ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 р. Справа № 917/1600/16

За позовом Першого заступника керівника ОСОБА_1 міської прокуратури (вул. В.Козака, буд. 1, м. Полтава, 36020)

в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вул. Кутузова, буд. 18/9, м. Київ-133, 01601)

до ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок (вул. Ляхова, буд. 1, Октябрський район, м.Полтава, Полтавська область, 36014)

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міська рада (вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, 36000)

про визнання права власності

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_2, ОСОБА_3

від позивача: ОСОБА_4

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: ОСОБА_5

Розглядається позовна заява про визнання права власності держави в особі Фонду державного майна України на окремо розташоване нерухоме майно, яке є невід'ємною частиною адміністративної триповерхової будівлі (Будинку генерал-губернатора, 1810 року, охоронний номер 577/4), а саме: склад В-1 площею 66,5 кв. м., вартістю 8560 грн.; гараж З-1 - 246,6 кв. м. вартістю 510100 грн.; гараж та склад Л-1 - 412,6 кв. м., вартістю 780200 грн.; павільйон К - 37,5 кв. м., вартістю 26800 грн.; павільйон М -183,4 кв. м., вартістю 175300 грн., гараж (тимчасовий) Н - 19,6 кв. м., вартістю 6500 грн.; гараж (тимчасовий) О - 19,6 кв. м., вартістю 11500 грн.; огорожа №1 - 898,6 кв. м., вартістю 291800 грн.; ворота № 2 - 16,4 кв. м, вартістю 13600 грн.; замощення № 3 - 3078,3 кв. м., вартістю 877800 грн.; хвіртка № 4 - 3,7 кв. м., вартістю 2300 грн.; хвіртка № 5 - 3,9 кв. м., вартістю 2400 грн.; ворота №6 -17,4 кв. м., вартістю 14400 грн.; ворота № 7 - 9,8 кв. м., вартістю 8300 грн.; хвіртка №8 - 3,5 кв. м., вартістю 2500 грн.; хвіртка № 9 - 3,6 кв. м., вартістю 2500 грн.; ворота №10 - 8,6 кв. м., вартістю 7100 грн.; хвіртка № 11 - 2,9 кв. м., вартістю 1800 грн.; хвіртка №12 - 4,6 кв. м., вартістю 2800 грн.; огорожа № 13 - 34,3 кв. м., вартістю 22500 грн.; ворота №14 - 5,9 кв. м., вартістю 490 грн.; ворота № 15 - 5,5 кв. м., вартістю 4500 грн; огорожа №16 - 35,0 кв. м., вартістю 26600 грн.; хвіртка № 17 - 1,8 кв. м.. вартістю 1300 грн., по вул. Соборній (Жовтневій), 37 у м. Полтаві, загальною вартістю 2 883 100 грн. (в редакції заяви про уточнення позовних вимог а.с.111-113).

Позивач - Фонд державного майна України вважає, що спірне майно відносить до державної власності, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі (пояснення від 20.12.2016р.).

Відповідач в поясненнях від 15.12.2016р. проти позову заперечує, посилаючись на те, що вартість майна визначена прокурором необґрунтовано, на території подвіря наявне майно профспілкових організацій, відповідач сплачує податок на спірну земельну ділянку, на території парку знаходяться 200-річні дуби, будівлі СБУ та обленерго (а.с.159-160).

Третя особа у відзиві та додаткових пояснення проти позову заперечує посилаючись на те, що позивачем не доведено наявність порушення, невизнання або оспорювання зі сторони відповідача прав щодо зазначених у позовній заяві обєктів; спірне майно є невідємною частиною адміністративної триповерхової будівлі по вул.Соборній (Жовтневій), буд.37 у м.Полтава складовою частиною адміністративної будівлі по вул.Ляхова, 1, у м. Полтава та будівлі спортивної школи по вул. Жовтневій,37 у м. Полтава, які є окремими розташованими обєктами нерухомого майна, на які визнано право державної власності згідно з трьома окремими рішеннями суду; позивачем не надано доказів формування згідно з вимогами чинного законодавства земельної ділянки, на межі якої розташовані спірні обєкти, позивачем не надано доказів прийняття спірних обєктів в експлуатацію.

