РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/20825/16

За позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА»

про стягнення 340 000,00 грн. пені

Суддя Гумега О.В.

Представники

Представники:

від позивача: Новицький М.З. за довіреністю № 12 від 04.04.2016

від відповідача: Івахненко І.В. за довіреністю № 10-482/д від 02.08.2016

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (відповідач) про стягнення 340 000,00 грн. пені за прострочення сплати відповідачем штрафу за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.1.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2016 порушено провадження у справі № 910/20825/16 та призначено розгляд справи на 09.12.2016 о 10:00 год.

06.12.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення та клопотання. Відповідно до зазначених пояснень, позивач повідомив суд про відсутність аналогічного спору, а також повідомив суд про результати нового розгляду справи № 922/2144/16. В письмових поясненнях позивач виклав клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зазначене клопотання судом задоволене. В якості додатків до письмових пояснень та клопотання позивач надав суду копію платіжного доручення № 128-АБ16 від 21.06.2016 щодо сплати відповідачем штрафу, копії ухвал господарських судів у справі № 922/2144/15.

08.12.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування безпідставності позовних вимог відповідач зазначив про те, що нарахування пені за порушення строків оплати штрафу є протиправним, оскільки це, на думку відповідача, суперечить нормам господарського та цивільного законодавства. Відповідач також зазначив, що стягнення пені в сумі 340 000,00 грн., у зв'язку з несвоєчасною сплатою штрафу, є, на думку відповідача, повторним притягненням до відповідальності за одне і те ж порушення, що суперечить Конституції України. Крім того, відповідач вважає, що нарахування та стягнення пені до 09.06.2016 є незаконним, оскільки це порушує гарантоване Конституцією України право відповідача на оскарження в суді рішень органів державної влади. В основу заперечень відповідача покладено твердження про те, що позивач не мав законних підстав для нарахування пені у період до 09.06.2016, оскільки до цього дня законність рішення про накладання штрафу була не підтверджена, а отже у відповідача були законні підстави його не виконувати. Відповідач стверджує, що пеня могла бути нарахована позивачем лише за період з 09.06.2016 по 20.06.2016, тобто за 12 днів прострочення сплати штрафу, а не за 188, як стверджує позивач.

В судове засідання, призначене на 09.12.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 09.12.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.12.2016 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 08.12.2016 через відділ діловодства суду та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 09.12.2016, та оголосив перерву в судовому засіданні до 19.12.2016 о 14:30 год.

В судове засідання, призначене на 19.12.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 19.12.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.12.2016 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 08.12.2016 через відділ діловодства суду та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 19.12.2016 у відповідності до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 Адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 1/01-226-14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» (далі - Рішення), яким постановила:

1. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального (або його аналогів) в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ - Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Ізюм, с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

2. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3. ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зазначене в п. 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

8. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-51 (Мерефа - Лозова - Павлоград) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Панютине, с. Катеринівка, м. Лозова Лозівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

9. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3. ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зазначене в п. 8 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

12. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Первомайський Первомайського району Харківської області, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

13. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3. ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зазначене в п. 12 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

15. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Зміїв і с. Задонецьке Зміївського району Харківської області та частини регіональної автомобільної дороги Р-78 (Харків - Зміїв - Балаклія - Гороховатка), з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

16. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3. ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зазначене в п. 15 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

25. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-46 (Харків - Богодухів - Охтирка (Сумська область)), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Вільшани, с. Дворічний Кут, смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

26. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч. 3. ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зазначене в п. 25 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

33. Закрити провадження у справі в частині ознак порушення, зокрема, Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини районів, розташованих поблизу шляху місцевого значення Харків - Зміїв - Балаклія - Барвінкове, тобто населених пунктів та шляхів відповідних частин Харківського, Зміївського, Балаклійського та Барвінківського районів Харківської області, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

В Рішенні було зазначено, що згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», штраф повинен бути сплачений у двомісячний строк з дня отримання Рішення, а також про те, що Рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти днів з дня сплати штрафу надіслати до територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач повідомив про те, що відповідач, не погодившись з Рішенням, оскаржив його до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі № 922/2144/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015, позов Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» в частині пунктів 1, 2, 8, 9, 12, 13, 15, 16, 25, 26.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 922/2144/15, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося із касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі № 922/2144/15 касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі № 922/2144/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016, Публічному акціонерному товариству «УКРНАФТА» в задоволенні позову відмовлено повністю.

