста сорок девять грн 46 коп), 3% річних 15 889,26 грн (пятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят девять грн 26 коп), інфляційні втрати 871,20 грн (вісімсот сімдесят одну грн 20 коп), судовий збір за розгляд позовної заяви 1036,91 грн (одна тисяча тридцять шість грн 91 коп), про що видати наказ.

В решті позову відмовити.»

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об`єднані мережі" 50044, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Військове містечко-33, буд.12, судовий збір за розгляд апеляційної скарги 21 671,39 грн (двадцять одну тисячу шістсот сімдесят одну грн 39 коп), про що видати наказ.

Відповідно до ст. ст. 116, 117 Господарського процесуального кодексу України видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016р. у справі №912/2929/16.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 22.12.2016р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд