ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.Справа № 923/604/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Лавриненко Л.В., Поліщук Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1

Від 1 відповідача: не зявився

Від 2 відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Чаплинського сільського споживчого товариства

на рішення господарського суду Херсонської області від 30 серпня 2016р.

по справі № 923/604/16

за позовом: Чаплинського сільського споживчого товариства

до відповідачів:

1. Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області,

2. Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства ім. Кірова

про визнання недійсним рішення та визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року Чаплинське сільське споживче товариство (далі - Чаплинське ССТ) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району від 22.09.2010р. № 64 «Про оформлення приватної власності» та визнання за позивачем права власності на торгівельний центр з ґанками А, а, а1, а2 а3, а4, а6 загальною площею 809,8 кв.м., навіс, а5, склад Б загальною площею 79,9 кв.м., туалет В, вимощення № 1, розташованих за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Преображенка, вул. Кірова, 57.

В обґрунтування предявлених вимог позивач посилався на те, що на підставі постанови правління Чаплинської райспоживспілки від 31.12.1987р. № 131 Чаплинським ССТ було придбано торговий центр в с. Преображенка Чаплинського району, який будувався протягом 1982-1987 р.р. Чаплинською райспоживспілкою за рахунок фонду фінансування капітальних вкладень на умовах підрядного договору з колгоспом ім. Кірова, затвердженого постановою правління Херсонської обласної спілки споживчих товариств від 30.12.1987р. № 373. З моменту прийняття торгового центру від Чаплинської райспоживспілки він перебуває на балансі Чаплинського ССТ, яке користується ним і несе всі витрати повязані з його утриманням. На підставі рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району від 19.11.1993р. № 35 Чаплинському ССТ 15.12.1993 року було видано Державний акт на право користування земельною ділянкою загальною площею 0,3539га, розташованою в с. Преображенка Чаплинського району, для розміщення магазинів торгового центру, який визнано дійсним постановою Чаплинського районного суду від 13.11.2008р.

З метою оформлення документів на право власності на торговий центр позивач у березні 2016 року звернувся до виконавчого комітету Преображенської сільської ради, однак в оформленні документів йому було відмовлено та надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2016р., згідно з якою власником торгівельного центру з ганками, навісу, складу, туалету та вимощення, розташованих за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Преображенка, вул. Кірова, 57, є ОСОБА_3 приватне акціонерне товариства ім. Кірова. У квітні 2016 року з архіву Чаплинської райдержадміністрації позивачем отримано копії рішень виконавчого комітету Преображенської сільської ради від 26.06.2009р. № 49 та від 22.09.2010р. № 64 «Про оформлення приватної власності», якими вирішено оформити право приватної власності на будівлю торгового центру по вул. Кірова, 57 в с. Преображенка за ОСОБА_3 закритим акціонерним товариством ім. Кірова.

Вказуючи на те, що Чаплинське ССТ набуло право власності на торговий центр у 1987 році на не заборонених законом підставах, у звязку із придбанням даного обєкту у власність на підставі постанови правління Чаплинської райспоживспілки від 31.12.1987р. № 131, і є законним власником цього майна, вказані рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради є незаконними і порушують його право власності на це нерухоме майно, позивач на підставі ст. ст. 21, 321, 328, 392 ЦК України, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» просив задовольнити позов.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.06.2016 року залучено до участі у справі в якості іншого відповідача ОСОБА_3 приватне акціонерне товариство ім. Кірова, яке заперечувало проти позову посилаючись на те, що жодного передбаченого законом належного доказу в підтвердження права власності Чаплинського ССТ на спірний обєкт торгового центру в с. Преображенка позивачем до суду не подано, тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Крім того, державна реєстрація позивача Чаплинського сільського споживчого товариства, як юридичної особи, відбулася лише 17.12.1991 року, тобто значно пізніше дати створення та набуття права власності на спірну будівлю. Тому постанова правління Чаплинської райспоживспілки від 31.12.1987р. № 131, на яку позивач посилається як на правовстановлюючий документ, не може породжувати для нього виникнення будь - яких прав та обовязків.

Преображенська сільська рада Чаплинського району не заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що рішення від 26.06.2009р. № 49 та від 22.09.2010р. № 64 були прийняті сільським головою за відсутності необхідних документів, що суперечить чинному законодавству.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 30 серпня 2016 року (суддя Соловйов К.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено з мотивів їх недоведеності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Чаплинське ССТ звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також довідки з ЄДРПОУ первинну державну реєстрацію позивача Чаплинського сільського споживчого товариства, як юридичної особи з ідентифікаційним кодом 01770697, було здійснено 17.12.1991 року (т.1 а.с.56-58).