Відповідач надав клопотання від 14.12.2016р. про відкладення розгляду справи. З огляду на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином та за своєчасно, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, явка представників сторін судом обовязковою не визнавалася; строк розгляду справи закінчується, наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін; а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає

В судовому засіданні 22.12.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в судах у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України Про прокуратуру передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно зі ст. 20 Закону України Про прокуратуру при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про Фонд державного майна України - Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до положень ст.ст. 4, 7 Закону України Про управління об'єктами державної власності Фонд державного майна України є суб'єктом управління об'єктами державної власності та здійснює відповідно до законодавства право розпорядження майном, що перебуває на балансі громадських організацій колишнього СРСР, яке має статус державного.

Згідно ст. 4 Закону України Про Фонд державного майна України до основних завдань Фонду належить реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства.

Отже, відповідно до ст. 29 ГПК України, Фонд державного майна України є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах.

Однак, ФДМ України за наявності повноважень не звертався до суду про визнання права власності держави на вказані об'єкти нерухомості, що свідчить про неналежний захист інтересів держави.

З огляду на викладене, предявлення Першим заступником керівника ОСОБА_1 міської прокуратури позову в інтересах держави в особі Фонду державного майна України є правомірним.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.06.2015 у справі №917/557/15 задоволено позов першого заступника прокурора м. Полтави до ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок та ОСОБА_1 дитячо-спортивної школи Авангард імені ОСОБА_6 ОСОБА_1 обласної організації фізкультурно-спортивного товариства Україна. Визнано право власності держави в особі Фонду державного майна України на нерухоме майно - будівлю спортивної школи площею 314, кв.м., що розташована по вул. Жовтнева, 37, м. Полтава (а.с.54-56).

ОСОБА_7 Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 по справі № 917/124/15, порушеній за позовом Першого заступника прокурора міста Полтави в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок, визнано право власності держави в особі Фонду державного майна України на нерухоме майно - окремо розташовану адміністративну триповерхову будівлю за адресою: м. Полтава, вул. Соборності (Жовтнева), 37 (а.с.46-53).

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень дана постанова набрала законної сили 02.02.2016р.

При цьому в даній постанові встановлено наступні обставини:

- виконавчий комітет депутатів трудящих ОСОБА_1 міської ради закріпив та передав для відбудови під ОСОБА_8 зруйновану коробку будинку колишньої школи міліції та, приймаючи до уваги, що коробка є пам'ятником архітектури XIX ст., вимагав негайного розгортання робіт по його реставрації. Будівельні роботи необхідно було розпочати не пізніше 01.08.1950. Окрім того, встановлений термін закінчення будівництва до кінця 1952 року та зобов'язано скласти орендно-охоронний договір.

- рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих №362 від 30.06.1966р. ОСОБА_1 обласній раді професійних спілок надано дозвіл на будівництво будинку профспілкових курсів на території Будинку спілок по вул. Жовтневій, 37, з боку вул. Ляхова, зі знесенням існуючої літньої кіноплощадки обласного управління кінофікації.

- рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих № 556 від 29.09.1972р. затверджено акт Державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію будинку профкурсів обласної ОСОБА_7 профспілок по вул. Жовтневій, 37, міського управління капітального будівництва.

- розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №154-р від 10.03.2005р. обласній раді профспілок, як користувачу, надано дозвіл на здачу в експлуатацію складу і гаражу та реєстрацію виконаних перепланувань адмінприміщень обласної ради профспілок по вул. Жовтневій, 37 у м. Полтава.

- після розпаду Союзу РСР право власності на спірне майно набула держава Україна.

- профспілки діяли за загальним статутом профспілок Союзу РСР та були загальносоюзними громадськими організаціями. Відтак, спірні нежилі приміщення були майном громадської організації колишнього Союзу РСР, розташованим на території України.

- майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, під час розгляду однієї справи, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдинг проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

При проведенні інвентаризації вказаних обєктів нерухомого майна було встановлено наявність споруд допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків, які не ввійшли до предмету розгляду у справі № 917/557/15 та у справі № 917/124/15 (а.с.57).

