ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа №922/2433/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №61 від 20.04.2016 року;

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №961 від 30.06.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м.Харків, (вх.№2823Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2016 року по справі №922/2433/16,

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м.Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків,

про стягнення збитків та витрат з проведення незалежної експертизи в розмірі 371520,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.09.2016 року по справі №922/2433/16 (суддя Пономаренко Т.О.) в позові відмовлено.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ним було дотримано процедури повернення у державну власність обєктів приватизації у звязку із розірванням відповідного договору, що регулюється положеннями Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №32 від 18.01.2001 року. При цьому, в матеріалах справи наявні в підтвердження позовних вимог належні та допустимі докази, однак судом першої інстанції зазначені обставини не були враховані, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою суду Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 22.11.2016 року для забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі, враховуючи незявлення в судове засідання представника відповідача, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги було задоволено і відкладено розгляд справи на іншу дату.

До початку судового засідання 13.12.2016 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№12595), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Як вказує відповідач, вимога позивача про стягнення збитків є необґрунтованою, оскільки на момент здійснення розбирання обєкта, а саме в період з 30.10.2001 року по 14.04.2003 року в п.5.3. договору №802 від 14.09.2001 року було встановлено обовязок відповідача здійснити демонтаж відповідного обєкта відповідачем. Разом з тим, відповідач зазначає, що якщо припустити наявність порушеного права позивача, то ним було пропущено строки позовної давності для звернення з позовом у даній справі, про сплив якої було заявлено в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 13.12.2016 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача проти позиції скаржника заперечував з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

14.09.2001 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (продавець, позивач у справі) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець, відповідач у справі) було укладено договір №802 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» по вул. Селянська, у м.Харкові, ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2375.

Об'єкт незавершеного будівництва був переданий 30.10.2001 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області за актом приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва «Станції нейтралізації» ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка по вул. Селянській, в м.Харкові (т. 1, арк. с. 11).

Вказаний у договорі об'єкт продано за 22146,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 року у справі №62/218-10, рішення господарського суду Харківської області від 21.10.2010 року у справі №62/218-10 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено:

- розірвано договір купівлі-продажу №802 від 14.09.2001 року обєкта незавершеного будівництва «Станції нейтралізації», ХДПЗ ім. Т.Г.Шевченка, по вул. Селянській в м.Харкові, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3;

- зобовязано ОСОБА_3 повернути у державну власність в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області обєкт незавершеного будівництва «Станція нейтралізації», ХДПЗ ім. Т.Г.Шевченка, який розташований по вул. Селянській у м.Харкові.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області «Про проведення незалежної оцінки об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації», що за рішенням суду повертається у державну власність та визначення розміру збитків, завданих об'єкту під час володіння ним покупцем» №594 від 21.03.2014 року було затверджено Завдання на проведення незалежної оцінки об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» за адресою: ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка, м.Харків, вул. Селянська, що за рішенням суду повертається у державну власність та визначення розміру збитків, завданих об'єкту під час володіння ним покупцем - ОСОБА_4.

Суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, на підставі договору №31142 на проведення незалежної оцінки від 31.03.2014 року, здійснено розрахунок збитків, що відображено у Звіті про оцінку майна: розмір збитків, завданих об'єкту покупцем - громадянкою ОСОБА_4 за час володіння ним, становить 371520,00 грн. з ПДВ.

Листом від 20.05.2014 року №13-2419 позивач звернувся до відповідача, в якому пропонував останньому в добровільному порядку в 20-денний термін з дати отримання листа сплатити вартість збитків, нанесених державі за час володіння об'єктом у розмірі 371520,00 грн.

Позивач вказував, що станом на момент звернення з позовом у даній справі до суду, збитки, завдані об'єкту незавершеного будівництва за час володіння ним відповідачем, в добровільному порядку не відшкодовані.

Відповідно до ч. 3 ст.19 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва», покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

Повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів регулюється Порядком повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №32 (далі - Порядок).

У п. 1 Порядку передбачено, що він регулює відносини, пов'язані з поверненням у державну власність об'єкта приватизації, відчуженого за результатами його продажу на аукціоні, за конкурсом або шляхом викупу, у разі розірвання договору купівлі-продажу цього об'єкта за рішенням суду у зв'язку з невиконанням умов договору або визнання судом його недійсним. Об'єкт приватизації повертається до сфери управління державного органу приватизації, що проводив його відчуження за договором купівлі-продажу (далі - державний орган приватизації), для здійснення управління цим об'єктом згідно із законодавством до моменту відчуження його в результаті повторного продажу.

