ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" грудня 2016 р.Справа № 916/2803/16

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс

про стягнення 227627,57 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_2А, за довіреністю

Суть спору: Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс, у якій просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 15859,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 205767,92 грн. та збитки у розмірі 6000 грн., що разом становить 227627,57 грн.

Відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву від 09.12.2016р. При цьому, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс зазначається на неправомірному застосуванні положень ст.625 ГПК України, як підстави позову, зазначеної позивачем, до правовідносин, що виникли між сторонами у даному позові, і заперечується законність заявлених до стягнення збитків в розмірі 6000 грн., які за своєю природою, на думку позивача, є судовими витратами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив.

08 червня 2011 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Компанія) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (Позичальник) було укладено кредитний договір № 50001685 (надалі Договір № 50001685 від 08.06.2011р.), відповідно до умов якого сума кредиту складає: 595043,75 грн., еквівалент суми кредиту в Євро 50750,00 євро, строк кредиту 48 місяців. Процента ставка: фіксована за ставкою 15,00 % річних. Цільове призначення: на придбання автомобіля марки Porsche, модель Panamera, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 3605 куб. см., рік випуску 2011. Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено в еквіваленті 50750,00 євро. Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером в еквіваленті - 101500,00 євро. Спосіб надання кредиту: перерахування на рахунок № 01 у банку ТОВ "Комерсбанк", МФО 339339.

Також, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Компанія) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (Позичальник) були укладені Загальні умови кредитування, як додаток до кредитного договору № 50001685 від 08.06.2011р., відповідно до пп. 1.1, 1.2 яких, Компанія зобовязується надати Позичальнику кредит (надалі за текстом Кредит) у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях (далі за текстом Сума кредиту). В Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятій для сторін. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути Компанії Кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно до окремих положень п. 1.3.1 Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту, визначено у гривні на день укладання Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Згідно з пп. 1.4.1, 1.4.2 Загальних умов кредитування, надання Кредиту здійснюється починаючи з дати укладення Кредитного договору. Датою надання Кредиту є дата списання коштів у розмірі Суми кредиту з рахунку Компанії відповідно до умов Кредитного договору. Повернення Кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальним умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту.

Пунктом 1.4.3 Загальних умов кредитування, крім іншого, передбачено, що до 10 числа кожного місяця Компанія надсилає Позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіку погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіку погашення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою Позичальника, а також електронною поштою, а Позичальник зобовязується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату.

Відповідно до п. 1.7 Загальних умов кредитування, повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти, отримані Компанією від Позичальника, будуть зараховуватись у виконання зобовязань Позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником): у першу чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8; у другу чергу прострочені комісії у такій черговості: 1) разова комісія за переказ коштів; у третю чергу сплачені Компанією страхові платежі в порядку, передбаченому пунктом 5.6 цього Кредитного договору; у четверту чергу прострочені проценти; у пяту чергу строкові комісії; у шосту чергу строкові проценти; у сьому чергу прострочена сума основного боргу; у восьму чергу - строкова сума основного боргу; у дев'яту чергу - інші вимоги та витрати Компанії.

Згідно з п. 2.1 Загальних умов кредитування, за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у Кредитному договорі.

Пунктом 2.4 Загальних умов кредитування передбачено нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом "30/360" (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент Суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з жати отримання Кредиту і до першого календарного дня наступного місяця.

Відповідно до п. 2.5 Загальних умов кредитування термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіку погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів.

Пунктами 3.2, 3.2.1 Загальних умов кредитування передбачений порядок дострокового повернення кредиту та встановлено дострокове повернення на вимогу Компанії. Сторони погоджують, що Компанія має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав, у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк більше ніж 30 календарних днів.

