РІШЕННЯ

"05" грудня 2016 р.Справа № 921/584/16-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" вул. Автозаводська, 54/19, Київ, 04114 (адреса для листування: вул. Білецька, буд. 1А, м. Тернопіль, 46003)

до Приватного підприємства "Мале підприємство "Альфа" вул. Дружби, 4, ОСОБА_1, Бучацький район, Тернопільська область, 48451

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 вул. Лугова, буд. 14, с. Золотий Потік, р-н. Бучацький, Тернопільська обл., 48451

про часткове задоволення грошових вимог на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки вартістю 628 900,00грн.

За участю представників позивача:

ОСОБА_3, довіреність №88-log1 від 19.07.2016р.

ОСОБА_4, довіреність №4842 від 03.08.2016р.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось із позовом до Приватного підприємства "Мале підприємство "Альфа", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про часткове задоволення грошових вимог на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн., для погашення заборгованості ОСОБА_2 за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №11/385-Г, з яких: 1) заборгованість за Кредитним договором №11/388-К від 27.09.2007р. становить 44 371,09 доларів США, з яких: 39 401,45 доларів США - тіло кредиту, 4 639,70 доларів США - заборгованість по відсотках, 329,94 доларів США - пеня; 2) заборгованість за Кредитним договором №11/389-К від 27.09.2007р. становить 45 477,10 доларів США, з яких: 38 336,46 доларів США - тіло кредиту, 6 708,27 доларів США - заборгованість по відсотках, 432,28 доларів США - пеня, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю загальною площею 384,9 м.кв., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Бучач, вулиця Святого Миколая, буд. №21 та належить на праві власності Приватному підприємству "Мале підприємство "Альфа" вартістю 628 900,00грн.

Ухвалою суду від 21.09.2016р. порушено провадження у справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та призначено розгляд справи на 25.10.2016р.

Ухвалами суду від 25.10.2016р., від 04.11.2016р., від 29.11.2016.р. розгляд справи відкладався на 04.11.2016р., 21.11.2016р. та 05.12.2016р. відповідно, для надання можливості сторонам та третій особі подати витребувані судом матеріали.

Ухвалою суду від 29.11.2016р., за клопотанням представника позивача, відповідно до ст.69 ГПК України, строк розгляду спору продовжений на 15 днів до 05.12.2016р.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу суду на те, що сума заборгованості позичальника ОСОБА_2 підтверджена рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05.06.2015р., які мають преюдиційне значення для господарського суду у даній справі та не потребують доведення. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності заперечує, вважає, що така є безпідставною та необґрунтованою, оскільки вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки була предметом розгляду в порядку цивільного судочинства у справі №1903/2242/2012, де стороною було і МП "Альфа", і така була вирішена апеляційним судом Тернопільської області щодо вимог до підприємства шляхом закриття провадження у звязку із порушенням підвідомчості лише 05.06.2015р., що свідчить про переривання строків позовної давності. Просить заяву відповідача про застосування строків позовної давності відхилити, а позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано розрахунку ціни позову на вказану суму 628 900,00 грн., яку просить задовольнити за рахунок майна відповідача як часткове погашення загального боргу, що складає 717 855,60 грн. та проти якої заперечень не заявив. Також, відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що даний строк сплинув 26.12.2014р. (три роки від дати отримання відповідачем вимоги Банку про сплату простроченої заборгованості, процентів та штрафних санкцій). Просить в позові відмовити за пропуском строку позовної давності.

Третя особа відзиву на позов не подала, участь повноважного представника в судових засіданнях не забезпечила, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, судом встановлено:

- між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний", в особі ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 12.01.2007р. №91 (далі - Банк) та громадянином України ОСОБА_2 (далі - Позичальник) укладено 27.09.2007р. Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №11/385-Г.

Відповідно до умов Договору сторони взяли на себе зобовязання:

- Банк на підставі Договору надає послуги Позичальнику по здійсненню кредитних операцій, а саме видача кредитів, відкриття кредитних ліній, порядок і умови надання яких визначаються в додаткових договорах, що укладаються в рамках цього Договору і носять назву відповідно до виду операції (Кредитний договір, Кредитний договір з відкриттям відновлювальної / не відновлювальної кредитної лінії, (далі Кредитний договір)): ліміт суми всіх діючих Кредитних договорів, укладених в межах даного Договору 100 000,00; валюта долар США; строк дії даного договору до 26.09.2017р.; максимальний термін одного кредиту 120 місяців (п.п. 1.1, 1.2, 2.1 Генерального договору);

- Банк має право розірвати Договір, достроково стягнути в повному розмірі всю суму заборгованості за Договором (Кредит, проценти, штрафні санкції та інші платежі) за рахунок заставленого майна та/або звернути стягнення на грошові кошти чи інше майно, що належать Позичальнику, а також вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені Договором та Кредитними Договорами, відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Договору та Кредитними Договорами, а Позичальник зобовязаний в 30-ти денний термін після отримання вимоги Банку повернути всю суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, відшкодувати збитки, завдані Банку (пп. 4.2.5 п.4.2, п.8.2 Генерального договору);

- Договір діє з дня його підписання і до повного виконання Сторонами зобов`язань по Договору (п. 8.1 Генерального договору).

В межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №11/385-Г від 27.09.2007р. сторонами укладено:

1/ Кредитний договір №11/388-К від 27.09.2007р., відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США в рамках відновлювальної кредитної лінії із процентною ставкою 14,0% річних та кінцевою датою погашення кредиту до 26.09.2017р.

Додатком №1 до кредитного договору №11/388-К від 27.09.2007р. погоджено графік зменшення ліміту заборгованості (жовтень 2014р. вересень 2017р.).

Додатковою угодою №1 від 18.02.2008р. до Кредитного договору 11/388-К від 27.09.2007р. узгоджено строк кредитування, порядок надання Траншів, призупинення та відміну видачі кредитних коштів, плату за кредит.

Додатком №1 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до Кредитного договору 11/388-К від 27.09.2007р. встановлено поточний рахунок Позичальника, на який Банк перераховує кошти.

2/ Кредитний договір №11/389-К від 27.09.2007р., відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США в рамках відновлювальної кредитної лінії із процентною ставкою 14,0% річних та кінцевою датою погашення кредиту до 26.09.2017р.

Додатком №1 до кредитного договору №11/389-К від 27.09.2007р. погоджено графік зменшення ліміту заборгованості (жовтень 2007р. вересень 2017р.).

Додатковою угодою №1 від 18.02.2008р. до Кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. узгоджено строк кредитування, порядок надання Траншів, призупинення та відміну видачі кредитних коштів, плату за кредит.

Додатком №1 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до Кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. встановлено графік погашення кредиту (01.03.2008р. 01.09.2017р.).

Додатком №2 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до Кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. встановлено поточний рахунок Позичальника, на який Банк перераховує кошти.

Виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено Договором іпотеки укладеним 27.09.2007р. між Відкритим акціонерним товариством Банк Універсальний" в особі ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 14.01.2005р. №75 (далі Іпотекодержатель), громадянином України ОСОБА_2 (далі Позичальник) та Малим підприємством "Альфа" в особі директора ОСОБА_7 (далі - Іпотекодавець-Майновий поручитель), відповідно до умов якого:

- Іпотекодавець-Майновий поручитель передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором наступне майно: нежитлова будівля, загальною площею 384,9 м.кв., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Бучач, вулиця Святого Миколая, буд.№21, яке належить на праві власності Іпотекодавцю - Майновому поручителю (пп. 1.2.1 п.1.2 Іпотечного договору);

- предмет іпотеки за цим договором залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця-Майнового поручителя на умовах іпотечного договору та оцінюється сторонами у 628 900,00 грн. У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки, вартість предмету іпотеки не може бути нижчою від експертної оцінки майна (п.п. 1.3, 1.4, 4.4 Іпотечного договору);

- Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки в разі порушення Позичальником та/або Іпотокодавцем-Майновим поручителем зобов`язань за Договором та/або Кредитним Договором, зокрема, при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту, процентів, комісій, неустойок, інших платежів, передбачених Кредитним договором та/або Договором (пп. 2.1.4 п. 2.1, пп. 4.2.1 п. 4.2 Іпотечного договору);

- звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом продажу Предмету іпотеки з аукціону (прилюдних торгів) (п.п. 4.3, 4.4 Іпотечного договору);

- всі повідомлення між Сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм (п. 6.6 Іпотечного договору);

- з усіх питань, що стосуються предмету, умов та/або процесу виконання Договору, але прямо не врегульовані його положеннями, Сторони керуються чинним законодавством України (п. 6.7 Іпотечного договору).

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази та наведені доводи, прийшов до висновку, що у задоволені позову слід відмовити. При цьому суд виходив із наступного:

- порядок укладення, зміни, розірвання та виконання кредитного договору регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Господарського кодексу України (далі ГК України), Закону України "Про банки і банківську діяльність" та нормативними актами, прийнятими Національним банком України, який є особливим центральним органом державного управління (ст. 2 Закону України "Про Національний банк України") та видає нормативно-правові акти з питань віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб;

- відповідно до ст.ст. 47, 49, ч. 1 ст. 55 Закону про банки, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком;

- згідно ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, при цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

- кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, у якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України, ст. 1055 ЦК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та умов договору (ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

- згідно ст.ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора;

- відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто на вимогу кредитора.

У відповідності до ч. 1. ст. 33, ч. 1, 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Разом з тим, положення частини першої статті 35 Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Матеріалами справи встановлено:

- Банком, у відповідності до ст. 625 ЦК України, ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 8.2 Генерального договору від 27.09.2007р., направлено 23.11.2011р. на адресу МП "Альфа" (Іпотекодавця) та на адресу ОСОБА_2 (Позичальник) письмові листи-вимоги №022/1092, №022/1093 та №023/1095 від 22.11.2011р. із зазначенням суми непогашених платежів станом на дату предявлення вимог в межах Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р.: по Кредитному договору №11/389-К в сумі 45 439,94 дол. США (3 296,71 дол. США прострочене тіло кредиту, 36 429,81 дол. США строкова сума по кредиту, 5 713,42 дол. США нараховані проценти та пеня); по Кредитному договору №11/388-К в сумі 44 599,49 дол. США (16,23 дол. США прострочене тіло кредиту, 41 359,49 дол. США строкова сума по кредиту, 3 223,77 дол. США нараховані проценти та пеня). У вимогах Банк зробив застереження, що у разі не оплати простроченої заборгованості протягом тридцяти днів з моменту отримання вимог, термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання вимоги, і Банк буде здійснювати примусове стягнення заборгованості на власний розсуд одним із способів, визначених законом або договором іпотеки.

