Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

22.12.2016 р. Справа № 927/1165/16.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АТТЕРС",

вул. Єлизавети Чавдар, 8, оф. 185, м. Київ, 02140- юридична адреса;

02081, м. Київ-81, а/с 87 - адреса для листування.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський

м"ясокомбінат",

вул. Залінійна, 31, м. Новгород-Сіверський,Чернігівська область,16000

про стягнення 686140,80 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. від 20.12.2016 р. №9, ОСОБА_2, дов. від 20.12.2016 р. №8.

Від відповідача: не зявився.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 686 140,80 грн. з яких: 490 564,52 грн. боргу, 3 707,17 грн. штрафу, 119 030,45 грн. пені, 17 613,07 грн. 3% річних та 55 225,59 грн. інфляційних витрат.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням відповідачем умов договору про охорону обєкту від 29.12.2014 р.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи у суді відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвали про порушення провадження у справі, за №682.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторони маються право брати участь у судовому засіданні і цим правом відповідач не скористався, явка представника відповідача у судове засідання обовязковою не визнавалась, а тому не зявлення представника відповідача у судове засідання та ненадання ним витребуваних ухвалою матеріалів не перешкоджає розгляду справи.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача суд встановив таке.

29.12.2014 р. між сторонами було укладено договір №29/12/0114 про охорону обєкту за умовами якого Замовник (відповідач у справі) доручає, а Виконавець (позивач) бере на себе зобовязання організувати та забезпечити охорону підприємства Замовника за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Залінійна,31, та охорону товарно-матеріальних цінностей Замовника, прийнятих під охорону на умовах цього договору, не допустити їх розкрадання та проникнення сторонніх осіб на обєкт, що охороняється; здійснювати перепустковий режим на обєкті відповідно до Інструкції, яка узгоджується із Замовником (далі за текстом Договір про охорону).

Відповідно до п. 4.1, 4.4, 4.4.1, 4.4.3, 7.1 Договору про охорону вартість надання послуг охорони за цим договором є договірною і визначається сторонами у протоколі узгодження договірної цини (додаток №3);

Виконавець не пізніше 30 числа поточного місяця надає Замовнику два примірника акту надання послуг, підписані зі своєї сторони під розписку про отримання уповноваженому представнику Замовника (або направляє засобами поштового звязку);

Замовник зобовязаний протягом 3 робочих днів підписати акт надання послуг і передати його Виконавцеві або надати письмове обґрунтування відмови від підпису;

оплата наданих послуг здійснюється до 5 числа місяця наступного за розрахунковим;

договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 р.

Сторонами укладено додаток 2 до Договору про охорону інструкцію із організації службової діяльності чергової зміни охоронників на охороняємому обєкті, та додаток №3 протокол узгодження договірної ціни за здійснення заходів охорони яким досягнута домовленість про договірну вартість за здійснення заходів охорони, виходячи із розрахунку 57 500 грн. за один місяць.

Представниками сторін без зауважень підписані акти надання послуг:

№ 113 від 31.12.2014 р. на суму 5 564,52 грн.;

№4 від 30.01.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№8 від 02.03.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№17 від 01.04.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№26 від 30.04.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№36 від 02.06.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№47 від 01.07.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№57 від 03.08.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№61 від 01.09.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№72 від 01.10.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№89 від 02.11.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№97 від 01.12.2015 р. на суму 57 500 грн.;

№1 від 04.01.2016 р. на суму 57 500 грн.

За надані послуги відповідач розрахувався частково, що підтверджується виписками з банківських рахунків на а.с.46-52.

Представниками сторін підписано акт звірки взаєморозрахунків за Договором про охорону за період з 01.01.2015 р. по 07.12.2015 р. за яким сума заборгованості на користь позивача складала 468 064,52 грн.

З урахуванням акту наданих послуг за грудень 2015 р. та часткової оплати боргу відповідачем у жовтні 2016 р. сума заборгованості складає 490 564,52 грн. Заборгованість підтверджується і довідкою позивача від 21.12.2016 р. №211202.

Суму боргу відповідач не оспорив, доказів про оплату боргу суду не надав.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

За таких обставин, борг в сумі 490 564,52 грн. грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У п.4.5 Договору про охорону сторонами було узгоджено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг, наданих Виконавцем за охорону об'єкта нараховується штраф (за кожен такий випадок) у розмірі 1.5 відсотка від суми простроченої плати за кожен день прострочення, та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Суд, проаналізувавши зміст ст.549 ЦК України та п. 4.5 Договору про охорону доходить висновку, що сторони у даному пункті договору визначили відповідальність щодо неналежного виконання зобовязання у вигляді пені, оскільки у разі прострочення виконання грошового зобовязання розмір штрафних санкцій визначено від суми невиконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення, що за своєю правовою природою є пенею.

У письмовому вигляді забезпечення виконання зобовязання штрафом сторони у договорі не передбачили. Тому у позові про стягнення 3 707,17 грн. штрафу судом відмовлено.

Позивачем правильно визначено період нарахування пені з 05.05.2015 р. по 05.07.2016 р.

Перевіривши правильність нарахування пені позивачем суд встановив, що за вказаний період на користь позивача необхідно стягнути 114 674,63 грн. пені.

В іншій частині позову про стягнення 4 355,82 грн. пені судом відмовлено за необґрунтованістю її нарахування.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано проценти річних та інфляційні витрати за період з 05.05.2015 р. по 21.11.2016 р., що відповідає умовам договору та чинного законодавства.

Перевіривши правильність розрахунків позивача судом встановлено правомірність заявлених до стягнення 55 225,59 грн. інфляційних та 17 648,85 грн. 3% річних.

В іншій частині позову про стягнення 35,78 грн. 3% річних судом відмовлено за необгрунтованістю.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгород-Сіверський м"ясокомбінат", вул. Залінійна, 31, м. Новгород-Сіверський,Чернігівська область,16000, , (п/р 5 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТЕРС", вул. Єлизавети Чавдар, 8, оф. 185, м. Київ, 02140- юридична адреса, 02081, м. Київ-81, а/с 87 - адреса для листування, , (п/р 4 в АТ «ОСОБА_3 Аваль»), 490 564,52 грн. боргу, 114 674,63 грн. пені, 17 648,85 грн. процентів річних, 55 225,59 грн. інфляційних витрат та 10 171,70 грн. витрат по відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 22.12.2016 р.

Суддя Ю.В. Федоренко