ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р.Справа № 922/558/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Прохоров С.А.

судді: Суслова В.В. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

АК "Харківобленерго" - ОСОБА_2 за довіреністю № 01-16юр/6408 від 30.08.2016; ОСОБА_3 за дов. № 01-16/6483 від 01.09.2016

КП "Харківводоканал" - ОСОБА_4 за довіреністю 195/810/15 від 19.11.2015

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2015 року Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до господарського суду Харківської області з позовом в якому просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на її користь :

- вартість електричної енергії в розмірі 229 892 246 грн. 97 коп. (тарифна складова - 191 576 872 грн. 49 коп. та ПДВ 20% - 38 315 374 грн. 48 коп.),

- перевищення договірних величин споживання електричної потужності - 13 856 грн. 84 коп. на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ;

- плата з компенсації перетікання реактивної енергії (далі - КРЕ) в розмірі 557 549 грн. 82 коп. (тарифна складова за КРЕ - 464 624 грн. 84 коп. та ПДВ 20 % - 92 924 грн. 98 коп..),

- суми інфляційних в розмірі 22 990 773 грн. 80 коп.,

- трьох відсотків річних в розмірі 3 579 741 грн. 67 коп.,

- пені в розмірі 4 874 557 грн. 68 коп. на п/р НОМЕР_1 в ПАТ Мегабанк, МФО 351629, .

Відповідач у відзивах на позовну заяву проти позову заперечує.

07 листопада 2016 року відповідачем було подано до суду клопотання (вх. №37286) про призначення по справі додаткової судової експертизи.

08 грудня 2016 року відповідачем були надані до суду додаткові пояснення по справі (вх. №42009) в яких він вказує на необґрунтованість позовних вимог про стягнення 3% річних, інфляційних нарахувань та пені. Також, відповідачем були надані пояснення (вх. №42008 від 08.12.2016) щодо необхідності призначення по справі додаткової судової експертизи.

Розгляд справи було відкладено на 21 грудня 2016 року.

Позивачем були надані додаткові пояснення до позовної заяви (вх. № 43139 від 16.12.2016) відповідно до яких вказує, що після подання позовнї заяви КП «Харківводоканал» здійснило часткове погашення заявлених позовних вимог, а саме: плати з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 557 549,82 грн. та часткову оплату вартості спожитої електроенергії у розмірі 145 839 508,81 грн. (тарифна складова - 121 532 924,02 грн., та ПДВ 20 % - 24 306 584,79 грн.).

Таким чином, позивач вказує, що станом на 08.12.2016 р. заборгованість КП «Харківводоканал» перед АК «Харківобленерго» за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2014 р. з оплати вартості електроенергії складає 84 050 465,85 грн. (тарифна складова - 70 042 054,88 грн. та ПДВ 20% - 14 008 410,97 грн.). Плата з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 557 549,82 грн. КП «Харківводоканал» здійснена, а тому заборгованість станом на 08.12.2016 р. за спірний період відсутня.

Відповідачем також були надані документи в обґрунтування своєї позиції по справі (вх. №43762 від 21.12.2016), які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи. Як вбачається з наданого відповідачем контррозрахунку заборгованості за договором №1.01 від 03.01.2008, відповідач підтверджує, що станом на 08.12.2016 р. заборгованість КП «Харківводоканал» перед АК «Харківобленерго» за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2014 р. з оплати вартості електроенергії складає 84 050 465,85 грн. (тарифна складова - 70 042 054,88 грн. та ПДВ 20% - 14 008 410,97 грн.).

Розглянувши клопотання відповідача про призначення додаткової судової експертизи, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду № 3 від 16.01.2013 р., № 6 від 10.07.2014 р.), встановлено:

Частинами третьою і четвертою статті 42 ГПК передбачено право господарського суду призначити додаткову або повторну судову експертизу. У цих випадках господарський суд має виходити з такого.

15.1. Додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання.

Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини

зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Така судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення може бути доручено тому ж або іншому експерту.

Якщо необхідно здійснити дослідження нових об'єктів або з інших обставин справи, призначається нова, а не повторна експертиза.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що сторони, згідно наданих документів, визначились щодо обсягів спожитої електроенергії та розрахунків за її споживання, суд не вбачає підстав для призначення по справі додаткової судової експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, зазначених у відзивах на позовну заяву.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін, які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03.01.2008 між сторонами Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Комунальним підприємством «ВТП «Вода» укладено договір на постачання електричної енергії № 1.01.

