КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа№ 910/20525/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Чорної Л.В.

Розглянувши апеляційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2016

у справі №910/20525/16 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області

до 1) Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; 2) державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України

третя особа - дочірнє підприємство "Уманський консервний комбінат"

про визнання електронних торгів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Уманська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Черкаській області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до 1) Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; 2) державного підприємства "СЕТАМ", третя особа - дочірнє підприємство "Уманський консервний комбінат" про визнання електронних торгів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 №910/20525/16 повернуто без розгляду позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції від 10.11.2016, Уманське об'єднання державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 року у справі №910/20525/16 скасувати та направити справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування доводів апеляційного оскарження позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема п. 6 ч. 1 статті 63 ГПК України. Зокрема, скаржник наголошує на тому, що ним до матеріалів позову було долучено оригінали фіскальних чеків з цінними листами, як доказ підтвердження направлення сторонам копій матеріалів позову. Крім того, вказані докази направлення були перевірені працівником відділення поштового зв'язку та скріплені поштовим штемпелем, а тому не можуть ставитись під сумнів.

До судового засідання від 22.12.2016 представники відповідачів та третьої особи не з'явилися, по дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За пунктом 3.9.2 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої постанови пленуму ВГСУ.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В силу частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги по даній справі, колегія суддів дійшла висновку розглядати справу у встановлений законодавством строк, за відсутності представників відповідачів та третьої особи, які належним чином повідомлені про дату засідання, за наявними матеріалами даної справи.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 №910/20525/16 скасувати, справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва для розгляду. При цьому, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з приписами ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, зокрема ті, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. З урахуванням пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених 05.03.2009 № 270, такими документами є касовий чек, який підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку з надсилання листа як розрахунковий документ та, в розрізі вимог ст. 56 ГПК України, - опис вкладення, який підтверджує, що саме надсилалося у відповідному листі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, повертаючи позовну заяву на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, місцевий господарський суд зазначив, що в якості доказів надіслання відповідачу позову з додатками позивач надав незасвідчені належним чином ксерокопії описів вкладення у цінний лист, що не є належними доказами в розмумінні ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України. Крім того, з доданих до позовної заяви описів вкладення у цінний лист від 08.11.2016 не вбачаються адреси, за якими було надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами, а також на описах відсутні номери поштових відправлень, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність наданих описів вкладення фіскальним чекам, які підтверджують отримання послуг зв'язку. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав суду належних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками місцевого суду, та вважає їх передчасними, з наступних підстав.

Так, перелік документів, що додаються до позовної заяви визначено ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, за п. 3 ч. 1 якої до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви №20525/16 від 09.11.2016 і доданих до неї документів, позивачем надано фіскальні чеки від 08.11.2016 та описи вкладення до цінних листів, які датовані - 08.11.2016, містять відбиток поштового штемпелю.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі, коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на ст.63 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Відповідно до пунктів 2,6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відтак, за змістом цієї норми підставою повернення позовної заяви і доданих до неї документів є саме відсутність доказів надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів іншій стороні (сторонам) у справі. (Наведена правова позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 № 910/23848/15).

Пунктом 61 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із позицією скаржника та зазначає, що позовна заява повертається без розгляду лише в тому випадку, якщо відсутні докази надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів або відповідачу було надіслано лише саму позовну заяву. Позивачем до позовної заяви було додано опис вкладення у цінний лист із відтиском штампу поштового відділення про направлення відповідачу позовної заяви та додатків до неї. Зокрема, відповідність вкладення опису перевірена працівником органу зв'язку, що підтверджується штампом поштового відділення. Отже, доданий позивачем до позовної заяви опис вкладення в цінний лист може слугувати доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. (Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів у постанові Вищого господарського суду від 08.04.2014 справа № 910/17431/13).

Крім цього, відповідно до визначення поняття доказів, що міститься у ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, вказані описи -вкладення у цінні листи є доказами. У разі виникнення сумнівів у достовірності таких доказів, чи дійшовши висновку про їх недостатність, суд не позбавлений права витребувати додаткові докази або зобов'язати позивача донаправити відповідачам інші необхідні додатки до позову з наданням відповідного підтвердження суду, однак суд першої інстанції не мав законних підстав для повернення позовної заяви.

Як роз'яснено у пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 Господарського процесуального кодексу України) при тому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що місцевим господарським судом без достатніх правових підстав було застосовано п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України та повернуто позовну заяву з доданими до неї документами позивачу без розгляду.

Відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про повернення позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 10.11.2016 №910/20525/16 - скасуванню, з направленням позовних матеріалів №910/20525/16 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 49, 63, 91, 99, 101-106 ГПК Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 №910/20525/16 скасувати.

Справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи №910/20525/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.І. Разіна

Л.В. Чорна