Відповідно до статуту Чаплинського сільського споживчого товариства, зареєстрованого 22.10.2013р., Чаплинське ССТ є добровільним об'єднанням фізичних та/або юридичних осіб для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану, задоволення споживчих потреб його членів, шляхом організації торговельного обслуговування, закупівлі сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг; набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації та діє на підставі цього статуту; на добровільних засадах входить до складу Чаплинської районної спілки споживчих товариств, а також, (п.п. 1.1, 1.3., 1.6. статуту, т. 1, а.с. 59-62).

Відповідно до статуту Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства ім. Кірова, зареєстрованого 04.04.2011р., СПАТ ім. Кірова є правонаступником Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства імені Кірова, яке є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова, яке, у свою чергу, було створено на базі колишнього колгоспу ім. Кірова і є правонаступником реорганізованого колгоспу, що підтверджується статутними положеннями названих юридичних осіб (т. 2, а.с. 94-98, 100-105, 106-108), а також архівною довідкою від 03.08.2016р. № 17/12-17 (т. 2, а.с. 109).

Отже, СПАТ ім. Кірова є правонаступником колишнього колгоспу ім. Кірова.

Згідно з Актом державної приймальної комісії про приймання закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію від 14.12.1987р., затвердженого виконавчим комітетом Чаплинської районної ради народних депутатів, державною приймальною комісією було прийнято рішення прийняти в експлуатацію торговий центр площею 467,2 кв.м., за адресою с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, збудований по проекту ТП 274-30-77, замовником будівництва якого є колгосп ім. Кірова Чаплинського районного агропромислового обєднання, згідно з проектно-кошторисною документацією, розробленою Херсонською філією інституту "Укрколгоспроект" та затвердженою рішенням правління колгоспу, дата початку будівництва - 1982 рік, дата завершення будівництва - грудень 1987 року, (т.1 а.с.109-111).

Згідно з Актом робочої комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом торгового центру колгоспу ім. Кірова в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, затвердженого головою колгоспу імені Кірова 18 грудня 1987 року, робочою комісією було прийнято рішення прийняти в експлуатацію торговий центр по вул. Кірова у с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, будівництво якого здійснювалось господарським способом в період з 1982р. по грудень 1987р. згідно з проектно-кошторисною документацією, розробленою Херсонською філією інституту "Укрколгоспроект" (т.1 а.с.93).

Згідно з інвентарною карткою обліку основних засобів (для будівель та споруд) колгоспу ім. Кірова від 25.12.1987р. № 415 будівля торгового центру по вул. Кірова у с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, дата вводу в експлуатацію грудень 1987р., первісною вартістю 376 576,96, загальною площею 889,7 кв.м. прийнята на облік за інвентарним № 24 (т.1 а.с.95).

Як вбачається з річного звіту колгоспу ім. Кірова за 1987р., інвентарної картки обліку основних засобів № 24 від 11.04.2011р., оборотно - сальдових відомостей по рахунку 10 за 2011 - 2016р.р., довідки № 115 від 15.06.2016р., торговий центр, розташований по вул. Кірова, 57 у с.. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, загальною площею 889,7 кв.м., інв.. № 24, з грудня 1987 року і по теперішній час перебуває на балансі СПАТ ім. Кірова(т.1 а.с 86-99).

Довідкою Кооперативно-державного проектно-вишукувального інституту "Херсонагропроект" від 26.06.2016р. та витягом з Каталогу № 4 виданої і зареєстрованої проектно - кошторисної документації підтверджується, що колишній інститут "Укрколгоспроект" розробив та видав 10.11.1981р. для колгоспу ім. Кірова Чаплинського району, як замовнику та підряднику, проектно-кошторисну документацію на торговий центр ТП 274-30-77, будівництво якого виконувалося господарським способом за власні кошти колгоспу (т.1 а.с.120-122).

26.06.2009 року виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області було прийнято рішення № 49 оформити право приватної власності на будівлю "Торговий центр вул. Кірова № 57 в с. Преображенка" за правлінням СЗАТ імені Кірова Чаплинського району Херсонської області та видати свідоцтво на вказану будівлю, з наступною реєстрацією в КП "Каховське БТІ", правлінню СЗАТ імені Кірова Чаплинського району Херсонської області (т.1 а.с.54).

