УХВАЛА

21.12.2016Справа № 910/20029/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В.

про визнання недійсним договору іпотеки

Суддя Пригунова А.Б.

Представники: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку", в якому просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки майнового комплексу № ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбар" та Публічним акціонерним товариством "Всеураїнський банк розвитку", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 7856, також договори про внесення змін і доповнень до вказаного договору іпотеки від 31.10.2013 р., від 19.11.2014 р. №2 та від 09.09.2015 р. №3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/20029/16, залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В. та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2016 р. за участю представників сторін та третьої особи, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" зобов'язано надати суду - витяг від державного реєстратора про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.11.2016 року; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні; надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви та доданих до неї документів, докази про що надати суду; належним чином засвідчений належної якості повний пакет позовних матеріалів; належним чином засвідчену, читабельну копію (оригінал для огляду суду) договору іпотеки майнового комплексу ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 р. в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд даної справи відкладено через нез'явлення у судове засідання представника позивача та третьої особи та невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали суду від 07.11.2016 р.; явку позивача визнано обов'язковою.

12.12.2016 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва третя особа подала клопотання про розгляд справи без участі представника.

У дане судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не з'явився, вимог ухвали суду у справі №910/20029/16 в черговий раз не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представники відповідача та третьої особи на виклик суду не з'явились, вимог ухвали суду у даній справі н виконали.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи та саме позивач є заінтересованою стороною у розгляді спору.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ненадання позивачем власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору також унеможливлює встановлення судом наявності чи відсутності підстав для застосування норм п. 2 ч. 1 ст. 80, п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені відомості мають суттєве значення для вирішення даного спору, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості наявності одночасно двох чи більше рішень за участю тих самих сторін, про той же предмет та з тих самих підстав.

В той же час, у суду відсутня можливість отримати відомості щодо наявності таких спорів та судових рішень самостійно.

Крім того, суд відзначає, що позивач у судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких пояснень з приводу наявності/відсутності аналогічних спорів або судових рішень.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. позивача зобов'язано надати суду належним чином засвідчений належної якості повний пакет позовних матеріалів та належним чином засвідчену, читабельну копію (оригінал для огляду суду) договору іпотеки майнового комплексу ZXR039523.150005.013 від 30.10.2013 р., однак позивач вимог ухвали суду не виконав, витребувані судом документи не надав.

При цьому, документи, які надані позивачем у підтвердження викладених обставин, не засвідчені належним чином, відповідно вимог до Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., оскільки на документах відсутня дата їх засвідчення. Тож, документи, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБАР", не відповідають вимогам п. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами Господарського процесуального кодексу.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Таким чином, судом було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР" надати документи необхідні для вирішення спору, однак позивачем не надано витребуваних судом документів, у зв'язку з чим неможливо з достатньою ймовірністю встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та взагалі дійти висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Однак, представник позивача на вимогу суду у дане судове засідання не з'явився, пояснень не надав, витребувані судом документи не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

Зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору.

У відповідності до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому порядку.

Неявка позивача в судове засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному та об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає неявку представника позивача у судове засідання неповажною, а оскільки позивач двічі не з'являвся у судові засідання та не надав витребувані судом документи, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В. про визнання недійсним договору іпотеки без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського кодексу України про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 81, ч.2 ст. 44, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бєлломі О.В. про визнання недійсним договору іпотеки залишити без розгляду.

Дана ухвала підлягає оскарженню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Пригунова А.Б.