УХВАЛА

15.12.2016Справа № 910/4752/16

За скаргами Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлайн»

до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 5 548 912, 72 грн.

Суддя О.М. Ярмак

За участю представників:

від скаржника (відповідача): Петренко С.В. (за довіреністю)

від позивача: не з'явився

від ВПВР: Гаспарян Р.Г. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду від 19.04.2016 у справі № 910/4752/16 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлайн» повністю, стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлайн» 5 154 423,47грн. інфляційних втрат, 394 489, 28 грн. 3% річних та 83 233, 69 грн. судового збору.

12.05.2016 на виконання вказаного рішення суду був виданий наказ.

Під час перебування матеріалів справи на розгляді в апеляційній інстанції до Господарського суду міста Києва звернулося Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» із скаргами № 88-УЮС від 26.05.2016 та № 93-УЮС від 30.05.2016 на дії та бездіяльність державного виконавця.

У зв'язку з поверненням матеріалів справи № 910/4752/16 до Господарського суду міста Києва подані скарги ухвалою суду від 14.09.2016 призначені до розгляду у судовому засіданні на 11.10.2016.

Ухвалами суду від 11.10.2016 та 08.11.2016 розгляд скарг відкладався.

15.11.2016 судові засідання не відбулися у зв'язку з перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Ярмак О.М. з лікарняного, розгляд скарг призначено на 13.12.2016.

За наслідками судового засідання 13.12.2016 судом за власною ініціативою об'єднано скарги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» № 88-УЮС від 26.05.2016 та № 93-УЮС від 30.05.2016 на дії та бездіяльність державного виконавця в одне провадження, оголошено перерву в судовому засіданні до 15.12.2016.

В судовому засіданні 15.12.2016 представник скаржника обґрунтував підстави звернення до суду зі скаргами, просив суд їх задовольнити згідно з вимогами, викладеними у додаткових поясненнях, поданих до суду 15.11.2016.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві проти задоволення скарг заперечував.

Вивчивши подані докази, заслухавши пояснення представників по суті скарги, суд зазначає таке.

Як вбачається з поданих доказів, 16.05.2016 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову ВП № 51113974 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4752/16 від 12.05.2016, якою Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» як боржнику постановлено самостійно виконати рішення суду в семиденний строк з дня винесення постанови.

23.05.2016 боржником було подано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про відкладення провадження виконавчих дій.

24.05.2016 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника в розмірі 563 214,64 грн у зв'язку з тим, що боржником у наданий строк рішення не виконано.

Надалі, 26.05.2016 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За наслідками надання державним виконавцем платіжних вимог до обслуговуючих боржника банківських установ, на рахунок Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли кошти в розмірі 25 594 786,43, з яких за розпорядженнями державного виконавця 5 632 146,44 грн було перераховано на рахунок стягувача, 563 214,64 грн - на користь держави як виконавчий збір, 868,70 грн - на користь держави як витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, 19 398 556,65 грн - повернуто на рахунки боржника як надмірно сплачені (платіжні доручення №№ 628, 629, 630, 631, 632, 633, 808 від 26.05.2016 та 27.05.2016).

За твердженнями скаржника, у межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було порушено права боржника, що полягало у такому: постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2016 надіслано 18.05.2016, що фактично отримана боржником лише 23.05.2016, що в свою чергу позбавило його можливості реалізації права самостійного виконання рішення у встановлений строк; ігнорування заяви боржника про відкладення провадження виконавчих дій; вчинення державним виконавцем виконавчих дій незважаючи на оскарження рішення Господарського суду від 19.04.2016 у справі № 910/4752/16; неправомірно стягнуто з боржника виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій; не повернуто увесь обсяг надмірно списаних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 31 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Доводи скаржника про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження 18.05.2016, а не 17.05.2016 як встановлено законодавством, підтверджуються інформацією Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», а отримання ним постанови - штампом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з відміткою вх. № 3619/0/11-16 від 23.05.2016.

Поданими відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві доказами факт направлення постанови про відкриття виконавчого провадження із затримкою в один день не спростовується, натомість, спростовується факт отримання скаржником вказаної постанови 23.05.2016 повідомленням про вручення поштового відправлення на якому міститься відбиток поштового штемпеля із датою « 20.05.2016».

Суд також зазначає, що штамп вхідної кореспонденції на отриманому підприємством документі не може вважатися належним та достатнім доказом отримання документа саме у вказану у ньому дату, оскільки вчинений лише з боку особи скаржника.

Відтак, хоч постанова ВП № 51113974 про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику із запізненням в один день, проте, з огляду на момент її отримання, у боржника було достатньо часу для добровільного виконання рішення у встановлений строк, тому суд не вважає вказану обставину такою, що позбавила скаржника можливості скористатися наданими законом правами та виконати рішення у строк до 23.05.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Отже, законом встановлено право державного виконавця на свій розсуд вирішувати питання про відкладення виконавчих дій, тому заяву стягувача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольняти зобов'язаний не був.

Що стосується тверджень скаржника про неврахування державним виконавцем оскарження рішення суду, на виконання якого було відкрито виконавче провадження ВП № 51113974, суд вказує, що, по-перше, апеляційна скарга подана боржником із порушенням строку, встановленого ст. 93 ГПК України, а по-друге, заборони або ж обов'язку зупинення виконавчого провадження під час апеляційного оскарження рішення, на виконання якого виданий виконавчий документ, Закон України «Про виконавче провадження» не містить.

Відповідно до ст. 28 Закону "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону "Про виконавче провадження" постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону.

Отже, підсумовуючи викладене вище, суд не вбачає в діях відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві протиправності, яка призвела до незаконного винесення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Більше того, у постанові про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій державним виконавцем наведено чіткий перелік здійснених ним витрат, що скаржником спростовано не було.

На підставі наведеного, правових підстав для скасування вказаних постанов у суду немає, а тим більше підстав повернення стягнутих за ними з боржника коштів, відтак, суд відмовляє у задоволенні скарг в цій частині.

Натомість, дослідивши подані платіжні документи та виписки, суд вважає доведеним скаржником факт надлишково списаних та неповернутих йому коштів розміром 167,49 грн.

Спростувань вказаної суми від органу примусового виконання рішень не надійшло.

Отже, з огляду на відсутність належних та достатніх доказів неправомірності дій органу державної виконавчої служби, скарги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольняються судом частково.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скарги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» № 88-УЮС від 26.05.2016 та № 93-УЮС від 30.05.2016 на дії та бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

2. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути на рахунок Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надлишково списані кошти у розмірі 167,49 грн.

3. В задоволенні решти вимог скарг відмовити.

Суддя О.М. Ярмак