ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 925/1431/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників сторін :

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Управління поліції охорони в місті Києві, м. Київ,

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, с. Соколівка, Жашківський район, Черкаська область

про стягнення 1 020 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 1020 грн. 42 коп.

Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі.

У судовому засіданні згідно з ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

01.09.2016 між Управлінням поліції охорони в місті Києві (далі Виконавець) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі Замовник), укладений договір про спостереження за ручними системами тривожної сигналізації , що встановлені на обєктах з реагуванням наряду поліції охорони №220/29/15/ОБ/ОС-2016 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець прийняв на себе зобовязання здійснювати спостереження за станом на технічне обслуговування сигналізації на обєкті Замовника.

Свої договірні зобовязання позивач виконав в повному обсязі, у відповідності до умов Договору. Позивач надав відповідачу по дві примірники Актів від 30.09.2016 № ГЛТ-012305 та від 31.10.2016 № ГЛТ-013575 прийому-здачі виконаних робіт за вересень жовтень 2016 року для підписання, але відповідач не повернув підписані акти та не надав обґрунтовані заперечення в письмовій формі щодо обсягу наданих послуг.

П. 2.4. Договору передбачено, що за умови неповернення Замовником підписаного Акту приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих Виконавцем в звітному місяці, протягом пяти перших робочих днів наступного місяця, вважається, що послуги у такому місяці надані Виконавцем в повному обсязі і прийняті Замовником без зауважень, а Акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами.

У п. 2.1. Договору зазначено, що ціна однієї години спостереження, технічного обслуговування однієї умовної установки сигналізації визначається на підставі розрахунку нарахованих валових витрат, повязаних з цією діяльністю та узгоджується протоколом узгодження ціни, що є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору передбачено, що оплата послуг здійснюється щомісячно до 20-го числа поточного місяця за послуги, які будуть надані в наступному місяці, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Проте, відповідач свої зобовязання, в частині своєчасної оплати за надані послуги, належним чином не виконав, в результаті чого за ним виник борг в сумі 975 грн. 18 коп. по оплаті за вересень жовтень 2016 року.

П. 5.2.2. Договору встановлено, що у разі несвоєчасної (неповної) оплати наданих послуг Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період надання послуг від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно з розрахунком за весь період прострочення оплати за відповідачем рахується борг по пені 45 грн. 24 коп.

Господарські зобовязання між сторонами виникли з моменту укладення договорів, які за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Свої зобовязання за Договором позивач з вересня по жовтень 2016 року включно виконав належним чином та надав відповідачу послуги з спостереження за станом та технічне обслуговування сигналізації, що встановлена на обєктах Замовника, перелік та адреси, яких зазначені у Дислокації (додаток 1 до Договору а.с. 14), що є невідємною частиною Договору та не заперечується відповідачем. Періодом спостереження сигналізації на обєкті вважається час з моменту прийняття Виконавцем сигналізації, встановленої на обєкті, під спостереження до зняття її з-під спостереження Замовником у відповідності до Інструкції з користування сигналізацією.

01.09.2016 було складено Протокол погодження договірної ціни (а.с. 16), в якому сторони погодилась на встановлення вартості однієї години термінового виїзду наряду ГЗ охорони на одному обєкті Замовника за допомогою ПЦС: 1 грн. 33 коп. ПДВ 20% 0,27 коп., а всього 1 грн. 60 коп.; вартість обслуговування однієї умовної установки сигналізації в рік становить 223 грн. 33 коп., ПДВ 20 % 44 грн. 67 коп., всього 268 грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг на умовах вищевказаного договору.

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені главою 22 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарський договір є підставою для виникнення господарських зобовязань.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується частина 1 статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд прийшов до висновку, що сторони обумовили у договорах строк оплати за надані послуги, який визначається періодом у часі: відповідач оплачує надані послуги з 01 по 31 число поточного місяця.

Граничний строк виконання зобовязання відповідача з оплати отриманих послуг, обумовлених договорами, настав за останніми актами здачі-приймання виконаних робіт 31.10.2016.

Відповідач обовязок оплатити послуги в повному обсязі не виконав,

Крім того, факт отримання послуг відповідачем не заперечується, позивачем на підтвердження своїх вимог надані необхідні докази.

На підставі вищевказаного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу за надані послуги в розмірі 975 грн. 18 коп. обґрунтованими, доведеними наявними в матеріалах справи доказами, а відповідно таким, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Виконання зобовязання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК України, неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Вимога позивача про стягнення пені передбачена п. 5.2.2. Договору (у разі несвоєчасної (неповної) оплати наданих послуг Замовник виплачує на вимогу Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період надання послуг, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу), відповідає приписам ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст. 230, ч. 1 ст. 231 ГК України.

Позивач просить стягнути з відповідача 45 грн. 24 коп. пені.

Суд вважає, що позивачем застосовано вірну методику нарахування пені.

Суд вважає, що правомірність підстав позовних вимог позивачем доведена зібраними у справі доказами та розрахунками позовних вимог, доказів повної сплати боргу відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 975 грн. 18 коп. боргу, та 45 грн. 24 коп. пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім при поданні позову, а саме: 1378 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, с. Соколівка Жашківського району Черкаської області, 19253) на користь Управління поліції охорони в м. Києві (, вул. Студентська, 9, м. Київ, 04050) - 975 грн. 18 коп. боргу, 45 грн. 24 коп. пені та 1 378 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складене 23.12.2016.

Суддя О.В. Чевгуз