Листи-вимоги отримані МП "Альфа" та ОСОБА_2 25.11.2011р., про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідачем та третьою особою одержані вимоги залишені без відповіді та оплати станом на 26.12.2011р., який Банк визначив як кінцевий строк виконання Генерального договору, а саме не 26.09.2017р., а 26.12.2011р. (30-ий день з моменту отримання вимоги є 25.12.2011р. не робочий день), та що стало підставою для звернення Банку у грудні 2012р. з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та МП "Альфа" про стягнення заборгованості по кредитних договорах, зокрема, і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю площею 384.9 кв.м.

- Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. у цивільній справі №1903/2242/2012 стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_8 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №11/385-Г від 27.09.2007р. та кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в розмірі 733 423,57 грн., в тому числі в погашення вищезгаданої заборгованості звернуто стягнення на предмет Іпотеки: нежитлову будівлю, загальною площею 384,9 м.кв, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Бучач, вулиця Святого Миколая, буд. 21 та належить на праві приватної власності МП "Альфа" шляхом продажу предмету іпотеки спеціалізованими організаціями з аукціонів для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал банк" за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05.06.2015р. змінено рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. у справі №1903/2242/2012, а саме: зменшено розмір стягнення за Кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. з 733 423,57 грн. до 89 848,01 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час вирішення спору склало 717 855,60 грн., а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, і в цій частині позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до МП "Альфа" провадженням закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015р. задоволено частково касаційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та скасовано рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05.06.2015р. в частині позову ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який рішенням від 17.12.2015р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.12.2015р., ухвалив в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Рішення суду у справі №1903/2242/2012 набрало чинності 17.12.2015р.

Бучацьким районним судом Тернопільської області 22.03.2016р. видано виконавчий лист у цивільній справі №1903/2242/2012 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в розмірі 89 848,01 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час вирішення спору склало 717 855,60 грн., за яким відкрито виконавче провадження №51130149.

Станом на 20.10.2016р. рішення суду не виконано, заборгованість у сумі 717 855,60 грн. не погашена, про що свідчить Довідка Бучацького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управляння юстиції у Тернопільській області № 5797/03-32/2 від 20.10.2016р.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факти встановлені рішенням суду у справі №1903/2242/2012 мають преюдиційне значення та не потребують доказування у даній справі щодо наявної заборгованості у Позичальника - ОСОБА_2 перед Банком по кредитних договорах в сумі 717 855,60 грн. (89 848,01 дол. США).

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності у даній справі, в обґрунтування якої посилається на те, що право на позов щодо дострокового стягнення суми заборгованості по кредиту виникло у позивача з 26.12.2011р. і, відповідно, з цієї дати починається перебіг строку позовної давності. Просить відмовити у позові за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, при цьому, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін шляхом укладення договору в письмовій формі (ст.ст. 257, 259 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати (такої правової позиція дотримується Верховний Суд України в постанові від 02.11.2016р. у справі № 6-1174цс16).

Банк, предявивши у відповідності до ст.ст. 625, 1050 ЦК України, ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 8.2 Генерального договору вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, змінив кінцевий строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного Банком у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов, а саме 26.12.2011р., і Банк мав право з 27.12.11р. й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Банк звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з Приватного підприємства "Мале підприємство "Альфа" шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки 19.09.2016р., тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Наведені позивачем доводи щодо того, що строк позовної давності не пропущений, оскільки такий переривався у зв'язку з пред'явленням 04.10.2012р. цивільного позову до Бучацького районного суду Тернопільської області та вирішенням його апеляційним судом Тернопільської області шляхом закриття провадження в частині предявлення позову до МП "Альфа" лише 05.06.2015р. відхиляються, оскільки:

- позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 2 ст. 264 ЦК України);

- за змістом частини другої статті 264 ЦК України, переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК України. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 ГПК), то перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ (п. 4.4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, апеляційний суд Тернопільської області рішенням у справі №1903/2242/2012 від 05.06.2015р. закрив провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до МП "Альфа" про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як справа підлягає розгляду не в порядку цивільного, а в порядку господарського судочинства, тобто закрив провадження за непідвідомчістю справи, оскільки, згідно зі ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Таке вирішення процесуального питання не порушує прав жодної зі сторін процесу та відповідає вимогам процесуального закону. Так, згідно зі ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, а передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем (іпотекодавцем тощо) - за відповідним договором, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, викладеної в Узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 07.10.2010р.).

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 267 ЦК України, ст. ст. 43, 49, 82, 84 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "14" грудня 2016 року

Суддя М.С. Стадник