У випадку повернення у державну власність проводиться: інвентаризація та оцінка об'єкта; приймання його державним органом приватизації; прийняття державним органом приватизації рішення про повторний продаж поверненого у державну власність об'єкта приватизації.

Згідно пункту 6 Порядку, інвентаризація об'єкта приватизації (крім пакетів акцій), який повертається у державну власність, проводиться інвентаризаційною комісією згідно з Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Мінфіну від 11.08.1994 року №69, станом на день прийняття судом, господарським судом відповідного рішення. Склад інвентаризаційної комісії та порядок її роботи визначаються державним органом приватизації. Результати інвентаризації затверджуються державним органом приватизації.

Суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів створення інвентаризаційної комісії об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» за адресою: ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка, м. Харків, вул. Селянська.

Проте, такі висновки спростовуються, а саме: з метою повернення об'єкту приватизації в державну власність, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області було видано наказ №425-П від 17.03.2011 року про створення комісії з інвентаризації (обстеження) об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка.

На виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №32 «Про затвердження Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу таких об'єктів», наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 17.03.2011 року №424-П створено комісію з питань повернення у державну власність об'єкту незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка.

Членами комісії 22.03.2011 року проведено інвентаризацію (обстеження) будівельного майданчику та розташованого на ньому ОНБ «Станція нейтралізації». При цьому, комісією складено інвентаризаційні описи і акт обстеження об'єкта. В подальшому, результати інвентаризації передано на розгляд комісії РВ ФДМУ по Харківській області з питань повернення ОНБ «Станція нейтралізації».

Пунктом 7 Порядку встановлено, що оцінка об'єкта приватизації (крім пакета акцій), що повертається у державну власність, станом на день набрання чинності відповідним рішенням суду проводиться згідно з Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №1891.

Відповідно до п. 11 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №1891, щодо об'єктів, які повертаються у державну власність, у тому числі за рішенням суду, підготовчий етап, зокрема, передбачає: 1) утворення державним органом приватизації інвентаризаційної комісії, до складу якої включаються представники державного органу приватизації, керівник підприємства та особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку. Очолює комісію представник державного органу приватизації; 2) визначення державним органом приватизації дати оцінки. Якщо об'єкт приватизації повертається у державну власність на виконання відповідного рішення суду, датою оцінки є день набрання чинності відповідним рішенням суду. Дата оцінки є датою інвентаризації; 3) проведення інвентаризації в один етап та у строк, що не перевищує 15 календарних днів від дати оцінки, і подання її результатів на розгляд комісії з повернення об'єкта у державну власність. Інвентаризація проводиться у порядку, визначеному законодавством з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Суд першої інстанції вказав, що всупереч вимог п.п. 2-3 п. 11 Методики оцінки майна, Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області не надано доказів проведення інвентаризації (обстеження об'єкта незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» за адресою: ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка, м. Харків, вул. Селянська). Однак, такі висновки спростовуються матеріалами справи, оскільки позивач надав докази проведення інвентаризації, зокрема, інвентаризаційні описи від 22.03.2011 року та акти обстеження від 22.03.2011 року.

Також, місцевий господарський суд вказав про ненадання протоколу засідання комісії з повернення об'єкта в державну власність, який мав бути складений комісією за результатами звіряння результату інвентаризації і оцінки об'єкту незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» за адресою: ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка, м.Харків, вул. Селянська, проведеної при його відчуженні регіональним відділенням та на дату набрання законної сили постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 року по справі №62/218-10, як не надано і регламенту роботи такої комісії.

