УХВАЛА

28.12.2016Справа № 910/21545/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриф девелопмент інвестмент»

До: 1. Публічного акціонерного товариства «Укрінком»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремакс Істейт»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізична особа ОСОБА_1

Про витребування майна та скасування записів

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гриф девелопмент інвестмент» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрінком» (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміївський квартал» (далі - відповідач-2) про:

- витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміївський квартал» майнового комплексу загальною площею 4447,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі його в розпорядження позивачу;

- відновлення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриф девелопмент інвестмент» на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом скасування реєстрації переходу права власності на це майно до відповідачів (запис на право власності № 9785750 від 25.05.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.16. порушено провадження у справі № 910/21545/16 та призначено її до розгляду на 13.12.16.

Крім того, 28.07.16. позивачем через відділ діловодства суду на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК України було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

13.12.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Відповідач-2 в судове засідання 13.12.16. не з'явився.

В судовому засіданні 13.12.16. позивачем було підтримано подану ним 13.12.16. заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Гриф девелопмент інвестмент» просить суд:

- витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміївський квартал» майнового комплексу загальною площею 4447,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі його в розпорядження позивачу;

- відновлення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриф девелопмент інвестмент» на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом скасування реєстрації переходу права власності на це майно до відповідачів (запис на право власності № 9785750 від 25.05.15.;

- скасування запису про іпотеку № 17738886 та запису про обтяження № 17739005 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведені 30.11.16. державні реєстрації іпотеки та заборони на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна ).

Вказану заяву судом розцінено як заяву про зміну предмету позову та прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 13.12.16. відповідачем-1 було подано клопотання про направлення даної справи за підсудністю, в задоволенні якого судом відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.16. змінено найменування відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміївський квартал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремакс Істейт» та оголошено в судовому засіданні перерву до 13.12.16. о 12:30 год.

13.12.16. від відповідача-1 через відділ діловодства суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому Публічне акціонерне товариство «Укрінком» проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.16. задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/21545/16.

В судовому засіданні 13.12.16. відповідачем-1 підтримано подане ним 13.12.16. через відділ діловодства суду клопотання про залучення до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізичну особу ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.16. залучено до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізичну особу ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 12.01.17.

27.12.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Істейт» про:

- визнання дійсним договору іпотеки від 30.11.16., укладеного між фізичною особою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал Істейт»;

- звернути стягнення на предмет іпотеки - майновий комплекс, загальною площею 4447,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі його у власність фізичній особі ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 26 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Треті особи, які заявляють самосійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

У відповідності до п. 1.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала. Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 Господарського процесуального кодексу України, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (ст. 26 Господарського процесуального кодексу України). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Дослідивши подану позовну заяву № б/н від б/д суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Такими особами зокрема є кредитори у справі про банкрутство або якщо спір має ознаки корпоративного.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст. 3 Господарського кодексу України, спір підвідомчий господарському суду за таких умов: 1) участь у спорі суб'єкта господарювання; 2) господарських відносин, спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Пунктом 14 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" також наголошувалось, що якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом, поняття "суд" у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, - раніше наголошувалося в рішенні Європейського суду з прав людини від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria".

Вбачається, що суб'єктний склад учасників господарського спору, який включає фізичних осіб, в порядку позовного провадження допускається у справах щодо обліку прав на цінні папери, що виникають з корпоративних відносин, а також у справах про банкрутство і справах у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство (кредитори).

Оскільки третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у даній конкретній справі заявлено фізичну особу, яка у т.ч. не є суб'єктом підприємницької діяльності, то в даному випадку суб'єктний склад осіб, не відповідає пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, та відповідно до статтей 1, 21 ГПК України даний спір не підвідомчий господарським судам.

За таких обставин, суд відмовляє у прийнятті до розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Керуючись ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Істейт» про визнання дійсним договору іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суддя Т.М. Ващенко