РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 р. Справа №910/14816/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ДЕТ - ЮА "

До 1. Державної фіскальної служби України в особі Харківської обласної митниці.

2. Державної казначейської служби України

про стягнення 475152,50 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Андрійко О.В. - предст.

Від відповідача - 1 Борисова Т.М. - предст.

Від відповідача - 2 не з'явився

Рішення прийняте 08.12.2016 р., оскільки в судових засіданнях 10.11.2016 р. та 24.11.2016 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " ДЕТ - ЮА " звернувся до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України в особі Харківської обласної митниці та державної казначейської служби України про стягнення 475152,50 грн., з яких:

- 83152,50 грн. - реальні збитки;

- 342000,00 грн. - упущена вигода;

- 50000,00 грн. - моральна шкода.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.08.2016 р. зазначену позовну заяву було повернуто товариству з обмеженою відповідальністю " ДЕТ - ЮА " без розгляду ( суддя Балац С.В. ) на підставі п. 4, 5, ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 р. ухвалу господарського суду м. Києва від 15.08.2016 р. у справі № 910/14816/16 скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2016 р. справа № 910/14816/16 передана судді Пінчуку В.І., у зв'язку з відпусткою судді Балаца С.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.10.2016 р. порушено провадження у справі № 910/14816/16 та призначений розгляд зазначеної справи на 10.11.2016 р.

Представник відповідача - 1 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача - 2 у судове засідання тричі не з'явився і відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача - 1, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2015 р. о 12 год. 17 хв., водій ОСОБА_3 ( який перебуває у трудових відносинах з ТОВ " ДЕТ-ЮА " ), керуючи автомобілем марки " DAF ", реєстраційний номер НОМЕР_1 ( який належить ТОВ " ДЕТ-ЮА " ), в напрямку руху з Російської Федерації в Україну перетнув зону митного контролю МАПП " Гоптівка " з вантажем " Мастика на основі полімерів... " вагою нетто 39978 кг., вагою брутто 42654 кг., загальною вартістю 243200,00 рублів РФ ( 83152,50 грн. по курсу НБУ станом на 10.10.2015 р. ), що переміщувався, згідно інвойсу № 2 від 21.09.2015 р., та CMR № 854287 від 09.10.2015 р. та надав всі необхідні для оформлення митних та інших процедур документи.

Зазначений товар поставлявся на підставі контракту від 23.06.2015 р., який був укладений між ТОВ " ДЕТ-ЮА " ( покупцем ) та ТОВ " Гууд Дрилл " ( продавцем ).

ТОВ " ДЕТ-ЮА " на підставі вказаного контракту та додаткової угоди до нього було здійснено оплату за поставку обумовленого додатковою угодою товару, що підтверджується платіжними дорученнями: № 632 від 29.09.2015 р., № 633 від 05.10.2015 р., № 634 від 07.10.2015 р., № 636 від 16.10.2015 р., № 642 від 22.10.2015 р.

Згідно п. 3.1. розділу 3 Контракту від 23.06.2015 р., товар поставляється на адресу ТОВ " ДЕТ-ЮА " на умовах FCA відповідно до " Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів " ( правила Інкотермс ), які визначають відповідальність сторін відносно поставки товару та визначають момент переходу ризиків з однієї сторони до іншої, а саме відповідальність за товар покладається на покупця з моменту оформлення експортних документів у зазначеному контракті місці, що в даному випадку є Ростов - на - Дону.

Натомість, як зазначає позивач у позовній заяві здійснення митного оформлення транспортного засобу та товару було зупинено працівниками митниці.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди позивач посилається на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2016 р. у справі №640/18699/15-п (н/п 3/640/154/16) та постанову Апеляційного суду Харківської області від 04.05.2016 р. у справі №640/18699/15-п (н/п 33/790/300/16), якими ніби - то підтверджується факт наявності незаконних дій Харківської митниці ДФС, які, на думку позивача, полягають у безпідставному складанні протоколу про порушення митних правил №614/80700/15 від 20.10.2015 р. та вилученні товару " Мастики на основі полімерів... " загальною вартістю 83152,50 грн. та вантажного автомобіля марки " DAF " ( р.н. НОМЕР_1 )

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом предметом судового розгляду у справі №640/18699/15-п було не встановлення законності чи незаконності зазначених дій митниці, а розгляд матеріалів справи про порушення митних правил №614/80700/15 відносно гр.ОСОБА_3 та вирішення питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказаними судовими рішеннями не визнано незаконними дії Харківської митниці ДФС щодо складання протоколу про порушення митних правил №614/80700/15 від 20.10.2015 та вилучення вищевказаних товарів та транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 р. у справі №640/1713/16-а, якою залишена без змін постанова Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2016 р. по справі №640/1713/16-а, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС про:

- визнання протиправними дій представників Харківської митниці ДФС, що полягають у безпідставному та необгрунтованому утримуванні ОСОБА_3 у пункті пропуску " Гоптівка " протягом 10 днів без складання відповідного протоколу чи вирішення питання щодо застосування санкції у вигляді адміністративного затримання;

- визнання дій представників Харківської митниці ДФС під час складання протоколу про порушення митних правил №614/80700/15 такими, що вчинені з порушенням вимог ст.494 Митного кодексу України;

- визнання протиправними дії представників Харківської митниці ДФС щодо не відібрання власним чином будь-яких пояснень ОСОБА_3 під час складання протоколу про порушення митних правил №614/80700/15, як це передбачено митним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а тому постанова Київського районного суду м. Харкова та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду у справі №640/1713/16-а підтверджує законність дій Харківської митниці ДФС при складанні протоколу про порушення митних правил № 614/80700/15 від 20.10.2015 р. та вилученні, відповідно до вимог ч. 2 ст. 511 Митного кодексу України товару " Мастики на основі полімерів... " загальною вартістю 83152,50 грн. та вантажного автомобіля марки " DAF " ( р.н. НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст.22 ЦК України упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно п. 2 оглядового листа Вищого господарського суду України від № 01-06/20/2014 " Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків ", у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи ( вигода ) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у випадку належного виконання повноважень заподіювачем збитків. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії посадових або службових осіб органу державної виконавчої служби стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вимогам вказаної статті позивачем не доведений причинний зв'язок між неправомірними діями працівників митниці та отриманими збитками у вигляді упущеної вигоди в розмірі 342000,00 грн.

Суд вважає, що позивачем також не доведено, що останньому була завдана моральна шкода в розмірі 50000,00 грн., оскільки неможливість виконання належним чином зобов'язань перед третьою особою не є моральною шкодою в розумінні ст. 23 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 14.12.2016 р.

Суддя В.І.Пінчук