ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2016 р.Справа № 924/1084/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області

про стягнення 5802,80грн., з яких: 5042,58грн. - пені, 343,81грн. - 3% річних, 416,41грн. - інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності №14-95 від 18.04.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - згідно довіреності №1 від 06.04.2016р.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ просить суд стягнути з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів 5802,80грн., з яких: 5042,58грн. - пені, 343,81грн. - 3% річних, 416,41грн. - інфляційних втрат, у зв'язку із неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу №3256/15-КП-34 від 19.12.2014р.

Позивач в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вони підтвердженні матеріалами справи.

Відповідач під час судових розглядів спору проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві від 06.12.2016 року. Вказав на порушення позивачем правил нарахування втрат від інфляції, а в частині нарахування пені, просить суд зменшити її розмір відповідно до положень ст. 233 ГК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

19.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (далі - покупець) укладено договір № 3256/15-КП-34 купівлі-продажу природного газу (далі - договір), згідно п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, установами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) (п.1.2 договору).

Продавець передає покупцеві з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 135 тис. куб. м.

Відповідно до п.3.3., 3.4 договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом. Ціна за 1000 куб. м газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн.

У разі зміни уповноваженим органом цін на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для Сторін за цим договором з моменту введення їх в дію. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п.5.1, 5.2, 5.3, 5.5 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору останній у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років (п. 9.3 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Додатковими угодами №1 від 12.02.15р., №2 від 11.03.15р., №3 від 10.04.15р., №4 від 25.05.15р., №5 від 10.06.15р., №6/6 від 30.07.15р., №6 від 27.07.2015р., №7 від 21.10.15р., №8 від 22.10.15р., №9 від 02.11.20-15р., №10 від 25.11.15р. сторонами, зокрема, вносились зміни в п.5.2 договору щодо ціни газу за 1000 куб.м.

На виконання умов договору ПАТ "НАК Нафтогаз України протягом січня-квітня, жовтня-грудня 2015 року поставив, а КП "Славутське житлово-комунальне обєднання" прийняло природний газ згідно актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 року на суму 172563,11 грн., від 28.02.2015 року на суму 136061,93 грн., від 31.03.2015 року на суму 137431,72 грн., від 30.04.3015 року на суму 17885,24 грн., від 31.10.2015 року на суму 69194,34 грн., від 30.11.2015 року на суму 104581,61 грн., від 31.12.2015 року на суму 118297,31 грн.

Проте, оскільки відповідачем здійснювалась оплата поставленого газу не в строки, визначені договором, позивач звернувся з даним позовом до суду, у якому просить суд стягнути 5802,80 грн., з яких 5042,58 грн. пені, 343,81 грн. 3% річних та 416,41 грн. втрат від інфляції.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги наступне:

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарські відносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу №3256/15-КП-34 від 19.12.14р., при цьому на виконання договору позивачем переданий, а відповідачем прийнятий природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Матеріалами справи стверджується, що відповідачем оплачено в повному обсязі поставлений газ, проте, із порушенням термінів, встановлених договором.

Згідно з ч.3 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, згідно з п.7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору останній у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі зазначеного позивачем нарахована пеня за зобов'язаннями листопада 2015 року на суму 2624,92 грн. та за зобов'язаннями грудня 2015 року на суму 2417,66 грн.

Згідно проведеного судом перерахунку розміру пені встановлено, що позивачем вірно визначено період прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання. Відтак правомірним буде стягнення з відповідача пені за зобов'язаннями листопада 2015 року на суму 2624,92 грн.: з 15.12.2015 року по 05.01.2016 року на суму 58652,38 грн. = 1554, 53 грн.; з 06.01.2016 року по 10.01.2016 року на суму 48721,4 = 292, 86 грн., 11.01.2016 року на суму 47852,31 грн. = 57, 53 грн.; 12.01.2016 року на суму 42224,02 грн. = 50,76 грн., 13.01.2016 року на суму 37037,23 грн. = 44, 53 грн.; з 14.01.2016 року по 15.01.2016 року на суму 36870,52 грн. = 88, 65 грн.; з 16.01.2016 року по 17.01.2016 року на суму 30431,79 грн. = 73,17 грн.; 18.01.2016 року на суму 29649,12 грн. = 35, 64 грн.; з 19.01.2016 року по 31.01.2016 року на суму 27338,22 грн. = 427,25 грн. За зобов'язаннями грудня 2015 року на суму 2417,66 грн. (за період з 15.01.2016 року по 31.01.2016 року на суму 118297,31 грн. = 2417,66 грн.).

При цьому, при стягненні пені судом враховується, що згідно з ч.3 ст.551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Судом враховується, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження складного фінансового становища, а розмір пені є порівняно не значним, що не може призвести до ускладнення фінансової діяльності підприємства, тому у відповідному клопотанні відповідача слід відмовити. Збитковість підприємства, на яку посилається відповідач (що підтверджується звітом про фінансові результати підприємства "Тепловик" за 9 місяців 2016 року) сама по собі не може бути підставою для зменшення розміру пені, що стягується.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 5042,58 грн. пені обґрунтовані і підлягають задоволенню.

За приписами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Така ж правова позиція у Постанові Верховного суду України від 12.12.11 в справі № 07/238-10.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних, дійшов до висновку, що позивач правомірно просить стягнути 343,81 грн. 3% річних, тому позовна вимога в цій частині також підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 416,41 грн.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

При цьому, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відтак, позивачем правомірно нараховано 527,87 грн. втрат від інфляції за січень 2016 року на суму 58652,38 грн. та 111,46 грн. за лютий 2016 року на суму 27338,22 грн. Тому стягнення 416,41 грн. втрат від інфляції є обґрунтованим, а заперечення відповідача про нарахування за період, менший місця, безпідставними.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення 5802,80грн., з яких: 5042,58грн. - пені, 343,81грн. - 3% річних, 416,41грн. - інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (31101, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Ессенмька, буд. 2, блок 4, код 14151464) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ вул. Б. Хмельницького, 6 () 5042,58 грн. (п'ять тисяч сорок дві грн. 58 коп.) пені, 343,81 грн. (триста сорок три грн. 81 коп.) 3% річних, 416,41 грн. (чотириста шістнадцять грн. 41 коп.) втрат від інфляції, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 21.12.2016р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6); 3 - відповідачу (31101, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Ессенська, буд.2, блок 4).