ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2016 р. Справа № 924/1143/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Димбовський В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі

1) Державної фіскальної служби України, м. Київ

2) Фонду державного майна України, м. Київ

3) Університету державної фіскальної служби України, м. Ірпінь

до 1) Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, м. Кам`янець-Подільський

2) Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Ірпінь

про 1) визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №2176 від 21.10.2004 "Про оформлення права власності Національній академії державної податкової служби України на комплекс будівель по вул. Годованця, 1";

2) витребування з незаконного чужого володіння Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь держави в особі уповноваженого органу Державної фіскальної служби України об'єкт нерухомого майна комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець - Подільський, вул. Годованця, буд. 1, загальною вартістю 2417331,00 грн.

Представники сторін:

від позивачів: 1) Державної фіскальної служби України: ОСОБА_1 - за довіреністю від 14.11.2016р.

2) Фонду державного майна України: ОСОБА_2 - за довіреністю №499 від 31.12.2015р.

3) Університету державної фіскальної служби України: не з`явився

від відповідачів: 1) Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради: ОСОБА_3 - за довіреністю від 21.04.2016р.

2) Ірпінської фінансово-юридичної академії: ОСОБА_4 - керівник

від прокуратури: ОСОБА_5 - за службовим посвідченням від 11.02.2015р.

Суть спору: заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державної фіскальної служби України, м. Київ, Фонду державного майна України, м. Київ, Університету державної фіскальної служби України, м. Ірпінь звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, м. Кам`янець-Подільський та Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Ірпінь, у якому просить визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, а також просить суд визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №2176 від 21.10.2004р. "Про оформлення права власності Національній академії державної податкової служби України на комплекс будівель по вул. Годованця, 1"; витребувати з незаконного чужого володіння Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь держави в особі уповноваженого органу Державної фіскальної служби України об'єкту нерухомого майна комплексу будівель, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець - Подільський, вул. Годованця, буд. 1, загальною вартістю 2417331,00грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що власником та органом уповноваженим на здійснення управління об'єктом державної власності, а саме комплексом будівель по вул. Годованця, 1 у м. Кам'янець-Подільському, що належить до загальнодержавної форми власності, може бути виключно орган виконавчої влади - Державна фіскальна служба України (Державна податкова адміністрація України). Таким чином прийшов до висновку, що такий об'єкт повинен належати Університету на праві оперативного управління, а повноваження держави Україна, як власника майна, повинен здійснювати уповноважений державою орган у сфері управління державним майном, а саме - Державна фіскальна служба України, всупереч чому за Університетом, на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 21.10.2004р. № 2176, оформлено право державної власності на спірну нерухомість.

Прокурор вважає, що подальше відчуження спірного об'єкту відбулось в порушення пункту 8 Порядку відчуження об'єктів державної власності (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №803 від 06.06.2007р.), оскільки відсутні розпорядчі акти Державної податкової адміністрації України про надання згоди на відчуження майна у 2007р. Університет звернувся до Фонду державного майна України з листом щодо надання роз'яснень стосовно погодження суб'єктами господарювання з Фондом державного майна України реалізації майна, що є державною власністю. При цьому прокурор наголосив, що лист Національного університету Державної податкової служби України від 20.08.2007р. №7983/6/04-0316 щодо надання дозволу на реалізацію спірного майна, вимогам п. 7 Порядку не відповідає. Водночас, при відчуженні нерухомого майна не було дотримано вимоги абз. 2 п. 6 Порядку у частині надання Фондом державного майна України погодження на реалізацію такого майна, п.п. 10, 11 Порядку у частині визначення початкової вартості продажу майна на підставі погодженого висновку про вартість такого майна та ч. 3 ст. 13 "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" в частині обов'язкового рецензування звіту про оцінку майна.

Посилаючись на статтю 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", прокурор звернув увагу, що зазначений вище об'єкт державної власності, не підлягав приватизації незалежно від його включення до Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, який затверджується Верховною ОСОБА_4 України. Договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна - вищевказаного комплексу будівель, також укладений всупереч вимогам ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", яка встановлює мораторій на приватизацію (відчуження) об'єктів освіти та науки.

