номер провадження справи 17/99/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 Справа № 908/2699/16

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6

до відповідача: колективного підприємства Андріївська тепломережа, 71140, Запорізька обл., Бердянський р-н, смт Андріївна, вул. Леніна, б. 29

про стягнення 315 523,91 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 05.12.16 вих. № 88

СУТЬ СПОРУ:

11.10.16 до господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі ПАТ НАК Нафтогаз України) з позовною заявою про стягнення з колективного підприємства Андріївська тепломережа (далі КП Андріївська тепломережа) 315 523,91 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 16.12.13 № 755/14-БО-13, з якої: 114 571,19 грн. пеня, 11 072,55 грн. 3 % річних, 189 880,17 грн. індексу інфляції.

11.10.16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 11.10.16 судом порушено провадження у справі № 908/2699/16, якій присвоєно № провадження 17/99/16. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 09.11.16.

Ухвалою суду від 09.11.16 розгляд справи відкладено на 12.12.16.

Ухвалою від 12.12.16 судом строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 27.12.16, розгляд справи відкладено на 20.12.16.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

19.12.16 на електронну пошту суду надійшов лист за підписом представника позивача ОСОБА_2 датований 17.12.16, в якому вказаний представник зокрема вказав, що позивач не має можливості забезпечити явку в судове засідання 20.12.16 свого представника через велику кількість слухань призначених на 20.12.16 у господарському суді Дніпропетровської області. У звязку із чим просить суд відкласти розгляд справи № 908/2699/16. Крім того, представник ОСОБА_2 просить суд враховуючи доводи викладених у вказаному листі позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши вказане клопотання представника позивача в частині відкладення розгляду справи суд дійшов висновку, що воно підлягає відхиленню з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин щодо зайнятості всіх представників позивача 20.12.16 об 11 год. 00 хв. в інших судових засіданнях у цей час та щодо неможливості розгляду справи без участі представника ПАТ НАК Нафтогаз України.

У засіданні суду 20.12.16, на підставі ст. ст. 82-1, 85 ГПК України, судом повідомлено відповідача про дату складення повного рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказував, що 16.12.13 між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 755/14-БО-13 на виконання умов якого позивач протягом січня-березня, жовтня-грудня 2014 р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 1 089 579,26 грн. Однак, зобовязання щодо оплати поставленого газу відповідач виконав з порушенням встановленого договором строку оплати. Отже, у звязку з порушенням відповідачем строків виконання основного зобовязання, позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 114 571,19 грн., 3 % річних в сумі 11 072,55 грн. та 189 880,17 грн. індексу інфляції. На підставі викладеного, позивач керуючись ст.ст. 526, 611, 625 ЦК України та ст.ст. 22, 193, 231 ГК України просить суд позов задовольнити.

Відповідач у відзиві за вих. від 09.12.16 № 90 просить суд зменшити на 42 550,59 грн. суму стягнення з КП Андріївська тепломережа на користь позивача, а саме: розмір інфляційних втрат - 42 376,51 грн., пеню - 157,24 грн., 16,84 грн. - 3 % річних. А також, відстрочити виконання рішення на 4 місяці.

Крім того, відповідач 12.12.16 надав до суду клопотання про припинення провадження у справі у звязку із відсутністю предмету спору в якому зазначив, що КП Андріївська тепломережа на день набрання чинності Закону від 03.11.16 № 1730-VІІІ, а саме на 30.11.16, не має заборгованості перед позивачем за природний газ використаний для виробництва теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в процесі розгляду справи, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.13 між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Продавець) та колективним підприємством Андріївська тепломережа (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 755/14-БО-13, за умовами якого (п. 1.1. договору) Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (наді газ), на умовах цього договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідні місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п. 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язався надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем п. 6.1. умов цього договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розділом 11 договору закріплено, що цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи № 908/2699/16, на виконання умов спірного договору купівлі-продажу ПАТ НАК Нафтогаз України в період з січня по березень та з жовтня по грудень 2014 р. передало, а відповідач прийняв імпортований природний газ на загальну суму 1 089 579,26 грн.

Факт здійснення поставки газу відповідачу на вказану суму підтверджується належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.01.14 на суму 240 587,59 грн., від 28.02.14 на суму 168 544,29 грн., від 31.03.14 на суму 133 289,33 грн., від 31.10.14 на суму 30 466,07 грн., від 30.11.14 на суму 204 970,49 грн. та від 31.12.14 на суму 311 721,49 грн., які міститься в матеріалах цієї справи.

Вказані вище акти прийому-передачі природного газу підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток підприємств без жодних претензій та зауважень.

Згідно із п. 6.1. договору, оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї справи свідчать, що відповідач взяті на себе договірні зобов'язання виконав з порушенням умов договору щодо проведення розрахунків.

За таких обставин, позивач через неналежне виконання відповідачем умов договору щодо здійснення розрахунків за поставлений природний газ звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглядаючи вказану справу по суті спору судом прийнято до уваги той факт, що 30.11.16 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.16 № 1730-VIII (надалі Закон № 1730-VIII).

Приписами ч. 3 ст. 7 вказаного Закону № 1730-VIII закріплено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1730-VIII передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (роздруківка відомостей з ЄДР з безкоштовного сайту Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) долучена до матеріалів справи), КП Андріївська тепломережа здійснює наступний вид діяльності: «код КВЕД 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиціювання повітря».

Відповідно до п. 2.1 Статуту КП Андріївська тепломережа (нова редакція 2001 р.), метою діяльності підприємства є забезпечення безперебійної подачі тепла та гарячої води в житлові будинки, держустанови, обєкти соцкультпобуту та інші обєкти смт Андрївка.

Умовами п. 1.2. укладеного між сторонами договору передбачено, що газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

З огляду на вищевикладене вбачається, що дія Закону № 1730-VIII поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за спожиті КП Андріївська тепломережа енергоносії за договором купівлі-продажу природного газу від 16.12.13 № 755/14-БО-13, укладеного між сторонами у цій справі.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як свідчать матеріали цієї справи, основна заборгованість за спожитий природний газ за період з січня по березень та з жовтня по грудень 2014 р. в загальному розмірі 1 089 579,26 грн. погашена відповідачем до звернення позивачем (11.10.16) до суду із цим позовом, тобто до набрання чинності Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Вказане підтверджується розрахунком позивача, який додано до позовної заяви у цій справі та не заперечувалось представниками сторін в ході розгляду справи № 908/2699/16 в суді.

А отже, нарахована позивачем відповідачу сума пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, стягнення якої є предметом спору у цій справі, підлягає списанню згідно наведених вище приписів Закону № 1730-VIII.

Вбачається, що станом на час прийняття рішення у цій справі № 908/2699/16 судом списання нарахованої КП Андріївська тепломережа пені, інфляційних нарахувань, процентів річних не здійснено, доказів зворотнього суду жодною із сторін у справі не надано.

За таких обставин, враховуючи, що приписами Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії викладено імперативний припис щодо не нарахування неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних (а нараховане підлягає списанню …), суд дійшов висновку, що у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 16.12.13 № 755/14-БО-13, з якої: 114 571,19 грн. пеня, 11 072,55 грн. 3 % річних та 189 880,17 грн. індексу інфляції слід відмовити.

Враховуючи відмову в задоволені позову судом залишаються без задоволення клопотання відповідача за вих. від 09.12.16 № 91 про припинення провадження у справі № 908/2699/16 на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України та про відстрочення виконання рішення на 4 місяці (яке викладено у відзиві за вих. від 09.12.16 вих. № 90).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в сумі 4732,86 грн. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Повне рішення складено 26.12.16.

Суддя В.Л. Корсун