ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа № 921/605/15-г/5

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Почаївського споживчого товариства № 2/206 від 20.10.16

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16

у справі № 921/605/15-г/5

за позовом: Почаївського споживчого товариства, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область

до відповідача-1: Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область

до відповідача-2: Виконавчого комітету Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область

третя особа, яка не зявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ФОП ОСОБА_2, м.Почаїв

про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради №119 від 16.12.2014 р.

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача 1 ОСОБА_3

від відповідача 2 не зявився;

від третьої особи не зявився;

Автоматизованою системою документообігу суду справу №921/605/15-г/5 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Михалюк О.В.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.16 скаржнику поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 24.11.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.16 до участі у даній справі залучено ФОП ОСОБА_2 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів та відкладено розгляд справи на 15.12.16 з підстав, викладених в ухвалі суду.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16 у справі №921/605/15-г/5 (судді: Шумський І.П., Бурда Н.М., Охотницька Н.В.) в задоволенні позову відмовлено.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що безпідставними є твердження Почаївського СТ про порушення виконкомом, при прийнятті оскаржуваного рішення №119 від 16.12.2014р., п.1.4 Порядку проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв, з посиланням на знаходження приміщення площею 399,9 кв.м., у м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 в оренді позивача ще до 31.12.2014р.

Оскільки, оспорюване рішення не є правочином, на підставі якого в інших осіб одразу виникають права на володіння, користування чи розпорядження майном щодо якого лише оголошено конкурс. А також прийняття цього рішення не припинило права Почаївського СТ на оренду приміщення площею 399,9 кв.м., в м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5.

При цьому, місцевим господарським судом зазначено, що саме проведення конкурсу призначалось (на 16.01.2015р. а пізніше на 10.02.2015р.), тобто на дату, що мали настати після закінчення дії договору оренди з позивачем (31.12.2014р.), про відмову від пролонгації якого Почаївське СТ повідомлялось неодноразово.

Крім того, судовими рішеннями, які набрали законної сили у справі №921/141/15-г/7 встановлено, що строк дії договору найму (оренди) нежитлового приміщення по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області площею 399,9 кв. м., встановлений Почаївським СТ та Почаївською міською радою до 31.12.2014 року закінчився з настанням цієї дати.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

При цьому, скаржник посилається на незаконність та необгрунтованість прийнятого рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи та порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апеляційну скаргу обгрунтовано наступними обставинами:

Апелянт вважає, що судом вільно трактовано нормативний акт Почаївської міської ради Порядрок проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м.Почаїв.

Також, скаржник зазначає, що спірне приміщення площею 399,9 кв.м. знаходиться у користуванні позивача і на момент подання апеляційної скарги, а тому посилання місцевого господарського суду на те, що конкурс проведено 10.02.15, тобто після закінчення терміну дії договору суперечить фактичним обставинам справи.

Скаржник також вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про закінчення договору оренди і припинення користування майном, оскільки відповідачами не надано доказів передачі спірного майна орендодавцю.

Крім того, апелянт вважає, що посилання місцевого господарського суду на те, що позивач не звертався до Почаївської міської ради з проханням продовжити дію договору оренди після проведення грошової оцінки приміщення площею 421,1 кв.м. є безпідставним, оскільки відповідачі не повідомляли позивача про дату початку та закінчення проведення оцінки та її результати.

Разом з цим, не зважажючи на наведене Почаївське споживче товариство зверталося до Почаївської міської ради з проханням продовжити дію договору оренди до проведення конкурсу та прийняття оскарженого рішення, що підтверджується листами №58 від 03.12.14 та №14 від 26.01.15.

Окрім того, на думку апелянта оскаржене рішення виконавчим комітетом Почаївської міської ради прийнято у невідповідності визначеній законом компетенції органу, який його прийняв, оскільки прийнято не орендодавцем і не уповноваженим органом.

