номер провадження справи 34/138/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 Справа № 908/2938/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1 (дов. № б/н від 02.09.15); від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2938/16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дорожньо-будівельне управління № 57 (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, 15)

до відповідача: Служба автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про стягнення суми,

Сутність спору:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми грн., з яких: сума 4832103,65 грн. основний борг, сума 244650,07 грн. 3% річних, сума 2240926,08 грн. інфляцій втрати.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.11.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2784/16, судове засідання призначено на 21.11.2016р.

У судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 12.12.2016р., потім до 26.12.2016р.

26.12.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору № 425М-12 від 30.08.2012р. позивачем надано послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги на загальну суму 4832103,65 грн. Відповідач, в свою чергу, свої зобовязання щодо оплати робіт не здійснив. У звязку з чим, позивач, на підставі ст.ст. 525-527, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 4832103,65 грн. заборгованості, а також суму 244650,07 грн. 3% річних та суму 2240926,08 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у судове засідання не зявився, але у попередніх судових засіданнях проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 21.11.2016р. В обґрунтування заперечень посилається на те, що п. 4.2 договору передбачено, що замовник здійснює щомісячні розрахунки на надані послуги з підрядником протягом 360 календарних днів після підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат при наявності фінансування за рахунок коштів державного бюджету. За період з 28.02.2014р. по 21.11.2016р. бюджетні асигнування для розрахунків по договору № 425М-12 відповідачу не надходили. Виходячи з того, що грошові кошти не надходили з державного бюджету від головного розпорядника коштів та відповідно до умов п. 7.1 договору, відповідач вважає, що період настання відповідальності з 24.02.2015р. визначено необгрунтовано, а тому нарахування 3% річних та ватра від інфляції є неправомірними. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2012р. між ТОВ «Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління» (станом на час розгляду справи ТОВ Дорожньо-будівельне управління № 57, підрядник, позивач у справі) та Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (замовник, відповідач) був укладений договір № 425М-12 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Приморськ-Калинівка-Красне на ділянці км 31+100-км36+000 за державні кошти.

Відповідно до додаткової угоди № 3 ДУ/425М-12 від 07.06.2013р. предметом договору є послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Приморськ-Калинівка-Красне на ділянці км 31+100-км36+000 (Т-08-21 Пологи-Чернігівка-Приморськ на ділянці км60+900-км65+800).

Згідно з п.3.1 договору в редакції додаткової угоди № 2 ДУ/425М-12 від 29.04.2013р., ціна цього договору становить 5924,886 тис. грн., у тому числі 987,481 тис. грн. ПДВ. Фінансування послуг здійснюється за рахунок державних коштів, у тому числі за рахунок: коштів спеціального фонду 1496,88551 тис. грн.; кредитних коштів 4428,00049 тис. грн.

У пункті 4.2 договору визначено, що замовник здійснює щомісячні розрахунки за надані послуги з підрядником протягом 360 календарних днів після підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) при наявності фінансування за рахунок коштів державного бюджету.

Пунктом 4.3 договору замовник зобовязався сплачувати надані послуги по усіх складових вартості послуг згідно з договірною ціною та відповідно до вимог ДБН і ВБН.

За умовами п. 4.5 договору бюджетні зобовязання за договором виникають у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань та оплачуються фінансові зобовязання за надані послуги на підставі Актів приймання виконаних підрядних робіт (робіт № КБ-2в) та Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) в межах виділення коштів (реального фінансування).

Термін надання послуг: з 30.08.2012р. по 31.12.2014р. Початок та закінчення етапів послуг визначається календарним графіком надання послуг, який є невідємною частиною договору (п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 ДУ/425М-12 від 31.12.2013р.).

Відповідно до п. 10.1 договору в редакції додаткової угоди № 10 ДУ/425М-12 від 22.12.2015р., він набирає чинності з 30.08.2012р. і діє по 31.12.2016р., але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконання умов договору, було виконано послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Приморськ-Калинівка-Красне на ділянці км 31+100-км36+000 (Т-08-21 Пологи-Чернігівка-Приморськ на ділянці км60+900-км65+800) на загальну суму 4832103,65 грн.

За наслідками виконання робіт сторонами було складено та підписано Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт від 28.02.2014р. на суму 449176,80 грн., Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт від 28.02.2014р. на суму 4382926,85 грн. (форми КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 28.02.2014р. (форми КБ-3).

Відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, оплату за виконані роботи не здійснив. Зазначене також не заперечується самим відповідачем.

Оскільки у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 4832103,65 грн. останній звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У частині 4 ст. 879 ЦК України зазначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Умовами договору визначено інший порядок розрахунків. Так, п. 4.2 договру передбачено, що замовник здійснює щомісячні розрахунки за надані послуги з підрядником протягом 360 календарних днів після підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) при наявності фінансування за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, зокрема, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що жодного платежу протягом 360 календарних днів після підписання акті приймання виконаних будівельних робіт відповідачем здійснено не було. Факт наявності заборгованості перед позивачем за виконані підрядні роботи в розмірі 4832103,65 грн. також не заперечується самим відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 4832103,65 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 244650,07 грн. 3% річних за період з 24.02.2015р. по 31.10.2016р. та суму 2240926,08 грн. інфляційних втрат за період березень 2015р. червень 2015р., вересень 2015р., листопад 2015р. січень 2016р., березень 2016р. травень 2016р., вересень 2016р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних суд встановив, що період нарахування річних позивачем визначений вірно, в той же час допущено помилку при визначені суми 3% річних. Суд вважає за необхідне не змінюючи період нарахування, коригувати розрахунок в частині визначення його розміру, а саме: за період з 24.02.2015р. по 31.10.2016р. сума 3% річних складає 244319,10 грн.

Приписами п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» визначено, що при визанчені розміру боргу з урахуванням індексу інфляції в розрахунок індексу інфляції мають включатися періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд вважає за необхідне скоригувати його, оскільки втрати від інфляції повинні розраховуватися за загальний період прострочення. Отже, за загальний період з березня 2015р. по вересень 2016р. інфляційні втрати становлять 1955555,55 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 244319,10 грн. 3% річних та сума 1955555,55 грн. втрат від інфляції.

Що стосується посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для розрахунків по договору № 425М-12 від 30.08.2012р., суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (постанови ВГСУ України від 23.08.2012 № 15/5027/715/2011). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; ідентифікаційний код юридичної особи: 25891336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорожньо-будівельне управління № 57 (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, 15; ідентифікаційний код юридичної особи: 31945556) суму 4832103 (чотири мільйони вісімсот тридцять дві тисячі сто три) грн. 65 коп. основного боргу, суму 244319 (двісті сорок чотири тисячі триста девятнадцять) грн. 10 коп. 3% річних, суму 1955555 (один мільйон девятсот пятдесят пять тисяч пятсот пятдесят пять) грн. 55 коп. втрат від інфляції, суму 105479 (сто пять тисяч чотириста сімдесят девять) грн. 68 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.12.2016р.

Суддя А.О. Науменко