Згідно з п. 3.3 Загальних умов кредитування, термін дострокового повернення Кредиту вважатиметься таким, що настав, а Кредит таким, що підлягає поверненню, на 5-й (пятий) календарний день з дня направлення Компанією відповідної письмової вимоги Позичальнику. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимозі Компанії) Позичальник зобовязаний повернути Компанії у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомлені Компанії).

Пунктом 5.5 Загальних умов кредитування передбачено, що Позичальник зобовязується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, на протязі усього терміну дії Кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована Компанією. Страхування майна забезпечується на наступних умовах: термін страхування не менше одного року з дня укладення договору застави з переукладанням/продовженням терміну страхування на кожний наступний рік, при цьому Позичальник зобовязаний упевнитись, що страхова компанія є авторизована Компанією , в протилежному випадку Позичальник укладає договір страхування майна з іншою автоматизованою страховою компанією; застраховані ризики пошкодження, втрата або знищення майна; страхова сума повна вартість майна з виплатою страхового відшкодування Компанії (вигодонабувач за страхуванням) в межах заборгованості Позичальника за Кредитним договором. Здійснювати щорічне страхування зазначеного майна на вказаних умовах до повного виконання зобовязань за Кредитним договором. Невідкладно надавати Компанії оригінали відповідних полісів страхування.

Відповідно до п. 5.6 Загальних умов кредитування, Позичальник зобовязується, в тому випадку, якщо Позичальник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаним у п. 5.5 цього Кредитного договору, цим Кредитним договором Позичальник дає згоду і доручає від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує Компанії втрати, понесені останньою у звязку із виконанням даного доручення, в порядку, передбаченому пунктом 1.7.3 цього Кредитного договору.

Згідно з п. 8.1 Загальних умов кредитування, у разі порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, Позичальник сплачує Компанії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за фактичний термін користування Кредитом.

Пунктом 8.2 Загальних умов кредитування, у разі порушення Позичальником терміну повернення Кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, передбаченої в статті 3.2.1, Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від Суми кредиту.

Відповідно до п. 8.3 Загальних умов кредитування, за кожний випадок порушення Позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Позичальник сплачує Компанії штраф у еквіваленті 15 Євро чи 20 дол. США відповідно до еквіваленту Суми кредиту у Кредитному договорі на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно еквівалент 20 Євро чи 25 дол. США за направлення другої вимоги щодо сплати, та еквівалент 25 Євро чи 30 дол. США за направлення третьої вимоги щодо сплати (якщо Компанія вирішить надіслати таку третю вимогу).

Згідно з п. 8.4 Загальних умов кредитування, у випадку будь-якого порушення Позичальником вимог пункту 5.5 цього Кредитного договору, включаючи, але не обмежуючись випадками несплати Позичальником сум страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, укладання Позичальником договору страхування із страховою компанією, не авторизованою Компанією тощо, Позичальник сплачує на вимогу Компанії штраф в розмірі 15% від Суми кредиту. Зазначені у цій статті штрафні санкції підлягають сплаті Позичальником не пізніше ніж через 7 (сім) робочих днів з дня направлення відповідної вимоги Компанією, а у разі дострокового повернення Кредиту за рішенням Компанії відповідно до статті 3.3. Якщо Позичальник не здійснить оплату протягом вказаного терміну з моменту отримання першої вимоги щодо сплати, Компанія надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. Якщо Позичальник не здійснить оплату протягом вказаного терміну з моменту отримання другої вимоги щодо сплати, Компанія відповідно до статті 3.2.1 Кредитного договору вимагатиме повернення Кредиту достроково, а також погашення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, про що повідомить у відповідній вимозі (повідомлені) про дострокове погашення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором.

Пунктом 8.5 Загальних умов кредитування передбачено, що збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Згідно графіку погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору № 50001685 від 08.06.2011р., встановлений графік відповідного погашення у період з 15.07.2011р. по 15.06.2015р.