Прокурор вважає, що об'єкт вибув з державної власності всупереч законодавству та волі власника - держави в особі уповноваженого на те органу відповідно до договору (правочину) укладеного з завідомо суперечною інтересам держави і суспільства метою - заволодіння державним майном, а тому існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на користь держави на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

Також прокурор у позовній заяві в обґрунтування клопотання про визнання поважними причин пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та його поновлення зазначив, що про порушення вимог законодавства при відчуженні цього майна прокурору стало відомо за результатами проведеної у 2014 році перевірки за зверненням в.о. ректора Національного університету Державної податкової служби України, на підставі якого 22.09.2014р. зареєстровано кримінальне провадження №0000067 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України ОСОБА_6 (ректор Національного університету ДПС України). Державна фіскальна служба України не мала можливості самостійно звернутися до суду, тому, на думку прокурора, причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду є поважними.

В судовому засіданні 20.12.2016р. прокурор підтримав вимоги, викладені у позові, та просив задовольнити їх в повному обсязі. Зазначив, що йому необхідно підготовити заперечення на відзиви на позов відповідачів, тому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник позивача-1 (Державна фіскальна служба України) у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, надав письмові пояснення по справі від 20.12.2016р., у яких зазначив, що у листі ДПА України від 20.08.2007р. не заперечувалась можливість продажу спірних об'єктів нерухомості в установленому законодавством порядку, проте до вказаного листа Університету будь-якої документації для отримання дозволу на відчуження не надавалось. З даного приводу в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015р. у справі №914/2002/13 вказано, що рішення про надання згоди на відчуження майна приймається відповідним суб'єктом управління у формі розпорядчого акта, а про відмову в наданні такої згоди - у формі листа. Рішення про погодження чи відмову в погодженні відчуження майна надається ФДМУ у формі листа.

Щодо застосування строку позовної давності зазначив, що початок перебігу позовної давності слід обраховувати з моменту, коли стало відомо про факт відсутності у представника відповідача необхідного обсягу дієздатності на укладення оспорюваних правочинів, при цьому посилається на постанови Верховного Суду України від 23.09.2015р. у справі №914/2002/13, від 20.08.2013р. у справі № 3-18гс13.

Посилаючись на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначив, що якщо набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Відповідач-2 мав знати про наявність перешкод у вчиненні договору купівлі-продажу від 28.08.2008р., а саме про відсутність у Національного університету ДПС України права на відчуження майна, оскільки не було дотримано Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 06.06.2007р. №803.

Також зазначив, що посилання відповідача-2 у відзиві на проведення конференції трудового колективу Національного університету ДПС України та прийнятих нею рішень, наявність рішення господарського суду Київської області від 17.09.2009р. по справі №18/007-09 (скасованого в подальшому постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2009р.), закриття 04.09.2009р. кримінальної справи №451, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, не спростовують обґрунтування позову по справі № 924/1143/16, що розглядається, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Представник позивача-2 (Фонд державного майна України) у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, також зазначив, що направив на адресу суду письмові пояснення по справі.

Позивач-3 (Університет державної фіскальної служби України) повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, однак надіслав письмові пояснення від 06.12.2016р., відповідно до яких позовні вимоги просить задовольнити повністю, оскільки відчуження об'єкту відбулося з порушенням чинного законодавства, зокрема - п. 8 Порядку відчуження об'єктів державної власності, а лист №7981/6-04-0316 від 20.08.2007р. не може прийматись до уваги, оскільки він є інформаційним, а не розпорядчим актом і не може вважатись належним доказом погодження на відчуження спірного майна. Розгляд справи просив здійснювати без участі повноважного представника останнього.