Згідно даних технічного паспорту на громадські будинки по вул. Соборності, № 37, у м. Полтаві, виготовленого ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 23.05.2016р. (а.с.58-65) до складу адміністративної триповерхової будівлі по вул. Соборності, № 37, у м. Полтаві, входять наступні господарські будівлі та споруди: склад В-1 площею 66,5 кв. м.; гараж З-1 - 246,6 кв. м.; гараж та склад Л-1 - 412,6 кв. м.,; павільйон К - 37,5 кв. м.; павільйон М -183,4 кв. м., гараж (тимчасовий) Н - 19,6 кв. м.; гараж (тимчасовий) О - 19,6 кв. м.; огорожа №1 - 898,6 кв. м.; ворота № 2 - 16,4 кв. м; замощення № 3 - 3078,3 кв. м.; хвіртка № 4 - 3,7 кв. м.; хвіртка № 5 - 3,9 кв. м.; ворота №6 -17,4 кв. м.; ворота № 7 - 9,8 кв. м.; хвіртка №8 - 3,5 кв. м.; хвіртка № 9 - 3,6 кв. м.; ворота №10 - 8,6 кв. м.; хвіртка № 11 - 2,9 кв. м.; хвіртка №12 - 4,6 кв. м.; огорожа № 13 - 34,3 кв. м.; ворота №14 - 5,9 кв. м.; ворота № 15 - 5,5 кв. м.; огорожа №16 - 35,0 кв. м.; хвіртка № 17 - 1,8 кв. м.

Згідно звіту про оцінку майна від 20.09.2016р., проведеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9, вартість частини комплексу спірних нежитлових будівель та споруд по вул. Соборній (Жовтневій), 37 у м. Полтаві, становить 2883100,00 грн. (а.с.66).

Отже заперечення відповідача щодо непідтвердження прокурором вартості спірного майна є необгрунтованими.

Як свідчать матеріали справи, протоколом засідання виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради - депутатів трудящих № 6 від 08.02.1950 розглянуто клопотання ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок про закріплення за ними зруйнованої коробки двоповерхового будинку по площі Жовтневій, 31, для відбудови (а.с. 24-25).

Згідно даного протоколу виконавчий комітет міської ОСОБА_7 депутатів трудящих задовольнив клопотання ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок, закріпив та передав для відбудови під ОСОБА_8 зруйновану коробку будинку бувшої школи міліції та, приймаючи до уваги, що коробка є пам'ятником архітектури XIX ст., вимагав негайного розгортання робіт по його реставрації. Будівельні роботи необхідно було розпочати не пізніше 01.08.1950. Окрім того, встановлений термін закінчення будівництва до кінця 1952 року та зобов'язано скласти орендно-охоронний договір.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих №362 від 30.06.1966 ОСОБА_1 обласній раді професійних спілок надано дозвіл на будівництво будинку профспілкових курсів на території Будинку спілок по вул. Жовтневій, 37, з боку вул. Ляхова, зі знесенням існуючої літньої кіноплощадки обласного управління кінофікації. (а.с.26).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих № 556 від 29.09.1972 затверджено акт Державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію будинку профкурсів обласної ОСОБА_7 профспілок по вул. Жовтневій, 37, міського управління капітального будівництва (а.с.87).

Отже, починаючи з 1950 року ОСОБА_1 обласна рада професійних спілок використовувала нежитлові приміщення та земельну ділянку площею 1 га для власних потреб.

Розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №154-р від 10.03.2005 обласній раді профспілок, як користувачу, надано дозвіл на здачу в експлуатацію складу і гаражу та реєстрацію виконаних перепланувань адмінприміщень обласної ради профспілок по вул. Жовтневій, 37 у м. Полтава (а.с.29).

Згідно рішення двадцять дев'ятої сесії п'ятого скликання ОСОБА_1 міської ради від 14.08.2008 КП ОСОБА_1 БТІ Інвентаризатор за заявою уповноваженого органу управління комунальною власністю взято на облік безхазяйне нерухоме майно - нежитлову будівлю по вул. Жовтневій, 37 у м. Полтаві (а.с.101).