Сукупний розмір штрафу за всі п'ять порушень законодавства про захист економічної конкуренції, вчинених Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА», встановлені рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів», становить 340 000,00 грн.

Матеріалами справи, а саме копією платіжного доручення № 128-АБ16 від 21.06.2016, підтверджено, що 21.06.2016 Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» сплатило штраф, накладений Рішенням, в сумі 340 000,00 грн.

Не погодившись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі № 922/2144/15, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» звернулося із касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 у справі № 922/2144/15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15 без змін.

Враховуючи зазначене та положення ст. 17, 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення 340 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014, за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.1.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглядаються господарськими судами.

Зі змісту абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» (надалі - Постанова Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15) вбачається, що справи за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції». Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, про накладення штрафу. Останній повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

Як передбачено ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 на відповідача за п'ять встановлених порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених ч. 3 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», накладено сукупний штраф у розмірі 340 000,00 грн.

Вищезазначене Рішення отримане Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» 12.02.2015, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем спірного штрафу було 13.04.2015 (оскільки 12.04.2015 припадало на вихідний день).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

По матеріалам справи судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» (відповідач), не погодившись з Рішенням та відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» (Рішення).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2015 порушено провадження у справі № 922/2144/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування Рішення.

За змістом ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 48 цього Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Оскільки оскаржуване Рішення приймалось відповідно до вимог ст. 48 цього Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушення господарським судом провадження у справі № 922/2144/15 про визнання недійсним та скасування цього рішення, за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст.і 48 цього Закону, зупинило його виконання.

Таким чином, з 06.04.2015 виконання Рішення було зупинено на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

02.06.2015 Господарським судом Харківської області було прийнято рішення у справі № 922/2144/15, яким позов Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» в частині пунктів 1, 2, 8, 9, 12, 13, 15, 16, 25, 26.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 у Господарському суді Харківської області тривав з 06.04.2015 по 02.06.2015.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі № 922/2144/15, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 у справі № 922/2144/15 прийнято апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 922/2144/15, апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі № 922/2144/15 - без змін.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом тривав з 24.06.2015 по 13.08.2015.

Не погодившись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 922/2144/15, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Вищого господарського суду України з відповідною касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.12.2015 у справі № 922/2144/15 прийнято до провадження касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі № 922/2144/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі № 922/2144/15 касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі № 922/2144/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 Вищим господарським судом України тривав з 14.12.2015 по 10.02.2016.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2016 у справі № 922/2144/15 призначено розгляд справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15 Публічному акціонерному товариству «УКРНАФТА» в задоволенні позову відмовлено повністю.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 у Господарському суді Харківської області тривав з 24.02.2016 по 28.03.2016.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 у справі № 922/2144/15 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» до провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі № 922/2144/15, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15 - без змін.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом тривав з 18.04.2016 по 09.06.2016.

21.06.2016 Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» сплатило штраф, накладений рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» в розмірі 340 000,00 грн.

Не погодившись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі № 922/2144/15, Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» звернулося до Вищого господарського суду України з відповідною касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.10.2016 у справі № 922/2144/15 прийнято до провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі № 922/2144/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 у справі № 922/2144/15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/2144/15 без змін.

Відповідно до частини другої статті 111-11 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) постанова Вищого господарського суду України від 26.10.2016, набрала законної сили 26.10.2016.

