ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 грудня 2016 р. Справа № 918/1148/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача: Кузнецовської міської ради Рівненської області

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кузнецовське міське комунальне підприємство

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області

третя особа - 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вараш 11"

про визнання незаконним та скасування рішень Кузнецовської міської ради № 380 від 07 жовтня 2016 року, №372 від 07 жовтня 2016 року, №379 від 07 жовтня 2016 року

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 41 від 23.11.2015 р.);

Від третьої особи - 1:не з'явився;

Від третьої особи - 2: не з'явився;

Від третьої особи - 3: не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Кузнецовської міської ради Рівненської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Кузнецовської міської ради №380 від 07 жовтня 2016 року "Про передачу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 11 з комунальної власності в управління ОСББ "Вараш -11".

Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року судом порушено провадження у справі №918/1148/16.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Кузнецовської міської ради Рівненської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Кузнецовської міської ради №379 від 07 жовтня 2016 року "Про передачу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 21 з комунальної власності в управління ОСББ "Вараш -11".

Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року порушено провадження у справі №918/1160/16.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Кузнецовської міської ради Рівненської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Кузнецовської міської ради №372 від 07 жовтня 2016 року "Про передачу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Будівельників мікрорайон буд. 29, корпус 1, 2 з комунальної власності в управління ОСББ "ОСББ Будівельників 29".

Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року судом порушено провадження у справі №918/1156/16.

Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року керуючись статтею 58 Господарського процесуального кодексу України судом об'єднано справу № 918/1148/16, справу № 918/1156/16, № 918/1160/16 - в одне провадження за номером № 918/1148/16, розгляд справи відкладено на 19 грудня 2016 року.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

15 грудня позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості позивачу підготувати додаткові пояснення по справі.

Розглянувши вказане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивач з моменту винесення ухвали про порушення провадження у справі, на думку суду, мав достатньо часу для надання необхідних пояснень в обґрунтування своєї позиції та відповідних доказів, разом з тим явка в судове засідання представника позивача обов'язковою не визнавалась, та враховуючи ті обставини, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір згідно наявних в матеріалах справи доказів..

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав.

В судове засідання представники третіх осіб не з'явились, про місце дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області №380 від 07 жовтня 2016 року вирішено передати багатоквартирний будинок, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд 11 з комунальної власності в управління ОСББ "Вараш-11".

Рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області №372 від 07 жовтня 2016 року вирішено передати багатоквартирні будинки, які розташовані за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Будівельників мікрорайон, буд 29, корпус 1, 2 з комунальної власності в управління ОСББ "ОСББ Будівельників 29".

Рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області №379 від 07 жовтня 2016 року вирішено передати багатоквартирний будинок, який розташований за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, буд 21 з комунальної власності в управління ОСББ "Вараш-11".

Вказані рішення позивач вважає оскаржувані рішення прийняті з грубим порушенням норм діючого законодавства, а тому підлягають скасуванню, зокрема підставами для скасування позивач зазначає, що вказані рішення прийнято з порушенням ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" та заборони на передачу зазначеного майна, встановленої постановою ВДВС Кузнецовського МУЮ від 16 березня 2016 року.

Також в обґрунтування підстав визнання незаконним та скасування вказаних рішень позивач зазначає, що вказані рішення прийнято без оприлюднення у встановленому порядку та надання часу для прийняття зауважень та пропозицій, як того вимагає Регламент Кузнецовської міської ради та Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Також в обгрунтування підстав визнання незаконним та скасування вказаних рішень позивач посилається на ті обставини, що всупереч Регламенту Кузнецовської міської ради проекти рішень не були подані у порядку встановленому регламентом.

Щодо вказаних доводів позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в.о. начальника ВДВС Кузнецовського міського управління юстиції від 16 березня 2016 року ВП №48876623 накладено арешт на майно боржника (Кузнецовського міського комунального підприємства), зокрема Ж/б Вараш 11, Ж/б мікрорайон Будівельників 29, корпус1, 2, Ж/б мікрорайон Вараш 21.

Вказаною постановою заборонено здійснювати відчуження, передачу, пошкодження будь-якого майна, яке належить боржнику (Кузнецовське міське комунальне підприємство).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно положень статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до пункту 2.4. Статуту Кузнецовського міського комунального підприємства, підприємство користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна.

У своєму відзиві відповідач зазначає зокрема, що за Кузнецовським міським комунальним підприємством на праві господарського відання закріплене комунальне майно територіальної громади міста. При закріпленні майна на праві господарського відання Кузнецовське міське комунальне підприємство не набуло його у власність , а лише отримало для здійснення статутної діяльності для забезпечення потреб територіальної громади міста щодо надання послуг з обслуговування та ремонту житла, тощо.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 382 Цивільного кодексу України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об'єктами нерухомого майна;

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Статтею 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) Справа N 1-2/2004, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Згідно наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна приміщення загального користування є спільною сумісною власністю власників житлових квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, право власності на квартири в житлових будинках належать відповідним фізичним особам що оформили право власності на відповідні житлові квартири.

Статтею 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно п.5, п.8, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

До виключної компетенції міської ради належить прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (п. 31 ст. 26 вищевказаного Закону), що і було реалізовано міською радою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Кузнецовське міське комунальне підприємство (що є боржником у виконавчому провадженні №48876623) на майно якого накладено арешт постановою в.о. начальника ВДВС Кузнецовського міського управління юстиції 16 березня 2016 року не є власником багатоквартирних будинків, які розташовано за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 11; Рівненська область, м.Кузнецовськ, Вараш мікрорайон буд. 21; Рівненська область, м.Кузнецовськ, Будівельників мікрорайон буд. 29, корпус 1, 2, відтак приймаючи свої рішення № 380 від 07 жовтня 2016 року, №372 від 07 жовтня 2016 року, №379 від 07 жовтня 2016 року Кузнецовська міська рада Рівненської області не порушила права та охоронювані законом інтереси Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

Відповідно до статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У разі прийняття органом державної влади або органом місцевого самоврядування акта, що не відповідає законодавству, і порушує права чи законні інтереси суб'єкта господарювання, останній відповідно до статті 20 цього Кодексу має право звернутися до суду із заявою про визнання такого акта недійсним (частина 2 статті 249 Господарського кодексу України, далі ГК України).

Відповідно до статті 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Відповідно до пунктів 2, 10 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскільки підставою визнання незаконним та скасування нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування є обов'язкове порушення прав чи законних інтересів суб'єкта господарювання, та враховуючи ті обставини, що матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами порушення прав чи законних інтересів Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статті 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, положення норм статей 32, 33, 34, 43 ГПК України, та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи у сукупності, господарський суд дійшов висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

Судовий збір на підставі статті 49 ГПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 43, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

повне рішення складено 22 грудня 2016 року

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 7 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (01032, м. Київ, вул. Назарівськ, 3);

3 - позивачу (34400, м. Вараш);

4 - відповідачу (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 1);

5 - третій особі (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 2).

6- третій особі (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22)

7- третій особі (34400, м. Вараш, мікрорайон Вараш, буд. 11).