У березні 2011 року управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради звернулося до суду із заявою про передачу безхазяйного нерухомого майна, а саме: склад - 48,0 кв.м., гараж - 197,3 кв.м., павільйон - 31,5 кв.м., гараж та склад - 297,9 кв.м., павільйон - 161,1 кв.м., цегляна огорожа №1 - 770,9 кв.м., ворота №2 - 12,0 кв.м., замощення (асфальтове) №3 - 2276,0 кв.м., хвіртка №4 - 2,0 кв.м., хвіртка №5 - 1,8 кв.м., ворота №6 - 12,6 кв.м., ворота №7 - 15,3 кв.м., хвіртка №8 - 2,6 кв.м., дерев'яні ворота №9 - 2,4 кв.м., металеві ворота №10 - 10,3 кв.м., металева хвіртка №11- 2,1 кв.м., у власність територіальної громади м. Полтави.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.08.2012, заяву управління майном комунальної власності міста задоволено. Передано у власність територіальної громади в особі ОСОБА_1 міської ради безхазяйне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення окремо розташовані господарські будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева, 37, що складаються з: адміністративної будівлі - 2107,5 кв.м., спортивної школи - 314,0 кв.м., складу -48,0 кв.м., гаражу - 197,3 кв.м., павільйону - 31,5 кв.м., гаража та складу -297,9 кв.м. та павільйону - 161,1 кв.м., цегляної огорожі №1 - 770,9 кв.м., воріт №2 -12,0 кв.м., замощення (асфальтове) № 3 - 2276,0 кв.м., хвіртки № 4 - 2,0 кв.м., хвіртки № 5 - 1,8 кв. м, воріт №6-12,6 кв.м., воріт № 7 - 15,3 кв.м., хвіртки №8 -2,6 кв.м., дерев'яних воріт №9 - 2,4 кв.м., металевих воріт №10 - 10,3 кв.м., металевої хвіртки №11- 2,1 кв.м., відповідно до технічного паспорта станом на 15.09.2009.

Зазначені обставини встановлені в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 по справі № 917/124/15 і згідно ст. 35 ГПК України не підлягають доведенню знову (а.с.48).

Листом від 23.07.2014 р. № НОМЕР_1 ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор повідомлено, що вказане майно було взято на облік як безхазяйне нерухоме майно (а.с.35).

Згідно листа голови облпрофради від 10.06.2003 №178/012, адресованого директору ПБТІ Інвентаризатор, споруди рахуються на балансі обласної ради профспілок (а.с.28).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.02.2013 касаційну скаргу заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Полтавській області задоволено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2011 та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 08.08.2012 скасовано. (а.с.34).

Отже, враховуючи те, що право власності за спірними об"єктами так, і не визнано, то згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.02.2013, вбачається, що існує спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження (а.с.34).

З огляду на викладене, є безпідставними посилання третьої особи на відсутність спору між сторонами щодо спірного майна.

Згідно листа ПП ОСОБА_1 БТІ Інвентаризатор від 08.09.2016 за № 8092, господарські будівлі: гаражі, сараї, тощо виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків (а.с.57). Зазначене також підтверджується Технічним паспортом на громадські будинки від 23.05.2016 (а.с.58-66).

Заявленими у даному позові обєкти є господарськими будинками та спорудами, які є невід'ємною частиною вказаної адреси - м. Полтава, вул. Соборності (Жовтнева), 37

Факт перебування вказаного майна у користуванні відповідача підтверджується актом державного приймання будівлі (споруди) в експлуатацію від 29.09.1972 року, за яким прийнято будівлю профкурсів обласної ради профспілок по вул. Жовтневій, 37, у м. Полтаві (а.с.80-84), це підтверджено також довідкою полтавської обласної ради профспілок від 07.02.20002р. № 46/012 (а.с.85), розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №154-р від 10.03.2005 про надання відповідачу дозвілу на здачу в експлуатацію складу і гаражу та реєстрацію виконаних перепланувань адмінприміщень обласної ради профспілок по вул. Жовтневій, 37 у м. Полтава (а.с.29).