Рішенням виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 22.09.2010 року № 64 "Про оформлення приватної власності", відповідно до ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визнано таким, що втратило чинність рішення від 26.06.2009р. № 49, та вирішено оформити право приватної власності на будівлю "Торговий центр вул. Кірова № 57 в с. Преображенка" за правлінням СЗАТ імені Кірова Чаплинського району Херсонської області, видати свідоцтво на цю будівлю, з наступною реєстрацією в КП "Каховське БТІ", правлінню СЗАТ імені Кірова Чаплинського району Херсонської області (т.1 а.с.55).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 50145011 від 17.12.2015р., виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за СПАТ ім. Кірова на праві приватної власності зареєстрована будівля торгівельного центру, розташованого за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Преображенка, вул. Кірова, 57, до складу якого входять: торгівельний центр з ґанками А, а, а1, а2 а3, а4, а6 загальною площею 809,8 кв.м., навіс, а5, склад Б загальною площею 79,9 кв.м., туалет В, вимощення № 1, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 50146139 від 17.12.2015р.(т.1.а.с.84, 85).

Вищевказані рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 22.09.2010 року № 64 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 50145011 від 17.12.2015р. є чинними, оскільки ніким не оспорювалися та скасовані не були, отже на момент звернення Часплинського ССТ до господарського суду з даним позовом СПАТ ім. Кірова є належним власником спірного нерухомого майна.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що постановою правління Херсонської обласної спілки споживчих товариств від 30.12.1987р. № 373 «Про затвердження договору і придбання торгового центру в с. Преображенка Чаплинского району у колгоспу ім. Кірова»:

- затверджено підрядний договір Чаплинської райспоживспілки з колгоспом ім. Кірова на будівництво торгового центру торгівельною площею 467 кв.м. у с. Преображенка Чаплинського району кошторисною вартістю 290,96 тис. карбованців;

- дозволено правлінню Чаплинської райспоживспілки придбати торговий центр торгівельною площею 467 кв.м. у с. Преображенка за фактичною вартістю 297,98 тис. карбованців;

- фінансовому управлінню облспоживспілки, за наявності проектно-кошторисної документації, сплатити колгоспу ім. Кірова Чаплинського району 297,98 тис. карбованців за збудований торговий центр в с. Преображенка;

- зобов'язано правління Чаплинської райспоживспілки оформити право власності на придбану будівлю відповідно до діючого законодавства (т.1 а.с.15).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХС від 15.12.1993р. спільному товариству Чаплинському сільському споживчому товариству, відповідно до рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993р. № 35, надано у постійне користування 0,3539 га землі в межах згідно з планом землекористування для розміщення магазинів №/№ 5, 6, 11 в с. Преображенка, а саме: 2920 кв.м. під магазин № 11 та 619 кв.м. під магазини №/№ 5, 6 (т.1 а.с.23-28). Разом з тим, відбиток печатки сільської ради та відомості щодо реєстрації цього акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею в даному акті відсутні.

Згідно з даними інвентаризаційного опису від 07.12.1999р. на обліку Чаплинського ССТ перебувають будівля магазину № 5, 1987 рік, вартість 364540 (грошову одиницю не вказано) та будівля магазину № 11, 1967 рік, вартість 29674 (грошову одиницю не вказано) в с. Преображенка (т.1. а.с.38).

Згідно з даними інвентаризаційного опису від 30.11.2002р. № 29 на обліку Чаплинського ССТ перебуває двоповерхова будівля торговий центр в с. Преображенка, магазин № 6, рік введення в експлуатацію 1987, вартість первісна 364 540 (грошову одиницю не вказано), площа 888 м2 (т.1 а.с.32-37).

Як вбачається з виконаної 06.03.2007 року Комунальним підприємством "Каховське бюро технічної інвентаризації" технічної документації, у складі Плану земельної ділянки будівлі з місцезнаходженням с. Преображенка вул. Кірова, буд. № 57, зведеного акту вартості будівель та споруд, експлікацій та оціночних актів, на даній ділянці загальною площею 4485 м2 знаходиться будівля торгового центру (т.1 а.с. 43-51; т. 3 а.с.70-79).

Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963р., цивільні права і обов'язки виникають, зокрема:

- з угод, передбачених законом, а також, з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування;

- внаслідок інших дій громадян і організацій.

Статтею 26 ЦК УРСР передбачено, що юридична особа має цивільну правоздатність відповідно до встановлених цілей її діяльності. Правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, - з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення.

Відповідно до ст. 87 ЦК УРСР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, соціалістичною власністю є: державна (загальнодержавна) власність; колгоспно-кооперативна власність; власність профспілкових та інших громадських організацій.

За змістом ст. 94 ЦК УРСР колгоспи, інші кооперативні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів. Право розпорядження майном, що є власністю колгоспів, інших кооперативних організацій, належить виключно самим власникам.