21 листопада 2016 року до суду апеляційної інстанції від відповідача 1 надійшли заперечння на апеляційну скаргу в яких зазначено про законність та обгрунтованість рішення місцевого господарського суду, у звязку з чим просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема відповідач 1 зазначає, що посилання скаржника на те, що виконавчий комітет Почаївської міської ради не наділений повноваженнями по розпорядженню власністю територіальної громади є безпідставними, оскільки жодна норма закону не забороняє виконавчому комітету Почаївської міської ради як субєкту владних повноважень приймати оспорюване позивачем рішення.

Також, відповідач 1 вказує на те, що посилання позивача стосовно непередання обєкта оренди Почаївській міській раді суперечить дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до акту державного виконавця від 10.11.16 проведено звільнення та передача від Почаївського СТ до Почаївської міської ради 25/100 частини 5- ти поверхового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням площею 399,9 кв.м.

Інші доводи апелянта, на думку відповідача 1 також спростовуються матеріалами справи.

12 грудня 2016 року до суду апеляційної інстанції від відповідача 2 також надійшли заперечння на апеляційну скаргу в яких він просить залишити оскаржене рішення місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на обгрунтованість рішення суду.

14 грудня 2016 року до суду апеляційної інстанції від залученої судом третьої особи ФОП ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає про необгрунтованість апеляційної скарги поданої позивачем.

Позивач, відповідач 2 та третя особа участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, натомість від третьої особи та позивача надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх уповноважених представників.

Відповідач 2 причини неявки уповноваженого представника у судове засідання не повідомив.

Присутній представник відповідача 1 у судовому засіданні навів свої доводи міркування та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встанволено місцевим господарським судом, 30 листопада 2004 року між Почаївською міською радою (як наймодавцем) в особі Почаївського КПП та Почаївським споживчим товариством (як наймачем) укладено договір найму (оренди), згідно з умовами якого по акту передання приймання частини будівлі від 30.11.2004р., 25/100 частин 5-ти поверхового житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вартістю 72 912 грн., загальною площею 399,9 кв. м. передано наймачу в строкове платне користування строком на 5 років.

Пунктом 2.2 договору найму (оренди) від 30.11.2004р. передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися предметом цього договору після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечення наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором найму.

11 квітня 2012 року Почаївською міською радою (відповідачем №1) було прийнято рішення №626 Про продовження оренди нежитлового приміщення маркету ТЕКО в м. Почаїв по вул. Возз'єднання, 5.

Вказаним рішенням ухвалено, що строк дії договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 30.11.2004р. продовжено до 31.12.2014р.

В подальшому, враховуючи зазначене рішення, 18.05.2012р. між Почаївською міською радою, в особі начальника Почаївського КПП та Почаївським споживчим товариством укладено договір про внесення змін до договору найму (оренди).

Згідно умов договору сторони змінили строк дії договору від 30.11.2004 р., встановивши його до 31.12.2014 р.

З врахуванням листа Почаївської міської ради від 28.08.2014р. №390 про заборону Почаївському КПП з 01.09.2014 року укладати і продовжувати договори оренди комунального майна, Почаївським ККП повідомлено Почаївське споживче товариство листом від 16.09.2014р. №160 про те, що договір найму (оренди) приміщення від 30.11.2004р., із змінами від 18.05.2012 року після закінчення його дії 31.12.2014р. слід вважати розірваним, поновлюватись він не буде. Новий договір може бути укладено з Почаївською міською радою згідно з вимогами чинного законодавства (Т.1, а.с.49).

Крім того, Виконавчим комітетом Почаївської міської ради, листом від 22.09.2014р. №423 Почаївське споживче товариство також проінформовано про закінчення договору оренди 31.12.2014 р. та про проведення конкурсу на право оренди комунального майна.

Разом з цим, Почаївське споживче товариство листом від 27.10.2014р. № 42 просило продовжити термін дії існуючого договору оренди до 3-х років (Т.1, а.с.14).