Посилання третьої особи на те, що за вказаною адресою знаходяться будівлі трансформаторної підстанції під літерою «Г-1» та будівля Служби безпеки України, і рішення по даній справі може вплинути на їх права, судом відхиляються, оскільки вказані будівлі не є предметом даного спору.

Заперечення третьої особи з тих підстав, що позивачем не оформлено право користування земельною ділянкою під спірним майном, судом відхиляються, оскільки вимоги щодо земельної ділянки прокурором у даному позові не заявлялися.

Заперечення третьої особи з тих підстав, що міською радою прийнято рішення про розроблення детального плану кварталу для забудови спірної земельної ділянки і це вплине на права Управління капітального будівництва виконавчого комітету полтавської міської ради, судом відхиляються, оскільки ці обставини не стосуються предмету даного спору.

Заперечення третьої особи з тих підстав, що павільйони К-1 та М-1 є самовільно збудованими і не можуть входити до предмету позову, судом відхиляються, оскільки за даними Технічним паспортом на громадські будинки від 23.05.2016р. самочинно збудовані обєкти відсутні, а вказані обєкти є тимчасовими; та є невід'ємною частиною вказаної адреси

Заперечення третьої особи щодо включення до позовних вимог замощення, судом відхиляються, оскільки згідно довідки відповідача від 10.06.2003р. № 178/012 воно пеербувало на балансі обласної ради профспілок. Крім того, за даними технічного паспорта воно є невід'ємною частиною вказаної адреси.

Суд також зазначає, що Ансамбль круглої площі Полтави відповідно до постанови ОСОБА_7 Міністрів УРСР Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території Української РСР від 24.08.1963 №970, є пам'яткою архітектури національного значення (охоронний №577); (а.с.142-143).

Листом від 30.06.2015р. № 01-18/903 Управління культури ОСОБА_1 обласної державної адміністрації повідомило, що відповідно до ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970 та Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 02.06.1996 №128, адміністративна будівля по вул. Жовтнева, 37 у м. Полтава є пам'яткою архітектури національного значення у складі Ансамблю круглої площі міста Полтави Будинок генерал-губернатора, 1810 рік (охоронний №577/4); (а.с.140).

Усі об'єкти культурної спадщини підлягають захисту від загрози знищення, руйнування або пошкодження відповідно до п.6 ст.6 Закону України Про охорону культурної спадщини незалежно від того, були вони внесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України чи ні.

За розпорядженням розпорядження голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації від 20.05.2016р. № 207 «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві» вулиця Жовтнева була перейменована у вулицю Соборності (а.с.121-122).

За ст. 181 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

За статтею 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_7 Верховної ОСОБА_7 УРСР від 24.08.1991 № 1427-ХІІ Про проголошення незалежності України Україна проголошена незалежною демократичною державою. З моменту проголошення незалежності чинними на території України є тільки її Конституція, закони, постанови Уряду та інші акти законодавства.

Указом Президії Верховної ОСОБА_7 України від 30.08.1991 Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави та Законом України від 10.09.1991 Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташовані на території України, є державною власністю України.

Відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_7 України від 30.08.1991 №145-ХІІ Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави та Закону України Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України від 10.09.1991 №1540-ХІ1, майно та фінансові ресурси підприємств, установ та організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташовані на території країни, є державною власністю України, а укладені після 29.11.1990 майнові договори, якими змінено форму власності, визнаються недійсними.

Верховна ОСОБА_7 України 10.04.1992 постановою № 2268-ХІІ Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР, розташовані на території України, з метою збереження в інтересах громадян України майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР тимчасово, до визначення правонаступників, передала ФДМ України майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих загальносоюзних громадських організацій.

ОСОБА_7 Верховної ОСОБА_7 України Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР від 04.11.1994 №3943-ХІІ встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Кабінету Міністрів України до 01.03.1994 доручено визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна. До законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Фонд державного майна України здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій.

ОСОБА_7 Верховної ОСОБА_7 Української РСР Про захист суверенних прав власності Української РСР від 29.11.1990 № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Зі змісту наведених вище положень законодавства вбачається, що передача майнових комплексів у відання Української республіканської ОСОБА_7 профспілок, правонаступником якої після розпаду Союзу РСР стала рада. Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

У той же час профспілки діяли за загальним статутом профспілок СРСР та були загальносоюзною громадською організацією.