Однак, як свідчать матеріали справи, на засіданні комісії 01.04.2011 року протокол №13 було розглянуто надані інвентаризаційною комісією документи та проведено звіряння результатів інвентаризації (обстеження) об'єкта, проведених при приватизації станом на 30.09.2000 року і на дату набрання чинності постанови Харківського апеляційного господарського суду - 06.12.2010 року та встановлено наступне: об'єкт незавершеного будівництва «Станція нейтралізації», за час володіння ним покупцем - ОСОБА_3 зазнав змін і фактичний його стан не відповідає стану на момент приватизації. Об'єкт знаходиться в незадовільному стані. На момент приватизації було змонтовано тільки частину триповерхової будівлі, що становить 18% будівельної готовності. На момент обстеження станом на 22.03.2011 року об'єкт частково демонтований та занедбаний. На території будівельного майданчику знаходиться частина плит, ригелів, що були демонтовані. Проектно-кошторисна та виконавча документація відсутня.

У результаті звіряння результатів інвентаризації (обстеження) стану зазначеного вище об'єкта на час підготовки його до приватизації та на час проведення обстеження (на дату набрання чинності судового рішення), комісією встановлено недостача будівельних конструкцій.

Зважаючи на зазначене вище, за результатами звіряння комісією прийнято рішення про визначення вартості об'єкта та розміру збитків, завданих об'єкту приватизації шляхом проведення незалежної оцінки.

У п.9 Порядку передбачено, що у разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 21.03.2014 року №594 було затверджено завдання на проведення незалежної оцінки обєкту незавершеного будівництва «Станція нейтралізації» ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка по вул. Селянській м.Харкова, що за судовим рішенням повертається у державну власність, та розміру збитків, завданих обєкту під час володіння ним покупцем ФОП ОСОБА_3

Згідно звіту субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 про оцінку майна, що повертається до державної власності та визначення розміру збитків, завданих обєкту приватизації ОСОБА_3 станом на 10.04.2014 року розмір збитків визначений у сумі 371520,00 грн. При цьому, датою оцінки є 06.12.2010 року.

Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 13.05.2014 року №1011 затверджено висновок про те, що станом на 06.12.2010 року (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 року по справі №62/218-10) ринкова вартість ОНБ «Станція нейтралізації» ХДПЗ ім. Т.Г. Шевченка по вул. Селянській м.Харкова складає 378840,00 грн., з урахуванням ПДВ, а розмір збитків завданих йому становить 371520,00 грн., з урахуванням ПДВ.

За результатами проведення позивачем вищевказаних дій, відповідачу було направлено лист про сплату збитків із зазначенням реквізитів, однак вимоги позивача виконані не були.

Колегія суддів зазначає, що позивачем надано визначені чинним законодавством документи на підтвердження факту наявності збитків та їх розміру і доведено належними та допустимими доказами обставин понесення збитків та їх розміру, що є підставою для задоволення позовних вимог. Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, що зумовило прийняття судом першої інстанції рішення при неповному дослідження обставин справи.

У той час, колегія суддів зазначає, що відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати до вимог позивача наслідки спливу позовної давності.

Відповідно до приписів ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом, згідно із ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але згідно положень частини п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2012 року позивачу був направлений акт приймання-передачі обєкта незавершеного будівництва. При цьому, на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 року по справі №62/218-10 судом першої інстанції був виданий наказ, який предявлявся до виконання. А 27.02.2013 року державний виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із фактичним виконанням рішення суду повернення майна позивачу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом у даній справі. По-перше, позивач міг з 20.09.2012 року, з моменту складання акту приймання-передачі, а також з моменту закінчення виконавчого провадження про повернення майна позивачу - 27.02.2013 року, дізнатися про виникнення збитків, і перебіг трирічного строку позовної давності слід обчислювати саме з цих моментів. По-друге, позивачем тривалий час не провадились дії направлені, як він зазначає на захист порушеного права, а саме, інвентаризація провадилась ще у 2011 році, тобто до складання акту повернення-майна, а вирішення питання про проведення оцінки і визначення збитків відбулося у 2014 році, тобто, після закінчення строків та складання акту про повернення майна. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості, щодо неприйняття позивачем майна або прийняття його із зауваженнями.

Позивач не довів колегії судів наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, як і не доведено наявних фактичних даних про такі обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до частини 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду №10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, заявлення відповідачем про сплив строку позовної давності, а позивачем не наведено поважних причин пропуску позовної давності, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення не звернув уваги на обставини щодо наявності підстав з якими законодавець повязує факт порушення прав позивача та захисту його інтересу, однак дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у звязку з чим, рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2016 року по справі №922/2433/16 підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 32, 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2016 року по справі №922/2433/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.