В силу ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом ст. 44 ЦК УРСР угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою, за винятком угод, що виконуються під час їх укладання, повинні укладатися у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК УРСР у випадках, коли угоди між організаціями укладаються в усній формі, організація, яка оплатила товари або послуги, повинна одержати від другої сторони письмовий документ, що стверджує одержання грошей і підстави їх одержання.

Статтею 353 ЦК УРСР визначено, що за договором підряду на капітальне будівництво організація - підрядник зобов'язується своїми силами і засобами збудувати і здати організації - замовнику передбачений планом об'єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і у встановлений строк, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельну площадку, передати йому затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Згідно з ст. 357 ЦК УРСР договори підряду на капітальне будівництво укладаються і виконуються відповідно до правил, затверджуваних Радою Міністрів СРСР або у встановленому нею порядку. Особливі правила про договори підряду на капітальне будівництво в колгоспах затверджуються в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до п. 1 постанови Ради Міністрів СРСР від 23.01.1981р. № 105 "Про приймання в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів" об'єкти, будівництво яких завершено, пред'являються замовником (забудовником) до приймання державній приймальній комісії. Згідно пп. "ж" п. 2 цієї ж постанови Ради Міністрів СРСР від 23.01.1981р. № 105 приймання в експлуатацію об'єктів, які побудовано за кошти колгоспів здійснюється:

- щодо об'єктів виробничого призначення - державними приймальними комісіями, які призначено в порядку встановленому Радою Міністрів союзних республік;

- щодо об'єктів житлово-цивільного призначення - державними приймальними комісіями, які призначено виконкомами відповідних рад народних депутатів.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України, в редакції від 16.03.2003р., право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про споживчу кооперацію" власність споживчої кооперації є недоторканною, перебуває під захистом держави і охороняється законом, нарівні з іншими формами власності.

За змістом п. 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України даний кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після 01.01.2004р. - дати набрання чинності даним Кодексом. Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності даним кодексом, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності даним кодексом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Ні нормами ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963р., а ні нормою статті 331 Цивільного кодексу України не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення.

Порядок оформлення права власності на обєкт будівництва після прийняття такого обєкту до експлуатації визначено вищезазначеними нормами.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт нерухомості та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 18.02.2015р. у справі №6-244цс14, від 24.06.2015р. у справі № 6-318цс15.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що обставини на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються господарським судом на підставі фактичних даних, якими є докази.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судової о процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті доказі, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обовязок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт здійснення будівництва спірного торгового центру будь - якими організаціями або підприємствами споживчої кооперації.

Твердження позивача, що торговий центр будувався Чаплинською райспоживспілкою за рахунок фонду фінансування капітальних вкладень на умовах підрядного договору з колгоспом ім. Кірова спростовується наявними в справі Актом державної приймальної комісії про приймання закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію від 14.12.1987р., затвердженим виконавчим комітетом Чаплинської районної ради народних депутатів, Актом робочої комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом торгового центру колгоспу ім. Кірова в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, затвердженим головою колгоспу ім. Кірова 18 грудня 1987 року, постановою правління Херсонської облспоживспілки від 30.12.1987р. № 373, довідкою від 26.06.2016р. Кооперативно-державного проектно-вишукувального інституту "Херсонагропроект" та витягом з Каталогу наданої проектної документації колишній інститут "Укрколгоспроект", які беззаперечно свідчать про те, що замовником будівництва торгового центру є колгосп ім. Кірова, який будував його господарським способом за власні кошти.

З урахуванням положень ст. 94 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963р., щодо належності права розпорядження майном власності колгоспів, інших кооперативних організацій, їх обєднань виключно самим власникам, передача колгоспом ім. Кірова іншому підприємству, установі чи організації спірного обєкту нерухомості могла бути здійснена лише на виконання відповідного договору (будівельного підряду, купівлі продажу, тощо) та після 25.12.1987 року, тобто після прийняття спірної будівлі на інвентарний облік колгоспу ім. Кірова.