Отже, спірний об'єкт був майновим комплексом громадської організації колишнього Союзу РСР, розташованим на території України.

ОСОБА_7 Верховної ОСОБА_7 України від 10.04.1992 Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, передані тимчасово Фонду державного майна України.

За змістом постанови Верховної ОСОБА_7 України від 04.02.1994 Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю, а тому правові підстави для розпорядження Федерацією профспілок України майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР (продажу, передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб) відсутні. Ураховуючи вказані вимоги законодавства Верховний Суд України, розглядаючи справу №3-107гс14 за позовом прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, укладеного між ЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровниця і господарським товариством, визнання права власності на це майно за державою та його витребування з чужого незаконного володіння, дійшов висновку, що питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому вірні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю, а тому правових підстав для розпорядження Федерацією профспілок України майном загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР немає. Разом з тим, відповідно до ст. 111-28 ГПК України, постанова Верховного Суду України вказаній справі є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та судів України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №І5-рп/2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Заяви про позовну давність відповідачем суду не подавалося.

Оскільки спірне майно є державним, є невід'ємною частиною адміністративної триповерхової будівлі (Будинку генерал-губернатора, 1810 року, охоронний номер 577/4), то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Прокурор у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову Прокуратурою Полтавської області сплачено 43246,50 грн. судового збору за платіжним дорученням від 05.10.2016р. № 1386 (а.с.21). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 06.10.2016р. (а.с.73).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності держави в особі Фонду державного майна України на окремо розташоване нерухоме майно, яке є невід'ємною частиною адміністративної триповерхової будівлі (Будинку генерал-губернатора, 1810 року, охоронний номер 577/4), а саме: склад В-1 площею 66,5 кв. м., вартістю 8560 грн.; гараж З-1 - 246,6 кв. м. вартістю 510100 грн.; гараж та склад Л-1 - 412,6 кв. м., вартістю 780200 грн.; павільйон К - 37,5 кв. м., вартістю 26800 грн.; павільйон М -183,4 кв. м., вартістю 175300 грн., гараж (тимчасовий) Н - 19,6 кв. м., вартістю 6500 грн.; гараж (тимчасовий) О - 19,6 кв. м., вартістю 11500 грн.; огорожа №1 - 898,6 кв. м., вартістю 291800 грн.; ворота № 2 - 16,4 кв. м, вартістю 13600 грн.; замощення № 3 - 3078,3 кв. м., вартістю 877800 грн.; хвіртка № 4 - 3,7 кв. м., вартістю 2300 грн.; хвіртка № 5 - 3,9 кв. м., вартістю 2400 грн.; ворота №6 -17,4 кв. м., вартістю 14400 грн.; ворота № 7 - 9,8 кв. м., вартістю 8300 грн.; хвіртка №8 - 3,5 кв. м., вартістю 2500 грн.; хвіртка № 9 - 3,6 кв. м., вартістю 2500 грн.; ворота №10 - 8,6 кв. м., вартістю 7100 грн.; хвіртка № 11 - 2,9 кв. м., вартістю 1800 грн.; хвіртка №12 - 4,6 кв. м., вартістю 2800 грн.; огорожа № 13 - 34,3 кв. м., вартістю 22500 грн.; ворота №14 - 5,9 кв. м., вартістю 490 грн.; ворота № 15 - 5,5 кв. м., вартістю 4500 грн; огорожа №16 - 35,0 кв. м., вартістю 26600 грн.; хвіртка № 17 - 1,8 кв. м.. вартістю 1300 грн., по вул. Соборній (Жовтневій), 37 у м. Полтаві, загальною вартістю 2 883 100 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 обласної ради професійних спілок (юридична адреса: вул. Ляхова, буд.1, Октябрський район, м. Полтава, Полтавська область, 36014; ідентифікаційний код 02607976) на користь Прокуратури Полтавської області (вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 02910060) 43246грн. 50 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 27.12.2016р.

Суддя Т. М. Безрук