У зв'язку з реорганізацією Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» шляхом приєднання до Комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» (яке є повним правонаступником), згідно з рішенням Харківської міської ради Харківської області від 12.01.2011 № 132/11 «Про реорганізацію шляхом приєднання комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода», яке було перейменоване на Комунальне підприємство «Харківводоканал» (відповідно до рішення 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 577/11), сторони - АК «Харківобленерго» (Постачальник), КП «ВТП «Вода» (Споживач), КП «Харківводоканал» (ОСОБА_2 Споживач) уклали додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01. Згідно з додатковими угодами (додаються до матеріалів справи) КП «Харківводоканал», як ОСОБА_2 Споживачу, передаються всі права Споживача (КП «ВТП «Вода»), що передбачені договором про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008. ОСОБА_2 споживач приймає на себе всі обов'язки Споживача, що передбачені договором № 1,01.

Відповідно до п. 2.2.5 договору Відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування за умовами додатка 2 «Порядок розрахунків».

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до пп. 2.2.5 договору, п. 1, 4.5, 5 додатка 2 до договору «Порядок розрахунків»; п. 10.2 «Правил користування електричною енергією» (далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 за № 28 зі змінами та доповненнями (далі - НКРЕ); ст. 193, п. 1 ст. 275 Господарського кодексу України споживач зобов'язаний своєчасно проводити оплату всієї використаної електричної енергії відповідно до чинних тарифів.

Як вказував позивач в своїй позовній заяві, та що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи належними доказами, станом на 01.01.2015 борг відповідача за період з 01.10.2013 по 31.12.2014 станом на 01.01.2015 складав 261 908 726,78 грн., а саме:

вартість електричної енергії в розмірі 229 892 246 грн. 97 коп. (тарифна складова - 191 576 872 грн. 49 коп. та ПДВ 20 % - 38 315 374 грн. 48 коп.) - за період з жовтня 2013 року по грудень 2014 року;

плата з компенсацією перетікання реактивної енергії (далі - КРЕ) в розмірі 557 549 грн. 81 коп. (тарифна складова за КРЕ - 464 624 грн. 84 грн. та ПДВ 20 % - 92 924 грн. 98 коп.) за період з жовтня 2013 року по грудень 2014 року;

пеня - 4 874 557 грн. 68 коп. - за період січня - червня 2014 року;

три відсотки річних - 3 579 741 грн. 67 коп. за період виникнення боргу за період з жовтня 2013 року по листопад 2014 року;

інфляційні - 22 990 773 грн. 80 коп. за період виникнення боргу за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року;

перевищення договірних величин споживання електричної потужності - 13 856 грн. 84 коп. за період вересня - жовтня 2014 року.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Оскільки, як вбачається з наданих суду доказів, після подання позовної заяви КП «Харківводоканал» здійснило часткове погашення заявлених позовних вимог, а саме: плати з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 557 549,82 грн. та часткову оплату вартості спожитої електроенергії у розмірі 145 839 508,81 грн. (тарифна складова - 121 532 924,02 грн., та ПДВ 20 % - 24 306 584,79 грн.). Плата з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 557 549,82 грн. КП «Харківводоканал» також здійснена, а тому заборгованість станом на 08.12.2016 р. за спірний період відсутня.

За таких обставин, провадження по справі в цій частині позовних вимог слід припинити відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пп. 2.2.7 договору відповідач повинен здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком 4А «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії». При укладанні договору сторони дійшли згоди та підписали додаток 4А.

Погашення (зменшення) частини заборгованості за спожиту електроенергію відбувалося наступними шляхами.

АК «Харківобленерго» (Первісний кредитор) згідно з Договором про відступлення права вимоги від 27.11.2015 р. № 2015/1505 передала ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (ОСОБА_2 кредитор) належне їй право вимоги грошового боргу на загальну суму 2 574 395,46 грн. - заборгованість КП «Харківводоканал» за поставлену електричну енергію за червень 2014 р., що виникла згідно з Договором № 1,01 від 03.01.2008, що укладений між АК «Харківобленерго» та КП «Харківводоканал».

Також, АК «Харківобленерго» (Первісний кредитор) згідно з Договором про відступлення права вимоги від 27.11.2015 р. № 5 передала ПАТ «Львівобленерго» (ОСОБА_2 кредитор) належне їй право вимоги грошового боргу на загальну суму 5 677 004,35 грн. - заборгованість КП «Харківводоканал» за поставлену електричну енергію за червень 2014 р., що виникла згідно з Договором № 1,01 від 03.01.2008 р., що укладений між АК «Харківобленерго» та КП «Харківводоканал».

У серпні, листопаді та грудні 2015 р. було укладено низку договорів про організацію взаєморозрахунків, укладених відповідно до п.2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 р.», відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 р. №375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню», а також спільних протокольних рішень, укладених на підставі Постанови КМУ від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009 року № 55/57/43.

Учасниками таких договорів та спільних протокольних рішень, серед інших, були АК «Харківобленерго» та КП «Харківводоканал».

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375, учасники розрахунків подають до місцевого фінансового органу, серед іншого, акти звіряння заборгованості, складені учасниками розрахунків, із зазначенням суми заборгованості, яка виникла на початок місяця, в якому підписується договір про організацію взаєморозрахунків.

Згідно з п.7 Постанови КМУ від 11.01.2005 р. № 20 у редакції, чинній на момент укладення спільних протокольних рішень, розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

Згідно з Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009 року № 55/57/43, чинного на момент укладення спільних протокольних рішень, розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2.

Враховуючи викладене, КП «Харківводоканал» за власною згодою та здійснюючи спрямовану вольову поведінку брало участь у підписанні спільних протокольних рішень, договорів про організацію взаєморозрахунків, у зв'язку з чим використовувало грошові кошти державного бюджету для погашення заборгованості перед АК «Харківобленерго».

За таких обставин КП «Харківводоканал» підписанням відповідних актів звіряння, спільних протокольних рішень, договорів про організацію взаєморозрахунків визнавало та підтверджувало наявність безспірної заборгованості перед АК «Харківобленерго», оскільки жодних зауважень до актів звіряння не висувалось, структура нарахувань не заперечувалась, сума заборгованості не оспорювалась.

Ст. 549 Цивільного кодексу України, вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сума пені нарахована відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР та п. 4.2.1 укладеного між сторонами договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію Споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Судом перевірено розрахунок пені, нарахованої позивачем, та встановлено, що він відповідає Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР та п. 4.2.1 укладеного між сторонами договору.

При цьому, з врахуванням досліджених у справі обставин, суд прийшов до висновку про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, з огляду на таке.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як було встановлено судом, за час розгляду справи, заборгованість відповідача значно зменшилась, в тому числі внаслідок її часткової сплати.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Застосовуючи припис, який міститься в п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує вказівку, що міститься в п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", в якому зазначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Окрім того, у п. 7 оглядового листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ) від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 вказано: положеннями частини першої статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Встановивши причини невиконання відповідачем грошового зобов'язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені на підставі п. 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Приймаючи рішення про зменшення розміру неустойки (пені), суд взяв до уваги наступні обставини:

- відповідач має статус комунального підприємства;

- фінансується за рахунок коштів бюджету;

- має скрутний фінансовий стан;

Поряд з цим, визначаючись щодо зменшення, суд також враховує обов'язковість виконання зобов'язань, баланс інтересів сторін. Крім того і те, що заборгованість значно зменшилась, хоч і не встановлені договором строки.

З огляду на викладене, суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України та ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшує пеню на 70,0% та стягує з відповідача 1462367,30 грн. пені.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник при простроченні виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку інфляційних, 3 % річних нарахування по цих видах заборгованості проводилось на суму основного боргу (тарифна складова за спожиту електричну енергію та ПДВ 20 %), що на даний час не сплачена.

Судом перевірено розрахунок річних та інфляційних, здійснений станом на 01.01.2015.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в сумі 22 990 773,80 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 3 579 741,67 грн. річних, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Перевищення договірних величин споживання електричної потужності. Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам» від 16.06.2005 № 473 (Порядок) встановлено порядок визначення граничних величин споживання електричної енергії та потужності для споживачів. Відповідно до п. 7 Порядку енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за місяцями (кварталами).