На вказаний лист виконавчим комітетом Почаївської міської ради надано відповідь листом від 31.10.2014р. №509 в якому зазначено про необхідність проведення нової оцінки комунального майна відповідно до ст.11 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" та про можливість розгляду звернення позивача після такої оцінки.

Проте, Почаївське споживче товариство повторно, листом від 03.12.14 №58 просило переукласти на новий строк договір оренди від 30.11.2004 р. та просило не приймати підготованого проекту рішення органу місцевого самоврядування щодо проведення конкурсу на право оренди комунального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками складеного Тернопільською торгово-промисловою палатою висновку, ринкова вартість нежитлового приміщення площею 421,1 м.кв. по вул. Воззєднання, 5 в м. Почаїв (куди увійшло і орендоване позивачем приміщення площею 399,9 кв. м. за чинним тоді договором оренди) станом на 30.11.2014р. склала 999 565 грн. (Т.1, а.с.57).

У звязку з проведенням нової оцінки, рішенням виконавчого комітету Почаївської міської ради №119 від 16.12.2014р. Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв , оголошено конкурс на право оренди майна комунальної власності територіальної громади м. Почаїв, а саме частини будівлі по вул. Воззєднання, 5 площею 421,1 м.кв.

Інформацію щодо проведення конкурсу опубліковано у районній газеті Діалог №51 (8278) від 19.12.2014р., із зазначенням дати проведення конкурсу -16.01.2015р. (тобто після закінчення строку договору оренди, укладеного з позивачем до 31.12.2014 р.). Пізніше дату проведення конкурсу було перенесено на 10.02.2015р.

Листом від 23.12.2014р. №671 (тобто після проведення нової оцінки комунального майна та оголошення конкурсу) виконавчим комітетом Почаївської міської ради повторно доведено до відома Почаївського споживчого товариства інформацію про про закінчення 31.12.2014р. дії договору оренди та необхідність звільнення приміщення протягом 2-ох тижнів після цієї дати.

Крім того, листами від 02.01.2015р. №1, від 20.01.2015р. №27 (після закінчення терміну оренди) відповідач №2 вимагав від позивача звільнити приміщення площею 399,9 кв. м. у м. Почаїв по вул. Воззєднання, 5 через закінчення строку його оренди, відмови в його продовженні та оголошенні конкурсу на право оренди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом в матеріалах справи відсутні докази звернення Почаївського споживчого товариства після затвердження нової грошової оцінки до виконавчого комітету Почаївської міської ради чи безпосередньо до Почаївської міської ради з листом про переукладення догвоору оренди на основі переважного права за інших рівних умов, оскільки, як встановлено судом першої інстанції,вважав що ще не розглянутим є його звернення від 27.10.2014р.

Рішенням Почаївської міської ради №2046 від 29.01.2015р. та листом виконкому №65 від 04.02.2015р. відхилено звернення позивача про відміну оскаржуваного рішення щодо оголошення конкурсу та клопотання про підписання додатку до договору оренди про його продовження, поданого Почаївським СТ на підставі ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (відсутність заяв сторін про припинення чи зміну умов договору оренди).

Згідно протоколу №7 засідання конкурсної (орендної) комісії Почаївської міської ради по проведенню конкурсів на право укладення договорів оренди та відчуження комунального майна територіальної громади м. Почаїв від 10.02.2015р., за результатами проведення конкурсу вирішено оголосити переможця конкурсу по здачі в оренду частини будівлі площею 421,1 м.кв., розташованої за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 - підприємця ОСОБА_2.

Рішенням виконавчого комітету Почаївської міської ради №22 від 18.02.2015р. ОСОБА_2 вирішено визнати переможцем конкурсу на право укладення договорів оренди комунального майна територіальної громади м. Почаїв частини будівлі площею 421,1 м.кв. за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 та надано останньому в оренду зазначене вище нерухоме майно.

Результати проведення конкурсу опубліковані в газеті Діалог №8 (8287) від 20.02.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що Почаївське споживче товариство не скористалося правом на участь в проведені конкурсу на право оренди комунального майна, та на час проведення конкурсу не звільнив раніше орендованого приміщення.

Посилаючись на порушення рішенням виконавчого комітету Почаївської міської ради №119 від 16.12.2014р. Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв порушено право Почаївської споживчого товариства на переважне право на укладення договору оренди на новий термін, Почаївське споживче товариство звернулося до Почаївської міської ради та виконавчого комітету Почаївської міської ради з позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради №119 від 16.12.14.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.12.15, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.15 у даній справі позов задоволено повністю, визнано недійсним рішення Виконавчого комітетут Почаївської міської ради від 16.12.144 №119 Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.16 у справі №921/605/15-г/5 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.16 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.12.15 скасовано, а справу передано до місцевого господарського суду на новий розгляд.

Повертаючи справу на новий розгляд, Вищим господарським судом зазначено, що ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції належним чином не досліджувались лист Почаївської міської ради до Почаївського споживчого товариства від 23.12.2014 р., в якому зазначено, що договір найму (оренди) закінчується 31.12.2014 р., а тому після закінчення такого строку необхідною умовою є повернення у двохтижневий термін орендованого майна по акту прийому-передачі; та листам від 02.01.2015 р. №1 та від 20.01.2015 р. №27, в яких Почаївська міська рада просила Почаївське споживче товариство повернути орендоване у нього приміщення.

Також, вказано, що суди попередніх інстанцій не зясовували питання чи перебувало спірне нерухоме майно у користуванні Почаївського споживчого товариства на момент проведення конкурсу на право оренди майна територіальної громади м. Почаєва, адже дослідження вищевказаних обставин справи має суттєве значення для вирішення даного спору.

Крім того, судом касаційноїі нстанції вказано, що при прийнятті рішення у даній справі, судам необхідно належним чином дослідити рішення у наступних справах: № 601/2857/14-а, № 921/605/15-г/5, № 921/141/15-г/7, № 921/307/13-г/4, №921/212/15-г/5, на які зауважувала Почаївська міська рада.

Суд касаційної інстанції зазначив також про те,що судами слід взяти до уваги той факт, що конкурс на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв, а саме частини будівлі площею 421,1 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 вже проведено, та визначено переможця - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, якому надано в оренду зазначене вище нерухоме майно з орендною платою 83000,00 грн. за базовий місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як зазначено вище, під час нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16 в задоволенні позову відмовлено.

Оцінюючи матеріали справи, докази, що містяться у ній та належність виконання місцевим господарським судом вказівок Вищого господарського суду України щодо необхідності дослідження певних питань, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Зважаючи на перебування обєкта оренди в комунальній власності, у даному випадку підлягають застосування норми спеціального Закону України «Про оренду державного і комунального майна».

Згідно з ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина перша статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч.4 ст.284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст.5 цього Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних відносин) орендодавцями є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти нерухомим майном, яке перебуває у комунальній власності.

Орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», порядок проведення конкурсу для об'єктів, що перебувають у комунальній власності, визначається органами місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що Почаївська міська рада затвердила такий Порядок проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв своїм рішенням №1161 від 26.06.2013 року (Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у систему місцевого самоврядування входять і виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Згідно ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Як встановлено місцевим господарським судом, сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи факт створення і функціонування на момент прийняття спірного рішення у Почаївській міській раді - виконавчого комітету Почаївської міської ради. На той час виконком був єдиним органом Почаївської міської ради.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що у регламенті Почаївської міської ради, затвердженому рішенням міської ради від 25.112010р. № 5 зазначено про те, що до виключної компетенції міської ради віднесено прийняття рішень про відчуження комунального майна, а не прийняття рішень щодо ініціювання передачі його в строкову оренду (оголошення конкурсу).

