ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 грудня 2016 року Справа № 32/5009/7843/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Бондар С.В. (доповідач)
суддівГрека Б.М., Палія В.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт"
на рішенняГосподарського суду Запорізької області від 27.02.2012 року
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року
у справі№ 32/5009/7843/11
за позовом:Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до відповідачів:1.Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області 2.Приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального підприємства "Бердянське бюро технічної інвентаризації"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 2: Приватного акціонерного товариства лікувально- оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
провизнання недійсним пунктів 7, 8.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради №24 від 19.01.2006р., визнання за державою права власності на нерухоме майно та витребування із чужого незаконного володіння нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Приазовкурорт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2012 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року, і прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок оплати та ставки судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів встановлені Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011 року.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсним рішення місцевої ради, визнання за державою права власності на нерухоме майно та витребування із чужого незаконного володіння нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

До матеріалів справи додана Довідка №05/94 від 17.01.2012 року про балансову вартість будівель філії ПрАТ "Приазовкурорт" (а.с. 75, т. 2), згідно якої балансова вартість спірного майна становить 0 гривень. Проте в Акті приймання-передачі майнового комплексу Приазовського дочірнього підприємства від 30.10.2002 року (а.с. 49, т.1) визначено вартість спірного майна у даній справі.

Фактично скаржником не визначено вартість спірного майна, яке складається з комплексу будівель.

Скаржником до касаційної скарги додано платіжне доручення від 16.11.2016 року № 5252 відповідно до якого судовий збір сплачено у розмірі 3 952,20 - як за одну немайнову вимогу та дві майнові вимоги. Розмір майнових вимог скаржником розраховано з мінімальної ставки майнової вимоги, яка передбачена законом на момент подання позову.

З огляду на викладене та те, що розмір судового збору визначався не з вартості спірного майна, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судовий збір сплачено не у встановленому законом розмірі.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2012 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року у справі № 32/5009/7843/11 не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Головуючий С.В. Бондар

Судді Б.М. Грек

В.В. Палій