Представник відповідача-1 (Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради) у відзиві на позов від 20.12.2016р. заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що рішення № 2176 від 21.10.2004р. прийняте у відповідності до пункту "б" частини 10 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та згідно рішення двадцять третьої сесії за № 18 від 14.09.2004р., яке не є предметом оскарження. Представник відповідача-1 вважає, що прокурором не зазначено жодного порушення вимог порядку передачі даного об'єкта в безоплатну передачу комплексу будівель у державну власність. Прийняття рішення ніяким чином не порушувало права і інтереси позивачів по справі. Крім того, рішення прийнято з додержанням процедури його прийняття та відповідає вимогам, передбаченим законодавством. Посилаючись на п. 1 Рішення Конституційного суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009р. у справі № 1-9/2009 та на наказу міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., вважає, що рішення № 2176 від 21.10.2004р. є актом одноразового застосування і вичерпав свою дію фактом його виконання, а право власності на спірне майно виникло з моменту реєстрації, а не з моменту винесення спірного рішення.

08.12.2016р. відповідачем-2 (Ірпінська фінансово-юридична академія у формі товариства з обмеженою відповідальністю) подана заява про застосування строку позовної давності.

У відзиві на позов від 08.12.2016р. представник відповідача-2 звернув увагу суду, що строки перебігу позовної давності слід рахувати з того моменту, коли саме дізнався позивач про факт порушення права, при цьому прокуратура у таких справа є представником, а не самостійною стороною процесу. Позивачу-3 було відомо про спірне рішення в день його прийняття, тому відповідач-2 вважає, що строк позовної давності слід рахувати з 21.10.2004р. Також, посилаючись на п. 1 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009р. у справі №1-9/2009, зазначив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому не можуть бути скасовані чи змінені. Вважає, що прокурором не надано належних доказів, які б підтверджували час проведення перевірки за зверненням в.о. ректора Національного університету Державної податкової служби України, а також документів, на підставі яких приймалося оскаржуване рішення виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 21.10.2004р. №2176. Звертає увагу суду на те, що листи ДПА України №7981/6/04-0316 від 20.08.2007р. про надання дозволу Національному університету ДПС України щодо продажу об'єкту нерухомості, протокол аукціону №10 від 15.07.2008р., договір купівлі-продажу від 20.08.2008р., не скасовувалися, не визнавалися недійсними та продовжують діяти.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача-2 наполягає на задоволенні заяви про застосування строку позовної давності від 08.12.2016р. та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов від 08.12.2016р. Заявою від 20.12.2016р. долучив до матеріалів справи додаткові докази. Також у заяві зазначив, що у висновку науково-правової експертизи з питання визначення окремих організаційно-розпорядчих актів та відчуження об'єктів державної власності від 17.09.2015р. №126/315, який проведений Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України, зазначено, що лист від 20.08.2007р. є організаційно-розпорядчим актом, який скерований від центрального органу виконавчої влади і який є уповноваженим органом управління державним майном, до підпорядкованої установи (навчального закладу) і надає дозвіл на реалізацію зазначених у ньому об'єктів нерухомості; також експерт прийшов до висновку, що Національний університет ДПС України не мав права та можливості звернутися до Фонду державного майна України щодо погодження на відчуженням майна, так як отримання такого погодження є виключною прерогативою суб'єкта управління згідно із Законом "Про управління об'єктами державної власності" та Порядком відчуження об'єктів державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Україна від 06.06.2007р. №803. У разі наявності такого звернення університетом як суб'єктом господарювання про погодження на відчуження майна Фонд державного майна залишив би його без розгляду.

Враховуючи необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі, зокрема, надання можливості прокурору подати позицію з приводу доводів відповідачів, а також з метою додаткового дослідження поданих сторонами документів, доводів та заперечень, наданих пояснень по справі, клопотання прокурора про відкладення розгляду справи необхідно задовольнити, розгляд справи відкласти на іншу дату; позивача-2 - Фонд державного майна України необхідно зобов`язати надати письмову позицію з приводу заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 12:00 "11" січня 2017 р. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, зал №318.

Позивача-2 - Фонд державного майна України зобов`язати надати письмову позицію з приводу заявлених позовних вимог.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 7 примірників:

1 - до справи,

2 - позивачу 1,

3 - позивачу 2,

4 - позивачу 3 (м. Ірпінь, вул. Університетська, 31),

5 - відповідачу 1,

6 - відповідачу 2,

7 - заступнику прокурора Хмельницької області.