14 червня 2011 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Заставодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (Заставодавець) було укладено Договір застави транспортного засобу №50009866 (надалі Договір застави), відповідно до п. 1.1. якого Заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобовязань заставляє майно (предмет застави), а саме автомобіль з наступними характеристиками: марка модель: PORSCHE PANAMERA 4, номер кузова: WP0ZZZ97ZBL004163, обєм двигуна: 3605, державний номер НОМЕР_2, рік виробництва: 2011, колір: чорний. За домовленістю сторін, заставна вартість предмета застави становить 1190087,50 грн. Заставодавець свідчить, що предмет застави до цього часу не є предметом застави за іншими зобовязаннями, є вільним від боргів, не переданий в оренду, жодним способом не відчужений.

Відповідно до п. 1.3. Договору застави, Заставодержатель видає Заставодавцю кредит за Кредитним договором №50001685 від 08.06.2011р., укладеного між Сторонами (кредитний договір), за яким, відповідно до п. 1.3.1. Заставодержатель видає Заставодавцю кредит за Кредитним договором у сумі 595043,75 грн., що на день укладання Кредитного договору складає еквівалент 50750 Євро, а Заставодавець зобовязується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно сплачувати плату за користуванням кредитом (проценти за ставкою у розмірі 15% та комісії: разова комісія за переказ коштів 2,5% від суми кредиту та комісія за дострокове повернення % від суми повернення) а також своєчасно повернути кредит Заставодержателю.

Під час розгляду господарської справи №916/2483/14 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 703672,52 грн., яка складається з: основного боргу у розмірі 413188,59 грн., збитків у розмірі 65950,06 грн., штраф у розмірі 221142,99 грн., 3 % річних у розмірі 3390,88 грн., судом було встановлено наявність неналежного виконання договірних зобовязань з боку відповідача за умовами укладеного між сторонами Кредитного договору № 50001685 від 08.06.2011р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014р., винесеним у справі №916/2483/14, позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" основну заборгованість у розмірі 413188,59 грн., збитки у розмірі 50382,34 грн., штраф у розмірі 217081,78 грн., 3 % річних у розмірі 3390,88 грн. та судовий збір у розмірі 13680,87 грн., позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" пені у розмірі 4061,21 грн. залишено без розгляду, в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 08 вересня 2014 року у справі №916/2483/14 скасовано частково, викладено резолютивну частину цього рішення в наступній редакції: „Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 413188,59 грн. основного боргу, 50382,34 грн. збитків, 10000 грн. штрафу, 4061, 21 грн. пені, 3390,88 грн. 3% річних та 9620,62 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На виконання Постанови Одеського апеляційного господарського суду 01.12.2014р. у справі №916/2483/14, місцевим господарським судом 11.12.2014р. був виданий відповідний наказ.

Постановою від 05.01.2015р. про відкриття виконавчого провадження №ВП 45959945 старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Одеської області від 11.12.2014р. №916/2483/14 та Постановою від 05.01.2015р. про арешт коштів боржника старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс".

Крім того, Постановою від 05.01.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на майно боржника у межах звернення стягнення 486582,43 грн.

Відповідно до пояснень позивача, 12.04.2016р. на рахунок Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено частину боргу у розмірі 442339,05 грн. та 17.08.2016р. на рахунок Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено частину боргу у розмірі 44243,37 грн., що підтверджується Кредитними повідомленнями від 12.04.2016р. та від 17.08.2016р., копія яких наявна в матеріалах справи. (а.с. 62).

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" було не своєчасно виконано зобовязання за умовами укладеного Кредитного договору №50001685 від 08.06.2011р., ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті було здійснено нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат за період з 02.12.2014р. по 12.04.2016р.

Так, відповідно до такого розрахунку, який було надано позивачем до позову, за відповідачем рахується заборгованість за сплати 3% річних у розмірі 15859,65 грн. та інфляційних втрат у розмірі 205767,92 грн.