Отже, розгляд справи № 922/2144/15 Вищим господарським судом України тривав з 03.10.2016 по 26.10.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. За наведених обставин, рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/2144/15 набрало законної сили 09.06.2016 (дата винесення постанови Харківського апеляційного господарського суду у справі № 922/2144/15).

В свою чергу, рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» станом на час розгляду даної справи є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки у рішенні Господарського суду Харківської області у справі № 922/2144/15, яке набрало законної сили, було встановлено та належним чином доведено обставини, на підставі яких суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів», то зазначені обставини не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Станом на час розгляду спору по суті, штраф в сукупному розмірі 340 000,00 грн., накладений рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014, сплачений відповідачем, докази чого, а саме копія платіжного доручення № 128-АБ16 від 21.06.2016, наявний в матеріалах справи.

Позивач також звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 340 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014, за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.12.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Абзацами третім-п'ятим частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Згідно підпункту 20.2 пункту 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Судом вище було встановлено наступне:

- 06.04.2015 виконання Рішення було зупинене на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- з 06.04.2015 по 02.06.2015 тривав розгляд справи № 922/2144/15 у Господарському суді Харківської області;

- з 24.06.2015 по 13.08.2015 тривав розгляд справи № 922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом;

- з 14.12.2015 по 10.02.2016 тривав розгляд справи № 922/2144/15 Вищим господарським судом України;

- з 24.02.2016 по 28.03.2016 тривав розгляд справи № 922/2144/15 у Господарському суді Харківської області;

- з 18.04.2016 по 09.06.2016 тривав розгляд справи № 922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом.

Враховуючи наведене, а також приписи ч. 2, абз. 1, 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», роз'яснення підпункту 20.2 п. 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», суд дійшов висновку про те, що періоди, за які можливе нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного на відповідача Рішенням АМК, є наступними:

- з 03.06.2015 по 23.06.2015 включно (21 день);

- з 14.08.2015 по 13.12.2015 включно (122 дні);

- з 11.02.2016 по 23.02.2016 включно (13 днів);

- з 29.03.2016 по 17.04.2016 включно (20 днів);

- з 10.06.2016 по 20.06.2016 (дата зупинення нарахування пені, у зв'язку зі сплатою 21.06.2016 відповідачем штрафу) включно (11 днів).

Як вбачається із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку пені за прострочення сплати штрафу, позивач вірно визначив періоди стягнення пені з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.21.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, однак невірно зазначив загальну кількість днів прострочення, вказавши їх загальну кількість 188 днів, в той час, як вірною загальною кількістю днів прострочення є 187 днів. Втім наведене фактично не вплинуло на правильність розрахунку позивача вцілому, так як кількість днів прострочення сплати штрафу, а рівно сума пені за відповідну кількість днів, були визначені позивачем вірно, що було встановлено судом.

Так, сума штрафу, накладеного на відповідача Рішенням, становить 340 000,00 грн. (68 000,00 грн. х 5).

Розмір пені за один день прострочення штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» складає 5100,00 грн. (340 000,00 грн. : 100 х 1,5 = 5100,00 грн.), а за 187 дні - 953700,00 грн. (5100,00 грн. х 187 днів = 953700,00 грн.).

Відповідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, як вірно визначив позивач, розмір пені в спірному випадку не може перевищувати 340 000,00 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 340 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

При цьому доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, поданому 08.12.2016 через відділ діловодства суду, про безпідставність нарахування відповідачу пені в сумі 340 000,00 грн. судом відхиляються, з огляду на викладені в зазначеному рішенні обставини справи та норми чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позову на відповідача покладається судовий збір в розмірі 5 100,00 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) пеню у розмірі 340 000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень 00 коп.) за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-226-14 від 25.12.2014, зарахувавши зазначену суму до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, Майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під'їзд, 1 поверх, кімната 35; ідентифікаційний код 22630473) 5100,00 грн. (п'ять тисяч сто гривень 00 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2016

Суддя Гумега О.В.