КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" грудня 2016 р. Справа №910/15540/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Мартюк А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року

у справі № 910/15540/16 (суддя: Балац С. В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОГО СЕРВІСУ "ЛІСКИ" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ"

про стягнення 1 657 752,93 грн., розірвання договору та повернення орендованого майна

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОГО СЕРВІСУ "ЛІСКИ" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ" про стягнення заборгованості в сумі 1 786 249,38 грн., розірвання договору та повернення орендованого майна.

Впроцесі розгляду справи від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Згідно вказаної заяви позивача, останній зменшив свої вимоги до 1 657 752,93 грн., з яких: основна заборгованість складає - 1 341 042,00 грн., пеня в сумі 256 727,97 грн., інфляційні втрати в сумі 59 982,96 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року провадження у справі № 910/15540/16 в частині позовних вимог про розірвання договору оренди майна від 16.08.2001 № 464-0 - припинено.

Решту позовних вимог задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ" повернути Публічному акціонерному товариству "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОГО СЕРВІСУ "ЛІСКИ" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" об'єкти оренди за договором оренди майна від 16.08.2001 № 464-0, передані по акту прийому передачі виключених з інвентарного парку 20-ти тонних контейнерів від 16.08.2001.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ" на користь Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОГО СЕРВІСУ "ЛІСКИ" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" основну заборгованість в сумі 1 341 042 грн. 00 коп.; інфляційні втрати в сумі 59 982 грн. 96 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 22 393 грн. 37 коп.

В іншій частині позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Судовою колегією було встановлено наступне.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Недотримання цих вимог відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду і повернення її апеляційним господарським судом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Підпуктом 2 частини 2 статті 4 цього Закону встановлено, що із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому, частиною першою ст.4 названого Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 р. становив 1 378,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до суду з вимогою майнового характеру у сумі 1 657 752,93 грн. та двома вимогами немайнового характеру: розірвання договору та повернення орендованого майна.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру судовий збір сплачується окремо з кожної вимоги немайнового характеру, якщо в позовній заяві їх об'єднано дві або більше.

Беручи до уваги вищезазначене, апелянт повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру - 27 352,90 грн. та за дві вимоги немайнового характеру - 3 031,6 грн.

Проте, позивач додав до апеляційної скарги платіжне доручення № 19 від 29.11.2016 року про сплату судового збору у сумі 24 632,71 грн.

Отже, апелянтом не доплачено судового збору на суму 5 751,79 грн.

В силу п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНОГО БОН АПЕТИТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 року у справі № 910/15540/16 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 910/15540/16 повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

А.І. Мартюк