Пунктом 3.10.2 Порядку проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв передбачено повноваження виконкому щодо прийняття рішення по обєкту нерухомості, що передається в оренду шляхом проведення конкурсу на право укладення договору оренди.

З огляду на наведене, суд апеляційнлої інстанції вважає необгрунтованим посилання скаржника на те, що прийняття виконавчим комітетом Почаївської міської ради рішення про оголошення конкурсу на право оренди суперечить чинному законодавству, оскільки прийнято за межами повноважень.

Крім того, як правильно зазначено місцевим господарським судом після ухвалення виконавчим комітетом рішення №119 від 16.12.2014р. "Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв" та станом на час вирішення спору, Почаївська міська рада не ставила питання про його скасування або нечинність.

Також, відмовляючи Почаївському СТ в задоволенні позову до Почаївської міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 18.02.2015р. №22 про визнання переможця конкурсу по наданні в оренду того ж майна, суди в своїх рішеннях (що набрали законної сили) у справі №921/1129/15-г/7 не встановили факту перевищення виконкомом своєї компетенції при ухваленні такого рішення.

Крім того, судами при розгляді справи №921/141/15-г/7, встановлено, що надіслані на адресу Почаївського СТ листи виконавчого комітету Почаївської міської ради за №671 від 23.12.2014р., №1 від 02.01.2015р. та №27 від 20.01.2015р., про небажання продовжувати орендні відносини по договору від 30.11.2004р. і необхідність звільнення приміщення, слід розцінювати як волевиявлення Почаївської міської ради (орендодавця). Вказана обставина є преюдиційною в силу ст.35 ГПК України та не підлягає повторному доведенню.

Щодо посилання апелянта на порушення виконавчим комітетом Почаївської міської ради, при прийнятті оскаржуваного рішення №119 від 16.12.2014р., п.1.4 Порядку проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв, з посиланням на знаходження приміщення площею 399,9 кв.м., у м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 в оренді позивача ще до 31.12.2014р. колегія суддів апеляційної інстанції вважає необгрунтованим з огляду на наступне:

Як правильно зазначено судом першої інстанції, оспорюване рішення не є правочином, на підставі якого в інших осіб одразу виникають права на володіння, користування чи розпорядження майном щодо якого лише оголошено конкурс. А також прийняття цього рішення не припинило права Почаївського СТ на оренду приміщення площею 399,9 кв.м., в м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5.

При цьому, саме проведення конкурсу призначалось на 16.01.2015р. а пізніше на 10.02.2015р., тобто на дати, що мали настати після закінчення дії договору оренди з позивачем (31.12.2014р.), про відмову від пролонгації якого Почаївське СТ повідомлялось неодноразово.

Крім того, відповідно до ст.ст.9 - 13 Закону «Про оренду державного та комунального майна» фактичним предметом оренди комунальне майно стає не з моменту оголошення конкурсу, а з часу укладення договору оренди з його переможцем та передачі йому майна.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що прийняття рішення про оголошення конкурсу не знаходиться в залежності від подальшої діяльності (створення) конкурсної комісії та інших організаційних питань, що стосуються вже власне його проведення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи спростовуються доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом безпідставно зазначено про те, що позивач не звертався про укладення договору оренди після проведення нової оцінки, оскільки в матеріалах справи докази протилежного відсутні.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди, орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

Як встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016р. по справі №921/1129/15-г/7, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 05.09.2016р., Почаївське споживче товариство не зверталося до Почаївської міської ради із пропозицією продовжити договір оренди після проведення нової оцінки майна, проведення якої є обовязковою в силу ст.11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Вказана обставина не підлягає повторному доведенню в силу ст.35 ГПК України.

При цьому, необхідність такого звернення була обумовлена тим, що згідно рішення виконавчого комітету №119 від 16.12.2014р. "Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв" оголошувався конкурс на право оренди майна комунальної власності площею 421,1 м.кв. оцінка якого складає 999 565 грн., тоді як споживче товариство орендувало 399.9 кв.м., тобто дані обставини були новими як щодо обєкта оренди, так і щодо розміру орендної плати, які є істотними умовами договору оренди.

З наведеного вбачається, що Почаївське споживче товариство не скористалося переважним правом, встановленим ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на укладення договору оренди шляхом прийняття участі у конкурсі на право оренди частини будівлі площею 421,1 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5, хоча було обізнане про проведення конкурсу та вимогу міської ради повернути майно, у звязку з закінченням терміну дії договору, про що зроблено правильний висновок місцевим господарським судом.

Також перевіряючи доводи апеляційної скарги та досліджуючи питання виконання місцевим господарським судом вказівок Вищого господарського суду України стосовно дослідення рішень господарських судів в інших справах, суд апеляційної інстанції зазначає наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.07.2014р., залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду України від 17.08.2015р. та Вищого господарського суду України від 03.02.2016р. у справі №921/307/13-г/4 Почаївському СТ відмовлено в задоволені позову, предявленому до Почаївської міської ради про визнання позивача співвласником орендованого приміщення в м. Почаїв, по вул. Воззєднання, 5 за недоведеністю вимог.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 06.05.2015р. у справі №921/212/15-г/5, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 31.08.2015р., СПД ОСОБА_4 відмовлено в позові до Почаївської міської ради про визнати недійсним конкурсу на право оренди частини нежитлового приміщення загальною площею 421,1 кв. за адресою вул. Воззєднання, 5 м. Почаїв, проведеного 10 лютого 2015р. виконавчим комітетом Почаївської міської ради, через невірно обраний спосіб захисту.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.05.2015р. у справі №921/232/15-г/1, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 24.09.2015р. з тих же підстав відмовлено в задоволені позову Почаївського СТ до Почаївської міської ради про визнання недійсним конкурсу на право оренди частини нежитлового приміщення загальною площею 421,1 кв. за адресою вул. Воззєднання, 5 м. Почаїв, проведеного 10.02.2015р..

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.07.2016р. у справі №921/360/16-г/17 Почаївському СТ відмовлено в позові до Почаївської міської ради про визнання продовженим (поновленим) договору від 30.11.2004р. щодо оренди нежитлового приміщення по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області площею 399,9 кв. м..

У звязку з його апеляційним оскарженням, дане судове рішення станом на момент прийняття рішення у даній справі не набрало законної сили.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 27.03.2015р., залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду України від 17.06.2015р. та Вищого господарського суду України від 08.09.2015р. у справі №921/141/15-г/7 задоволено позов Почаївської міської ради до Почаївського СТ про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом звільнення споживчим товариством нежитлового приміщення по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області площею 399,9 кв. м..

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17.05.2016р., залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 25.07.2016р. Почаївському СТ відмовлено в задоволенні заяви про перегляд судового рішення у справі №921/141/15-г/7 за нововиявленими обставинами.

Судовими актами у справі №921/141/15-г/7, які набрали законної сили встановлено обставини стосовно того, що строк дії договору найму (оренди) нежитлового приміщення по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області площею 399,9 кв. м. встановлений Почаївським СТ та Почаївської міської ради до 31.12.2014 року закінчився з настанням цієї дати.

Також встановлено, що Почаївське СТ протягом періоду з 31.12.2014р. по день прийняття судом 27.03.2015 року рішення у справі №921/141/15-г/7, використовує приміщення для здійснення підприємницької діяльності без будь-яких правових на те підстав, тим самим чинить перешкоди Почаївській міській раді в користуванні власним майном.

Крім того, зазначено, що надіслані на адресу Почаївського СТ листи виконавчого комітету Почаївської міської ради за №671 від 23.12.2014р., №1 від 02.01.2015р. та №27 від 20.01.2015р., (після проведення нової оцінки комунального майна) про небажання продовжувати орендні відносини по договору від 30.11.2004р. і необхідність звільнення приміщення, слід розцінювати як волевиявлення Почаївської міської ради (позивача у справі №921/141/15-г/7).

Як встановлено судом першої інстанції, рішення господарського суду Тернопільської області від 27.03.2015р. по справі №921/141/15-г/7 в частині звільнення Почаївським СТ раніше орендованого приміщення залишається не виконаним і станом на момент прийняття рішення місцевим господарським судом.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016р. по справі №921/273/16-г/16, що набрало законної сили Почаївській міській раді відмовлено в позові до Почаївського СТ про виселення Почаївського споживчого товариства з нежитлового приміщення - 25/100 частини 5-ти поверхового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, площею 399,9 кв.м., розташованого за адресою вул. Возз'єднання, 5, м. Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, оскільки невиконання відповідачем судового рішення у справі №921/141/15-г/7 не може слугувати підставою для предявлення з цього приводу нового позову.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.03.2016р. по справі №921/42/16-г/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 16.08.2016 року частково задоволено взаємні зустрічні грошові вимоги Почаївської міської ради та Почаївського СТ щодо стягнення плати за фактичне користування приміщенням після закінчення дії договору оренди та про стягнення зайво перерахованих коштів відповідно.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016р. по справі №921/1129/15-г/7, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 05.09.2016р. Почаївському СТ відмовлено в задоволенні позову до Почаївської міської ради про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Почаївської міської ради від 18.02.2015р. №22 "Про визнання переможця конкурсу по наданні в оренду частини будівлі площею 421,1 кв.м. за адресою вул. Возз'єднання, 5, м. Почаїв, ФОП ОСОБА_2В." та про визнання недійсним договору оренди майна №9 від 02.03.2015р. укладеного між Почаївською міською радою та ФОП ОСОБА_2

Судовими рішеннями у справі №921/1129/15-г/7, як зазначено вище, встановлено, що Почаївське споживче товариство не зверталося до Почаївської міської ради із пропозицією продовжити договір оренди після нової оцінки майна, проведення якої є обовязковою згідно ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки.

З огляду на наведене, Почаївське споживче товариство не скористалося переважним правом, встановленим ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на укладення договору оренди шляхом прийняття участі у конкурсі на право оренди частини будівлі площею 421,1 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5, хоча було обізнане про проведення конкурсу та вимогу міської ради повернути майно, у звязку з закінченням терміну дії договору.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.2.6 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26 грудня 2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Відтак, з врахуванням обставин викладених та досліджених у вищенаведених судових рішеннях, які є преюдиційними в силу ст.35 ГПК України, та враховуючи встановлені вище обставини суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок місцевого господарського суду стосовно відмови у задоволенні позову Почаївського СТ про визнання недійсним рішення виконавчого комітету №119 від 16.12.2014р. "Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв".

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить окрім іншого з того, що конкурс на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв, а саме частини будівлі площею 421,1 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5 вже проведено, та визначено переможця - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, якому надано в оренду зазначене вище нерухоме майно з орендною платою 83000,00 грн. за базовий місяць. Як зазначено вище, договір оренди укладений з ФОП ОСОБА_5 є чинним про що зазначено у рішенні суду в справі № 921/1129/15-г/7.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що на даний час спірне приміщення звільнено та передано від Почаївського СТ до Почаївської міської ради та звільнено від майна ОСОБА_6 Звільнення приміщення проведено на виконання наказу Господарського суду Тернопільської області виданого 08.07.15 у справі №921/141/15-г/7 про що складено акт державного виконавця від 10.11.16.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на наведене вище, а також на те, що обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для її задоволення та скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16.

Судовий збір покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.09.16 у справі № 921/605/15-г/5 залишити без змін, апеляційну скаргу Почаївського споживчого товариства - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.12.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Михалюк О.В.