Узгоджені обсяги споживання електричної потужності оформлюються додатком 1 до договору як договірні величини.

Гранична (договірна) величина споживання електричної потужності на вересень 2014 року розрахована відповідно до вимог п. 6, 8, 10 Порядку та відповідних пунктів Правил, доведена до відома споживача повідомленням від 15.08.2014 № 0001,01 і складає: Об'єкт 11. ВНС № 25 вул. Мироносицька, 94 електрична потужність: ранок 501,0 кВт, вечір 471,5 кВт.

Найбільша величина фактичної електричної потужності (без урахування населення та субабонентів, які знаходяться на прямих розрахунках з енергопостачальною організацією), зафіксована приладами обліку протягом розрахункового періоду відповідно до акта № 10/0606 з контролю електричної потужності, склала: Об'єкт 11. ВНС № 25 вул. Мироносицька, 94 вечір 729,60 кВт.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено порушення в частині споживання електричної потужності за вересень 2014 року: Об'єкт 11. ВНС № 25 вул. Мироносицька, 94 на 258,10 кВт.

АК «Харківобленерго» проведене нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної потужності за вересень 2014 року, що складає 6 989,35 грн., про що було споживачу направлено акт від 10.10.2014 № 10684 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину.

Гранична (договірна) величина споживання електричної потужності на жовтень 2014 року розрахована відповідно до вимог п. 6, 8, 10 Порядку та відповідних пунктів Правил, доведена до відома споживача повідомленням від 16.09.2014 № 0001,01 і складає: Об'єкт 15. ВНС № 29 пр. 50 років СРСР, 54 електрична потужність: ранок 610,0 кВт, вечір 620,0 кВт.

Найбільша величина фактичної електричної потужності (без урахування населення та субабонентів, які знаходяться на прямих розрахунках з енергопостачальною організацією), зафіксована приладами обліку протягом розрахункового періоду, відповідно до акта № 10/0657 з контролю електричної потужності склала: Об'єкт 15. ВНС № 29 пр. 50 років СРСР, 54, ранок 873,60 кВт.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено порушення в частині споживання електричної потужності за жовтень 2014 року: Об'єкт 15. ВНС № 29 пр. 50 років СРСР, 54 на 253,60 кВт.

АК «Харківобленерго» проведено нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної потужності за жовтень 2014 року, що складає 6 867,49 грн., про що було споживачу направлено акт від 10.11.2014 № 11735 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, фактичне неодноразове погодження сторонами розміру заборгованості, наявність в матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АК «Харківобленерго» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості електричної енергії в розмірі 84050465 грн. 85 коп. (тарифна складова - 70042054,88 грн. 49 коп. та ПДВ 20% - 14008410 грн. 10 коп.), перевищення договірних величин споживання електричної потужності - 13 856 грн. 84 коп., пені в розмірі 1462367 грн. 30 коп., суми інфляційних в розмірі 22 990 773 грн. 80 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 3 579 741 грн. 67 коп.

Судові витрати, відповідно до ст. 44 та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача повністю.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 статті 80, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (вул. Шевченка, 2, м. Харків, 61013, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (вул. Плеханівська,149, м. Харків, 61037, ) вартості електричної енергії в розмірі 84050465 грн. 85 коп. (тарифна складова - 70042054,88 грн. 49 коп. та ПДВ 20% - 14008410 грн. 10 коп.) та перевищення договірних величин споживання електричної потужності в сумі 13 856 грн. 84 коп. на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, .

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (вул. Шевченка, 2, м. Харків, 61013, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (вул. Плеханівська,149, м. Харків, 61037, ) пеню в розмірі 1462367 грн. 30 коп., суму інфляційних в розмірі 22 990 773 грн. 80 коп., трьох відсотків річних в розмірі 3 579 741 грн. 67 коп. та 73 080,00 грн. судового збору на п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629, .

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення 3 412 190,38 грн. пені відмовити.

Провадження по справі в частині стягнення 557 549,82 грн. плати з компенсації перетікання реактивної енергії та 145 839 508,81 грн. вартості спожитої електроенергії припинити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26.12.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6