Водночас, належних доказів, які б підтверджували факт укладення між колгоспом ім. Кірова та Чаплинською райспоживспілкою договору підряду на капітальне будівництво спірної будівлі чи договору її купівлі продажу, факт передачі спірної будівлі від колгоспу ім. Кірова до будь - якої організації чи підприємства споживчої кооперації, а також факт здійснення будь - якою організацією чи підприємством споживчої кооперації оплати на користь колгоспу вартості спірної будівлі у будь якій сумі, позивачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Судом першої інстанції правомірно не прийняті до уваги як обєктивно нічим не підтверджені письмові пояснення представників позивача та керівництва Херсонської облспоживспілки про набуття позивачем права власності на спірну будівлю за результатами виконання укладеного між колгоспом ім. Кірова та Чаплинською райспоживспілкою підрядного договору, а також посилання позивача в обґрунтування предявлених вимог на копії постанови Чаплинської райспоживспілки від 31.12.1987р. № 131 «Про передачу торгового центру с. Преображенка Чаплинському сільському споживчому товариству», авізо від 31.12.1987р., рішення виконавчого комітету Чаплинської районної ради народних депутатів від 10.12.1987р. № 345/15, Акту робочої комісії про готовність закінченої будівництвом будівлі, споруди від 14.12.1987р., рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради від 29.11.2006р. № 48, від 19.11.1993р. № 35, оскільки вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 36 ГПК України, згідно з якою письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (т. 1, а.с. 13, 14, 16, 17-18, 21, 22).

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Разом з тим, в порушення п. 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, та приписам ст. 36 ГПК України подані позивачем до суду фотокопії вищевказаних документів належним чином не засвідчені, що унеможливлює їх оцінку.

Отже, позовні вимоги Чаплинського ССТ ґрунтуються на неналежних доказах.

Також судом першої інстанції цілком вірно критично оцінено подані позивачем на підтвердження предявлених вимог копії документів: виконану 06.03.2007 року Комунальним підприємством "Каховське бюро технічної інвентаризації" технічну документацію на будівлю торгового центру в с. Преображенка вул. Кірова, буд. № 57; Державний акт на право постійного користування землею серії ХС від 15.12.1993р., згідно з яким спільному товариству Чаплинському сільському споживчому товариству надано у постійне користування 0,3539 га землі під розміщення магазинів №/№ 5, 6, 11 у с. Преображенка, а саме: 2920 кв.м. під магазин № 11 та 619 кв.м. під магазини №/№ 5,6; постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 13.11.2008р. у справі №2-а-202 за адміністративним позовом Чаплинського ССТ до Преображенської сільської ради про визнання дійсним вищезгаданого Державного акту (т.).

Так, у виконаній Комунальним підприємством "Каховське бюро технічної інвентаризації" технічній документації на будівлю торгового центру не вказано замовника документації, власника будівлі та/або власника (користувача) земельної ділянки під будівлею. При цьому, вказана у цій технічній документації площа земельної ділянки у розмірі 4485 кв.м. під будівлею торгового центру в с. Преображенка вул. Кірова, буд. № 57, не відповідає площі земельної ділянки зазначеній у Державному акті, у якому не міститься відбитку гербової печатки сільської ради та відомостей щодо реєстрації цього акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею.

Із змісту мотивувальної частини постанови Чаплинського районного суду Херсонської області не вбачається про встановлення судом будь-яких фактичних обставин набуття позивачем права власності на будівлю торгового центру в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області по вулиці Кірова, 57.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок місцевого суду про те, що позивачем не доведено за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування набуття права власності на спірне нерухоме майно, у звязку з чим правові підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на торгівельний центр з ґанками А, а, а1, а2 а3, а4, а6 загальною площею 809,8 кв.м., навіс, а5, склад Б загальною площею 79,9 кв.м., туалет В, вимощення № 1, розташованих за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Преображенка, вул. Кірова, 57, відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує, що вищевказані рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 22.09.2010 року № 64 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 50145011 від 17.12.2015р. є чинними, отже на момент звернення Часплинського ССТ до господарського суду з даним позовом СПАТ ім. Кірова є належним власником спірного нерухомого майна.

Також судом апеляційної інстанції досліджувалися обставини щодо наявності розбіжностей у визначенні розміру площі спірного торгового центру, зазначеної в акті від 14.12.1987р. у розмірі 467,2 кв.м., з фактичною площею у розмірі 809,8 кв.м., на що представники сторін в судовому засіданні пояснили це технічною помилкою при складенні зазначеного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Виходячи з приписів вказаної правової норми, позивачем за таким позовом може бути власник або титульний володілець, право власності (або інше титульне право) якого порушено виданням вказаними органами актів, і таке право має вже існувати, тобто, передувати зверненню до суду. Адже відсутність такого права виключає його судовий захист.

У звязку з не доведенням позивачем права власності на спірне нерухоме майно, не підлягають задоволенню й позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення виконавчого комітету Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 22.09.2010р. № 64 "Про оформлення приватної власності", як такого, що порушує право власності позивача на зазначене майно.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської області від 30 серпня 2016 року у справі № 923/604/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Чаплинського сільського споживчого товариства - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Лавриненко Л.В.

ОСОБА_4