Додатково, позивачем були заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 6000 грн., які були понесені позивачем у звязку з представництвом інтересів в суді та підготовкою процесуальних документів, які були необхідні для захисту інтересів позивача в суді.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті обґрунтовані неналежним виконанням з боку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" прийнятих на себе зобовязань за умовами Кредитного договору №50001685 від 08.06.2011р., та направлені на стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 227627,57 грн., з яких 3% річних у розмірі 15859,65 грн., інфляційні в розмірі 205767,92 грн. та збитки в розмірі 6000 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014р., винесеним у справі №916/2483/14, позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" основну заборгованість у розмірі 413188,59 грн., збитки у розмірі 50382,34 грн., штраф у розмірі 217081,78 грн., 3 % річних у розмірі 3390,88 грн. та судовий збір у розмірі 13680,87 грн., позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" пені у розмірі 4061,21 грн. залишено без розгляду, в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 08 вересня 2014 року у справі №916/2483/14 скасовано частково, викладено резолютивну частину цього рішення в наступній редакції: „Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 413188,59 грн. основного боргу, 50382,34 грн. збитків, 10000 грн. штрафу, 4061, 21 грн. пені, 3390,88 грн. 3% річних та 9620,62 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Отже, судом в межах провадження при розгляді господарської справи №916/2483/14 встановлено факт неналежного виконання з боку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" прийнятих на себе зобовязань за умовами Кредитного договору №50001685 від 08.06.2011р., у звязку з чим, рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014р. у справі №916/2483/14, яке було скасовано частково Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р., встановлено, що за відповідачем рахується, зокрема, заборгованість зі сплати основного боргу у розмірі 413188,59 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження 12.04.2016р. було сплачено Позивачу частину боргу у розмірі 442339,05 грн. та 17.08.2016р. на рахунок Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" в рамках виконавчого провадження було сплачено ще частину боргу у розмірі 44243,37 грн., що підтверджується Кредитними повідомленнями від 12.04.2016р. та від 17.08.2016р., копія яких наявна в матеріалах справи. (а.с. 62).

У звязку з несвоєчасним виконанням своїх зобовязань, позивачем було здійснено нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат, розрахунки проведено за період з 02 грудня 2014 року по 12 квітня 2016 року. Так, відповідно до такого розрахунку, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті 3% у сумі 15859,65 грн. та заборгованість зі сплати інфляційних втрат у розмірі 205767,92 грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про їх стягнення з відповідача правомірними.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" в частині стягнення з відповідача 6000 грн. збитків, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та письмових пояснень позивача, збитками позивач визначає вартість послуг ТОВ "Юридична фірма Вернер з представництвом інтересів позивача в суді та підготовкою процесуальних документів, які були необхідні для захисту інтересів позивача у звязку з порушенням умов договору, що складаються з 6000грн., з урахуванням ПДВ.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Також відшкодування збитків передбачено ст. 224 ГК України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Приписами ст. 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Чинним законодавством передбачено, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) факт порушення зобовязання або завдання збитків (протиправна дія або бездіяльність); 2) наявність і розмір завданих збитків або шкоди; 3) причинний звязок між порушенням зобовязання і збитками або завданням шкоди та розміром шкоди; 4) вина особи, яка порушила зобовязання, або завдала шкоду.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитків, повинна довести як розмір збитків так і факт їх понесення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7 встановлено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Зазначені витрати - не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявлені позивачем збитки у розмірі 6000 грн. за своєю правовою природою є судовими витратами, а тому не можуть стягуватись під виглядом збитків.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 3% річних у сумі 15859,65 грн. та інфляційних у сумі 205767,92 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 3324,41грн. покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Транс-Сервіс (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 20/1; код 21001601) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, буд. 1В, офіс „В; код 36422974) 3% річних у розмірі 15859 (пятнадцять тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 65 коп., інфляційні втрати у розмірі 205767 (двісті пять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 92 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 3324 (три тисячі триста двадцять чотири) грн. 41 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2016 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко