ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Справа № 915/1101/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, Каботажний узвіз, 18, м. Миколаїв, 54020 ()

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2016 року у справі № 1-26.213/10-2016

за участю представників сторін та третьої особи:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 09-01/71 від 15.11.2016 року;

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 09-01/56 від 11.10.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 25 від 14.11.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність № 5 від 11.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2016 року у справі № 1-26.213/10-2016 на час розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16.11.2016 року.

16.11.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника позивача надійшло клопотання про уточнення до позовної заяви (арк. 157), в якому позивач просить суд п. 3 прохальної частини викласти в наступній редакції: "Скасувати рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2016 року у справі № 1-26.213/10-2016".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.11.2016 року клопотання про уточнення позовної заяви від 16.11.2016 року прийнято судом до розгляду. Позовні вимоги розглядаються з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог. Відкладено розгляд справи на 14.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.12.2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та оголошено перерву до 22.12.2015 року.

В судовому засіданні 22.12.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням уточнень до позовної заяви з підстав, зазначених у позовній заяві, та просили суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили наступне.

ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" керується у своїй діяльності Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

На виконання ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивачем на основі типового договору було підготовлено проект такого договору з пропозицією на його укладення, яка була розміщена в газеті «Вечірній Миколаїв» від 29.11.2014 року, який за своєю правовою природою є договором приєднання і одночасно публічним договором.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/5070/15-ц від 12.10.2015 року, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19.11.2015 року в цій же справі та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.04.2016 року за результатами розгляду позову ОСОБА_6 до ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» про визнання таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства договору про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22.10.2014 року, в позові відмовлено та встановлено, що договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22.10.2014 року відповідає по формі та змісту типовому договору.

Посилаючись на приписи ст. 35, 36, 48, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 19, 20, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 627, 634, 648 ЦК України, ст. 61 ЦПК України, позивач зазначив, що рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2016 № 21-ріш по справі № 11-26.213/10-2016 не відповідає вимогам закону, винесено при неповному дослідженні обставин справи та підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 120-123) та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне:

- позивач не наводить жодної правової підстави, визначеної нормами Закону України «Про захист економічної конкуренції», для визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_7 (зокрема, ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»);

- єдиним доводом, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, це судові рішення у справі № 490/5070/15-ц за позовом окремого споживача-фізичної особи (гр. ОСОБА_6Є.) до Товариства. З цього приводу ОСОБА_7 підкреслює, що зазначені судові рішення жодним чином не спростовують висновків ОСОБА_7 щодо вчинення Товариством порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що розглядається у даній справі. Як свідчить зміст судових рішень, на які посилається позивач, суди взагалі не аналізували кожну умову договору на відповідність її законодавству, тобто не аналізували, в якій редакції позивач включив до договору певну умову і в якій редакції ця умова передбачена у законодавчих актах, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання, тобто чи відповідає така умова законодавству;

- судами, виходячи з їх повноважень щодо розгляду цивільних справ, не досліджувались обставини щодо можливого ущемлення інтересів споживачів зі сторони Товариства, як монопольного утворення (звуження прав споживача та кола обов'язків і відповідальності виконавця послуг), що у свою чергу є кваліфікуючою ознакою порушення, передбаченого ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- враховуючи, що ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» у 2014-2015 роках та у поточному періоді 2016 року на визначеному ринку є таким, що займає монопольне становище, споживачі його послуг не мають можливості вибору іншого контрагента та змушені укладати договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води з Товариством на умовах, визначених позивачем. Укладання договору з положеннями, які не відповідають законодавству, може призвести до ущемлення інтересів споживача;

- відповідач просить суд взяти до уваги, що в позовній заяві Товариство просить визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_7 повністю, тобто і п. 1 резолютивної частини, однак не наводить жодної законодавчої норми, яка була порушена при встановленні становища позивача на ринку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Розпорядженням адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2016 року №10-р за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_8 відносно ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» було розпочато розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2016 № 21-ріш по справі № 1-26.213/10-2016 (арк. 11-22):

- визнано Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" таким, що протягом 2014-2015 років та поточного періоду 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) Товариством для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента.

- визнано дії ПАТ "Миколаївська ТЕЦ", які полягають у включенні до змісту договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води зі споживачами-фізичними особами умов, які не відповідають вимогам законодавства, а також укладанні таких договорів, внаслідок чого споживачі можуть не скористатися усім обсягом наданих їм законодавством прав, звужено коло обовязків та відповідальність виконавця послуг, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

- за вчинення порушення, зазначеного в пункті 2 цього рішення, накладено на ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68 000 грн.

- зобов'язано ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом приведення у відповідність до вимог чинного законодавства положень договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, укладених з фізичними особами, у двомісячний термін з дня отримання цього рішення, про що проінформувати територіальне відділення.

Рішення мотивоване тим, що дії ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», які полягають у включенні до змісту договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води зі споживачами-фізичними особами умов, які не відповідають вимогам законодавства, а також укладанні таких договорів, внаслідок чого споживачі можуть не скористатися усім обсягом наданих їм законодавством прав, звужено коло обовязків та відповідальність виконавця послуг, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішення направлено на адресу ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» супровідним листом № 1-292/80-1254 від 02.09.2016 року. Факт отримання супровідного листа підтверджується штампом ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» за вх. № 1663 від 05.09.2016 року (арк. 10).

Судом встановлено наступне.

ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" є юридичною особою з дати його державної реєстрації, діє на підставі Статуту, затвердженого Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 27.03.2012 року за №192, дата здійснення державної реєстрації 28.03.2013 року, номер запису 4000178.

Відповідно до Статуту ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» метою його діяльності є одержання прибутку від виробництва, передачі та постачання електричної та теплової енергії відповідно до одержаних ліцензій, а також здійснення інших видів господарської діяльності.

Товариство здійснює діяльність з:

- виробництва теплової енергії на підставі ліцензії серії АВ №617872, виданої 06.04.2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

- транспортування теплової енергії магістральними та місцевими тепловими мережами на підставі ліцензії Серії АД №041924, виданої 18.12.2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг;

- постачання теплової енергії на підставі ліцензії серії АД №041925, виданої 18.12.2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» є таким, що протягом 2014-2015 років та поточного періоду 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) Товариством для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Отже, ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на теперішній час є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води.

В розумінні ст. 1, абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» протягом 2014-2015 років та поточного періоду 2016 року є таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринках надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в межах мереж м. Миколаєва Миколаївської області, що належать йому чи ним використовуються, як таке, що не має на цих ринках жодного конкурента.

Вказане не заперечується позивачем ПАТ «Миколаївська ТЕЦ».

Рішення ОСОБА_1 відділення АМКУ мотивоване тим, що враховуючи положення законодавства та особливості організації договірних взаємовідносин Товариства із своїми абонентами, які обумовлені специфікою надання послуг з централізованого опалення та монопольним положенням ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на визначеному ринку, ОСОБА_7 було проведено правовий аналіз договорів, які укладаються зазначеним субєктом на предмет дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, у частині недопущення ущемлення або ж можливості ущемлення прав та законних інтересів споживачів. Так, на відповідність законодавству територіальним відділенням було проаналізовано Договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води №282008, примірники якого було надіслано заявнику для підписання, Договір №207077 від 27.11.2015, укладений ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» з гр. ОСОБА_9, а також чинних станом на теперішній час рівнозначних договорів, які укладені ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» з іншими споживачами послуг з централізованого опалення, зокрема:

- договір №724001 від 22.10.2014 з гр.ОСОБА_10;

- договір №086071 від 22.10.2014 з гр. ОСОБА_11;

- договір №499068 від 11.12.2015 з гр. ОСОБА_12;

- договір №074160 від 15.09.2015 з гр. ОСОБА_13

Предметом договорів, які аналізувались територіальним відділенням, є зобовязання «Виконавця» (ПАТ «Миколаївська ТЕЦ») надавати вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання гарячої води «Споживачеві» - власнику (наймачу, орендарю) житлового приміщення (квартири) та іншим особам, які фактично мешкають у житловому приміщенні (квартирі), а «Споживач» зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором (всі повнолітні особи мають рівні права та обовязки (солідарні) разом із «Споживачем» за цим Договором).

У змісті Договорів ОСОБА_7 було виявлено ряд невідповідностей та додаткових умов, що суперечать чинному законодавству, внаслідок застосування яких можуть ущемлюватися інтереси споживачів послуг, а також звужуватися коло обовязків та відповідальність виконавця послуг, яким є ПАТ «Миколаївська ТЕЦ». Оскільки ущемлення інтересів споживача або ж можливість такого ущемлення є кваліфікуючою ознакою порушення законодавства про захист економічної конкуренції у формі зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, ОСОБА_7 були досліджені обставини, які повязані з невідповідністю редакції укладених Товариством договорів.

Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також копії укладених з фізичними особами (споживачами) договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води наявні в матеріалах справи (арк. 35-36, 64-65).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за функціональним призначенням централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Правові відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, регулюються, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила № 630), Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (надалі Правила № 1198).

Відповідно до п. 2 Правил № 630 централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 179 ГК України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечатьзаконодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, абодоповнюватийогозміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірногоабо типового договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок підготовки та проведення конкурсів, типові договори на надання житлово-комунальних послуг затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є субєктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води здійснюється між споживачем та виконавцем на підставі договору, який розробляється на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Розроблений на основі типового договору договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є в свою чергу договором приєднання, тобто договором, умови якого встановлені виконавцем (в даному випадку ПАТ «Миколаївська ТЕЦ») в стандартній формі та укладення якого можливе лише шляхом приєднання іншої сторони (будь-якого споживача) до запропонованого проекту в цілому. Отже, різниця між договором на основі вільного волевиявлення сторін і договором приєднання полягає в тому, що в договорі приєднання споживач не має права наполягати на зміні його змісту.

Дослідивши умови запропонованого ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» договору про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (договору приєднання), а також укладених зі споживачами договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води на відповідність вимогам законодавства та умовам Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі Типовий договір), судом встановлено наступне.

Перше. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт.

Кореспондуючий такому праву споживача є обовязок виконавця послуг, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством.

Відповідно до п. 23 Правил № 630 у разі перерви в наданні послуг, ненадання або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та виплачує споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.п. 9 п. 29, п.п. 15 п. 32 Правил № 630 споживач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; виконавець зобовязаний звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт.

Відповідно до п.п. 13 п. 16, п.п. 15 п. 19 Типового договору споживач має право звiльнення вiд плати за послуги у разi їх ненадання та отримання компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робiт; виконавець зобовязаний звiльняти вiд плати за послуги у разi їх ненадання та виплачувати компенсацiю за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робіт.

Відповідно до п.п. 2 п. 21 Типового договору виконавець несе вiдповiдальнiсть у разi надання послуг не в повному обсязi, зниження їх якостi, зокрема зниження їх кiлькiсних та/або якiсних показникiв - шляхом зменшення розмiру плати та виплати споживачевi компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робiт у розмiрi, встановленому законодавством, ______ вiдсоткiв мiсячної плати за послугу за кожну добу її ненадання.

Як зясовано ОСОБА_7, договори, які укладаються ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», не містять відповідного права споживача та не відображають кореспондуючого обовязку виконавця. Зазначене, на думку ОСОБА_7, може призвести до уникнення виконавцем відповідних обовязків, оскільки вони не передбачені у договорі, та, як наслідок, завдати шкоди споживачу.

Дослідивши умови договорів-приєднання ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», судом встановлено, що останнім передбачено наступні умови:

- підпункт 4.1.1, згідно якого споживач має право на отримання своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору;

- підпункт 4.1.3, положення якого передбачають право споживача на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг;

- підпункт 4.1.4, яким передбачено право споживача на зменшення плати в разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання;

- підпункт 4.1.5, згідно якого споживач має право на усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг протягом установленого Кабінетом Міністрів України строку;

- підпункт 6.2.2, згідно якого виконавець несе відповідальність у разі порушення зобовязань, установлених договором або законодавством.

Звільнення від нарахування плати за послуги є одним із видів перерахунку. Порядок встановлення і оформлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розвязання спорів визначено розділом 7 Договорів.

В оскаржуваному рішенні ОСОБА_7 посилається на те, що здійснення перерахунків по особовим рахункам споживачів фізичних осіб регламентується Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі надання їх не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 №151. Проте, вказаним Порядком не врегульовано питання розрахунку плати споживачевi компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робіт.

Станом на день розгляду справи відсутня й затверджена центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства Методика нарахування компенсації за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт споживачам послуг з централізованого опалення.

Посилаючись на ДСТУ 3891-99 Безпека у надзвичайних ситуаціях, приписи ст. 1, 16, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанову Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», ОСОБА_7 зазначає, що на виконавця покладається обовязок щодо ліквідації аварій та вжиття заходів, спрямованих на зменшення їх негативного впливу на споживачів.

ОСОБА_7 також зазначає, що відсутність затвердженої методики, яка дозволяє здійснювати розрахунок розміру компенсації споживачу за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт, не є нормативно визначеною підставою для звільнення ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» від виконання відповідних обовязків перед споживачем. Такі обставини лише передбачають застосування іншого правового механізму реалізації зазначеного права споживача та відповідного обовязку виконавця послуг з централізованого опалення, який однак не передбачено положеннями договору. Виходячи з наведеного, споживачі, які уклали договори з ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», позбавлені можливості компенсувати збитки, які можуть бути понесені ними внаслідок порушення Товариством строків проведення аварійно-відбудовних робіт. Крім того, споживачі за таких обставин не звільняються від оплати за послуги, а лише оплачують послуги відповідно до проведених Товариством перерахунків, що також може призводити до значних фінансових збитків.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, умови Типового договору, умови укладених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» договорів, суд дійшов висновку, що зобовязання позивача ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» включити до договорів умову щодо обовязку виконавця здійснювати виплати споживачевi компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робіт є неправильним, оскільки: 1) розмір компенсації встановлюється законодавством (станом на день розгляду справи розмір компенсації законодавством не визначено); 2) нарахування компенсації здійснюється на підставі затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства Методики, яка станом на день розгляду справи також не розроблена та не затверджена. Таким чином, за відсутності законодавчо визначених умов щодо встановлення розміру та порядку розрахунку компенсації за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт, покладення відповідачем ОСОБА_7 на виконавця ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» обовязку щодо включення до умов договорів положення щодо проведення компенсації фактично призводить до покладення на виконавця обовязку самостійно на власний розсуд здійснити та визначити розмір компенсації, що є порушенням, оскільки ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» не є тим органом, до повноважень якого відноситься прийняття нормативно-правових актів. Визначення на власний розсуд ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» розміру компенсації також може мати наслідком нові порушення щодо ущемлення прав як окремого споживача, так і усіх споживачів. Покладаючи такий обовязок на ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», відповідач ОСОБА_7 при цьому жодним чином не зазначило, які критерії, методики тощо повинні бути взяті виконавцем при визначенні розміру компенсації. Покладення ж на виконавця ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» обовязку щодо включення до договорів умови про здійснення виконавцем виплат споживачевi компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робіт (без визначення її розміру) матиме наслідком неможливість реалізації споживачами своїх прав на отримання компенсації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на даний час (за умови відсутності законодавчо визначеного розміру компенсації та порядку його розрахунку) дії ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» щодо виключення з умов договорів-приєднання вищевказаного положення (обов'язку виконавця щодо виплат компенсації) не є порушенням. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у випадку прийняття нормативно-правових актів, які б визначали розмір компенсації та методику її визначення, виконавець зобовязаний включити до договорів умову щодо обовязку виконавця здійснювати виплати споживачевi компенсацiї за перевищення строкiв проведення аварiйно-вiдбудовних робіт.

Друге. Відповідно до п.п. 5, 6 п. 29 Правил №630 споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Відповідно до п.п. 4, 9 п. 32 Правил № 630 виконавець зобов'язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку. Також виконавець зобовязаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідно до п.п. 9, 10 п. 16 Типового договору споживач має право на установлення квартирних засобiв облiку води i теплової енергiї та взяття їх на абонентський облiк; перiодичну повiрку, обслуговування та ремонт квартирних засобiв облiку, у тому числi демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідно до п.п. 4, п.п. 9 п. 19 Типового договору виконавець зобовязаний контролювати установленi мiжповiрковi iнтервали, проводити перiодичну повiрку квартирних засобiв облiку, їх обслуговування та ремонт, у тому числi демонтаж, транспортування та монтаж; забезпечувати за заявою споживача взяття у тижневий строк на абонентський облiк квартирних засобiв облiку.

Відповідно до п. 5.2.9 укладених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» договорів Товариство зобовязане забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік квартирних засобів обліку гарячої води.

Згідно підпункту 5.2.10 укладених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» договорів Товариство зобовязане контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку гарячої води, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

ОСОБА_7 в оскаржуваному рішенні зазначило, що положення законодавства чітко визначають, що споживач має право на встановлення як квартирних засобів обліку води, так і квартирних засобів обліку теплової енергії. Також приписи Правил № 630 визначають право споживача і на проведення повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Положеннями чинного законодавства не передбачено обовязок виконавця щодо виконання робіт із встановлення квартирних засобів обліку гарячої води та теплової енергії, а лише передбачено обовязок щодо взяття таких засобів обліку на абонентський облік та здійснення заходів, повязаних з їх повіркою, обслуговуванням та ремонтом.

Таким чином, відсутність у редакції договорів зазначених вище положень звужує коло відповідальності ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» за обовязками, які, у відповідності до вимог чинного законодавства, покладаються на виконавця послуг з централізованого опалення, а саме взяття на абонентський облік квартирних засобів обліку теплової енергії, проведення їх повірки та обслуговування, що може призводити до ущемлення інтересів споживачів.

Посилання ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" на п. 1.4 договору (арк. 35), до якого вносяться характеристики засобів обліку води і теплової енергії, які встановлені у житловому приміщенні (квартирі) споживача, суд не приймає як спростування доводів ОСОБА_7, оскільки вказаним п. 1.4 договору-прєднання передбачено внесення характеристик відповідних засобів обліку, а не обов'язок виконавця взяти на абонентський облік у тижневий строк квартирні засоби обліку, проводити їх повірку тощо (в тому числі квартирні засоби обліку теплової енергії).

Таким чином, в редакції договорів, які укладаються ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», звужується коло відповідальності виконавця щодо виконання обовязків, які повязані з взяттям на абонентський облік та проведенням періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії.

В цій частині доводи ОСОБА_7 є обґрунтованими та підставними.

Третє. Відповідно до п.п. 7 п. 32 Правил №630 виконавець зобовязаний повідомляти споживача про плановану перерву в наданні послуг через засоби масової інформації, а також письмово не пізніше ніж за 10 днів до її настання (крім перерви, що настає внаслідок аварії або дії непереборної сили) із зазначенням причини та часу перерви в наданні послуг.

Відповідно до п.п. 7 п. 19 Типового договору виконавець зобовязаний повiдомляти споживача про плановану перерву в наданнi послуг через засоби масової iнформацiї, а також письмово не пiзнiше нiж за 10 днiв до її настання (крiм перерви, що настає внаслiдок аварiї або дiї непереборної сили) iз зазначенням причини та часу перерви в наданнi послуг;

ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» не включило до договорів вищезазначені вимоги законодавства.

ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» зазначило, що впродовж опалювального сезону планових перерв у наданні послуг ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» не здійснює. Листом від 25.05.2016 року № 10-01/834 Товариство повідомило, що такі перерви не проводились і в опалювальні періоди 2014-2015 та 2015-2016 років.

Крім того, Товариство наводить посилання на підпункти 5.2.1 та 5.2.2 договорів, згідно яких теплопостачальна організація надає послуги безперервно за винятком часу перерв на проведення в установленому порядку ремонтних і профілактичних робіт та ліквідації наслідків, повязаних з дією непереборної сили чи аварії.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

У разі застосування перерви в наданні послуг виконавець/виробник зобов'язаний повідомити через засоби масової інформації про таку перерву споживача не пізніш як за 10 днів (за винятком перерви, що виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг.

Відповідно до п. 4 Правил №630 у разі планування перерви в наданні послуг виконавець зобов'язаний повідомити про це споживача через засоби масової інформації, а також письмово не пізніше ніж за 10 днів до її настання (за винятком перерви, що настала внаслідок аварії або дії непереборної сили). У повідомленні зазначаються причина та час перерви в наданні відповідних послуг.

Враховуючи вищевикладене, є обґрунтованими твердження ОСОБА_7 про те, що винятковими причинами, які можуть звільняти виконавця від обовязку інформувати споживача про перерву в наданні послуг, є перерви, що настали внаслідок аварії або дії непереборної сили. Проведення ремонтних і профілактичних робіт в установленому порядку не звільняє ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» від обовязку інформування споживача про такі перерви у відповідності з порядком, визначеним положеннями вищенаведених нормативно-правових актів.

Четверте. Відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору.

Відповідно до п.п. 19 п. 32 Правил № 630 виконавець зобовязаний сплачувати споживачу неустойку (штраф, пеню) у разі ненадання послуг або надання послуг неналежної якості у порядку та у випадках, передбаченихзаконодавством і договором.

Відповідно до п.п. 19 п. 19 Типового договору виконавець зобовязаний сплачувати споживачу неустойку (штраф, пеню) у разi ненадання послуг або надання послуг неналежної якостi у порядку та у випадках, передбачених законодавством i цим договором.

ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» звузило коло власних обовязків, не включивши до редакції Договорів положення щодо сплати споживачу неустойки (штрафу, пені).

Правомірним є твердження ОСОБА_7 щодо того, що вказаний пункт договорів містить загальні положення щодо застосування норм законодавства, без будь-якої конкретизації нормативно-правового регулювання виконання Товариством саме обовязку щодо сплати на користь споживача неустойки, штрафу чи пені.

Таким чином, ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», використовуючи власне монопольне становище, а також право на підготовку та укладення договору, який за своєю правовою природою є договором приєднання, позбавляє споживача права на отримання сум неустойки штрафів та пені, як одного із способів відновлення споживачем власних інтересів, за умови неналежного виконання ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» зобовязань за договором.

Пяте. Відповідно до положень п.п. 2 п. 30 Правил №630 споживач зобовязаний забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення:

- для ліквідації аварій - цілодобово;

- для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору.

Зазначені зобовязання споживача відображені в договорах наступним чином.

Підпункт 4.2.5 договорів передбачає обовязок споживача забезпечувати доступ без попереднього погодження в опалювальні приміщення представникам виконавця та балансоутримувача (за наявності в них відповідного посвідчення) для проведення оглядів технічного стану санітарно-гігієнічного обладнання, перевірки показань контрольно-вимірювальних засобів обліку, припинення теплопостачання у разі неоплати вартості наданих послуг понад три місяці або порушення умов цього Договору з 7.00 до 19.00, а для виконання ремонтних робіт та ліквідації аварій цілодобово.

Виходячи з наведених положень, редакція підпункту 4.2.5 договорів розширює коло обовязків споживача, що полягають у наданні доступу у приміщення представникам виконавця та балансоутримувача не лише з метою проведення технічних оглядів, встановлення та заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку, але й з метою припинення теплопостачання.

Таким чином, зазначена редакція договорів ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» призводить до розширення переліку випадків, в яких споживач зобовязаний надавати доступ в своє помешкання та забезпечує право Товариства на припинення надання послуг з централізованого опалення, у разі не оплати споживачем таких послуг.

ОСОБА_7 правомірно встановлено, що запропонована виконавцем послуг редакція не лише розширює коло обовязків споживача, але й розширює права виконавця, яким в даному випадку є ПАТ «Миколаївська ТЕЦ». Крім того, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, а до винятків, які визначені положеннями цієї ж статті, не відносяться обставини, повязані з несплатою вартості послуг.

Таким чином, зазначеною редакцією договорів ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», користуючись своїм монопольним становищем, закріплює право на припинення постачання послуг з централізованого опалення, яке не передбачено положеннями чинного законодавства.

Крім того, аналізуючи положення пункту 4.2.5 договорів, ОСОБА_7 правомірно встановлено, що редакція останніх не відповідає положенням чинного законодавства і у частині інших зобовязань, які висуваються до споживача. Зокрема, відповідно до редакції укладених договорів представники ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» та балансоутримувача мають право цілодобового доступу до приміщення споживача не лише у разі необхідності ліквідації аварії, але й для проведення ремонтних робіт, що не передбачено положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення.

Відповідно до п.п. 6 п. 32 Правил № 630 виконавець зобовязаний узгодити із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення.

Договори, які укладені ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», не містять вищенаведених обовязків Товариства. Таким чином, Товариством не враховано триденного терміну, необхідного для узгодження із споживачем часу доступу до житлового приміщення.

Крім того, ОСОБА_7 правомірно звернуло увагу на те, що положення законодавства не покладають на споживача обовязок забезпечувати доступ виконавцю та балансоутримувачу для проведення оглядів санітарно-гігієнічного обладнання, припинення теплопостачання у разі неоплати вартості наданих послуг понад три місяці або порушення умов цього Договору.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення у ході розгляду справи ОСОБА_7 були встановлені й інші невідповідності положень редакції Договорів вимогам чинного законодавства, зокрема, які визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення.

В судовому засіданні 22.12.2016 року представники відповідача усно пояснили суду, що вказані положення також є обовязковими для виконання позивачем ПАТ «Миколаївська ТЕЦ».

Отже, ОСОБА_7 також встановлено наступне.

Перше. Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до п.п. 10 п. 17 Типового договору споживач зобовязаний своєчасно проводити пiдготовку квартири (будинку садибного типу) i його санiтарно-технiчних приладiв, пристроїв та обладнання до експлуатацiї в осiнньо-зимовий перiод.

Тобто, зазначеними положеннями на споживача покладається обовязок щодо підготовки житлового приміщення до експлуатації в осінньо-зимовий період, у тому числі період, протягом якого йому будуть надаватись послуги з централізованого опалення.

Зазначені положення законодавства викладені в редакції договорів, які укладає ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», наступним чином.

Підпунктом 4.2.9 договорів визначено, що споживач зобовязаний своєчасно перед опалювальним сезоном, проводити утеплення та герметизацію опалювальних приміщень. Раціонально використовувати гарячу воду та теплову енергію за прямим призначенням. Не використовувати теплоносій з системи опалення в режимі гарячого водопостачання, не допускати втрат гарячої води та теплоносія через негерметичність кранів та іншого обладнання.

Виходячи із змісту наведених положень договорів, ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» покладає на споживача обовязок здійснювати утеплення та герметизацію опалювальних приміщень.

ОСОБА_7 в своєму рішенні посилається на те, що положеннями законодавства передбачено обовязок споживача здійснювати підготовку помешкання до експлуатації в осінньо-зимовий період. При цьому заходи, які має здійснити споживач з цією метою, чітко не визначені положеннями законодавства. Як зясовано ОСОБА_7, такі заходи визначені положеннями Правил підготовки до опалювального періоду. Однак, за результатами аналізу зазначеного нормативно-правового акту, ОСОБА_7 встановлено, що положення пункту 2 розділу VIII Системи теплоспоживання споживачів системи опалення, вентиляції та ГВП Правил підготовки до опалювального періоду, представниками балансоутримувача і виконавця послуг складаються переліки заходів, необхідних для підготовки внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП до експлуатації в наступному опалювальному періоді, у місячний термін, але не пізніше травня поточного року, після проведення огляду. Зазначені заходи, зокрема, повинні передбачати перевірку та відновлення (за необхідності) герметизації інженерних вводів.

Пунктом 4 цього розділу Правил підготовки до опалювального періоду підготовлена до опалювального періоду система теплоспоживання споживачів (системи опалення, вентиляції та ГВП) повинна відповідати таким вимогам, у тому числі відновлено (за необхідності) герметизацію інженерних вводів. Таким чином, положення вищенаведеного нормативно-правового акту передбачають герметизацію інженерних вводів, а не житлового приміщення споживача в цілому. Крім того, заходи з проведення герметизації інженерних вводів здійснюються балансоутримувачами внутрішнобудинкових мереж теплопостачання, а не споживачами послуг.

Представники позивача ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» в судовому засіданні 22.12.2016 року пояснили суду, що включення до редакції договорів вищенаведених норм Товариство обґрунтовує, по-перше, вимогами Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України та Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 №620/378 (надалі Правила підготовки до опалювального періоду). По-друге, такий обовязок споживача є кореспондуючим обовязком виконавця щодо забезпечення нормативної температури повітря в житлових приміщеннях за умови їх утеплення.

ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» зазначає, що поняття «утеплення» та «герметизація» - це здійснення споживачем у житловому приміщенні, яке йому належить чи він фактично в ньому проживає, заходів для збереження температури повітря не нижче санітарних норм.

В практиці існують випадки зловживання споживачами своїми правами, які полягають в наступному. Так, недобросовісні споживачі, маючи негерметично закриті приміщення (розбите скло, щілини в дверях, стінах тощо) викликають представників ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» з метою встановлення невідповідного температурного режиму, що має наслідком складання відповідних актів та здійснення перерахунку плати за надані послуги. На підтвердження вказаного, позивачем подано суду акти обстеження параметрів теплопостачання приміщень (арк. 175-176).

Передбачений п. 4.2.9 договорів обовязок споживачів здійснювати герметизацію оплювальних приміщень, кореспондується також з обовязками виконавця, передбаченими п. 5.2.3 договорів.

Так, відповідно до п. 5.2.3 договорів виконавець зобовязаний забезпечувати температуру повітря в житлових приміщеннях за умови їх утеплення (герметизації віконних рам, проектного скління вікон, герметизації дверей, які відокремлюють опалювальні приміщення від неопалювальних приміщень або зовнішнього середовища тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість включення до умов договорів вищевказаного положення, яке фактично конкретизує обовязки споживача щодо підготовки жилого приміщення до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Друге. Відповідно до п. 32 Правил №630 виконавець зобов'язаний, зокрема, усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором.

Як встановлено ОСОБА_7, редакція договорів Товариства не містить вищенаведеного обовязку виконавця, яким виступає ПАТ «Миколаївська ТЕЦ».

ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" в обгрунтування своєї правової позиції посилається на умови п. 5.2.2, п. 5.2.8, п. 5.2.14 договорів.

Так, відповідно до п. 5.2.2 договору виконавець зобовязаний безперебійно надавати «споживачу» послуги з централізованого опалення приміщень протягом опалювального сезону, за умови проведення «споживачем» повної оплати отриманої послуги за винятком часу перерв на: проведення в установленому порядку ремонтних і профілактичних робіт «виконавцем»; ліквідацію наслідків, повязаних з дією непереборної сили або аварією.

Відповідно до п. 5.2.8 договору виконавець зобовязаний надавати «споживачу» в установленому порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг.

Відповідно до п. 5.2.14 договору виконавець зобовязаний своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, повязаних з отриманням послуг, що виникли з його вини.

Таким чином, правомірним є твердження ОСОБА_7, що виконання ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» в повній мірі обовязків щодо забезпечення безперервного надання послуг з централізованого опалення не гарантує виконання обовязку щодо усунення аварій та інших порушень надання послуг у разі їх настання.

Третє. Підпунктом 4.2.13 договорів передбачено обовязок споживача у випадку відключення житлового приміщення від системи централізованого опалення або встановлення будинкового приладу обліку теплової енергії, сплатити «Виконавцю» повну вартість отриманих послуг.

Суд погоджується з твердження ОСОБА_7 щодо того, що Товариство, мотивуючи наявністю зазначеного обовязку споживача, може відмовляти останньому у прийнятті на абонентський облік засобу обліку та, як наслідок, нараховувати плату за надані послуги за нормативами споживання, що призведе до понесення споживачем додаткових фінансових витрат з оплати послуг. Умовами Типового договору такого обов'язку споживача не передбачено (п. 17 Типового договору). Таким чином, дана умова договорів також потребує приведення до вимог законодавства.

Щодо посилань позивача ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на судові рішення в цивільній справі № 490/5070/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» про захист прав споживачів, усунення фактів порушення законодавства в договорі про централізоване опалення, зобовязання вчинити дії як на підставу для тверджень про відповідність укладених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» зі споживачами договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/5070/15-ц від 12.10.2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 19.11.2015 року в цій же справі та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.04.2016 року (арк. 23-33), позивач ОСОБА_6 Є звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, укладений між позивачкою ОСОБА_6 та ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема не відображає положень п. 2, п.п. 3,4 ст. 21, п. 2, п.п. 4, п.п. 6 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 634 ЦК України. Крім того, всупереч вимогам п. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі не надана відповідна інформація щодо складових тарифу на виробництво, транспортування, споживання теплоносія; не вказані точки розподілу системи між виконавцем та споживачем у квартирі; не вказаний розподіл повноважень між ЖЕКом та МТЕЦ, не вказано як гарантується правдивість даних про початок та закінчення опалюваних періодів у будинку позивача, введена інформація про послуги, які не надаються відповідачем, а саме, в її будинку відсутня мережа гарячої води, а відповідач зазначає у договорі умови постачання такої води, також в договір включені умови, які є несправедливими, а саме: обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання договірних зобов'язань; установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, нечіткі або двозначні положення договору із споживачем тлумачаться на користь споживачів, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, як зазначено у вищевказаних судових рішеннях позивачка не оспорювала обставини невідповідності запропонованого відповідачем договору Типовому договору. Відповідність договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, які укладаються ПАТ «Мколаївська ТЕЦ», умовам Типового договору судами у вищевказаній цивільній справі не досліджувалась. Судами також не надавалась правова оцінка діям ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», як монопольного утворення, та їх впливу на права та інтереси широкого кола споживачів. Враховуючи вищевикладене, надані позивачем ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» судові рішення не можуть вважатися такими, що спростовують висновки ОСОБА_7, викладені в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» у 2014-2015 роках та у поточному періоді 2016 року на визначеному ринку є таким, що займає монопольне становище, споживачі його послуг не мають можливості вибору іншого контрагента та змушені укладати договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води з Товариством на умовах, визначених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», укладання договору з положеннями, які не відповідають законодавству, може призвести до ущемлення інтересів споживача.

За умов існування значної конкуренції на ринку наведені вище дії ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» були б неможливими, оскільки маючи зацікавлення продати свій товар послуги з централізованого опалення, Товариство вживало б заходів щодо укладання договору із споживачем з чітким та повним додержанням вимог чинного законодавства.

Пунктом 2.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 №278 визначено, що ліцензіат не має права зловживати монопольним становищем у будь-якій формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до абз. 2 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене п. 2 ст. 50 цього Закону, органи Антимонопольного комітету України накладають штраф на субєктів господарювання юридичних осіб у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішенням територіального відділення АМКУ останній правомірно визнав дії ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» щодо укладання зі споживачами послуг договорів з положеннями, які не відповідають законодавству, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринках, наклав на ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» штраф відповідно до ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та зобовязав останнього привести укладені договори з фізичними особами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що резолютивна частина рішення територіального відділення АМКУ містить вимогу про зобов'язання ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в п. 2 цього рішення, шляхом приведення у відповідність до вимог чинного законодавства положень договорів про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, укладених з фізичними особами (без конкретизації конкретних пунктів), а, як встановлено судом вище, частина умов договорів дійсно не відповідає вимогам законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення ОСОБА_7 в цілому.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 27.12.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш