ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Справа № 922/1779/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Данилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Харпромсклад"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 13.09.2016
у справі№ 922/1779/16 Господарського суду Харківської області
за позовомХарківської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю фірми "Харпромсклад"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області
провнесення змін до договору

в судовому засіданні взяли участь представники:

- - позивачане з'явився
- - відповідачане з'явився
- - третьої особине з'явився

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Харпромсклад" про внесення змін до договору.

Позовні вимоги вмотивовано прийняттям міською радою рішення, яким змінено нормативно грошову оцінку землі, що зумовило підвищення розміру орендної плати, приписами статей 13, 144 Конституції України, статей 12, 93, 125, 126, 189 Земельного кодексу України, пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 15, 30 Закону України "Про оренду землі", статей 5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", статей 629, 649, 651, 653, 654, 792 Цивільного кодексу України, статей 179, 188, 193, Господарського кодексу України, ухилення відповідача від укладення додаткової угоди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2016 (суддя Байбак О.І.) по даній справі призначено судову земельно-технічну експертизу та, у зв'язку з цим, провадження по справі зупинено.

На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає оформлений Управлінням Держземагенства у м. Харкові Харківської області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 480 від 17.10.2013 року вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?

2. Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 480 від 17.10.2013 року ?

3. Чи правильно визначено вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 480 від 17.10.2013 року ?

4. Які саме і в якому розмірі мають бути застосовані коефіцієнти Км2, Км3 під час обчислення нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 1,1863 га (кадастровий номер :05:054:0510), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 17 ?

5. Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 480 від 17.10.2013 року?

6. Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 480 від 17.10.2013 року ?

7. Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки 1,1863 га (кадастровий номер :05:054:0510), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 17 ?

8. Чи змінилася прибутковість земельної ділянки площею 1,1863 га (кадастровий номер :05:054:0510), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 17? Якщо так, то яким чином і на які коефіцієнти це впливає?;

9. Який розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 1,1863 га (кадастровий номер :05:054:0510), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 17) ?

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 (головуючий Терещенко О.І., судді: Сіверін В.І., Гетьман Р.А.) вказану ухвалу суду скасовано в частині зупинення провадження у справі. Справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Харпромсклад" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм процесуального права, просить її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції - залишити в силі.

У відзиві на касаційну скаргу Харківська міська рада заперечує проти доводів скаржника і просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області не скористались правом, наданим статтею 1112 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України), не надіслало відзив на касаційну скаргу, що в силу положень зазначеної статті не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Харківська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "Харпромсклад", Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Тобто експертиза призначається, коли для вирішення справи необхідні специфічні знання в певній галузі, а призначення судової експертизи є правом господарського суду, яке він використовує для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні спору і потребують спеціальних знань.

При цьому, наведена норма не передбачає можливості оскарження процесуальних дій суду щодо призначення експертизи.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом за клопотанням відповідача ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2016 було призначено судову земельно-технічну експертизу для вирішення питань щодо обґрунтованості (правильності визначення) та відповідності вимогам чинного законодавства вказаної у позові нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на підставі якої було запропоновано внести зміни до договору оренди землі в частині розміру орендної плати.

Проведення вказаної експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У зв'язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи господарським судом Харківської області було винесено ухвалу від 09.08.2016 про зупинення провадження у даній справі.

Питання зупинення провадження у справі регулюються ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у разі, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно з частиною 5 цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи, що направлення матеріалів справи № 922/1779/16 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз унеможливлює подальший розгляд судом даної справи, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 19 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини 1 статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК України не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 ч. 2 ст.79 ГПК України). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Так, відповідно до п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу).

Відповідно п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" строк проведення експертизи не тільки виходить за двомісячний строк розгляду позову, а перевищує безпосередньо 18 днів, які були залишені у суду для проведення судового розгляду, а відтак виключає можливість надання експертною установою висновку в межах строку розгляду спору.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК України, зазначаються, зокрема:

обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи;

підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи;

організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи;

перелік питань, що потребують роз'яснення;

мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи;

об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження;

обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК;

сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи;

про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Судом апеляційної інстанції не взято до уваги те, що предметом позову у цій справі є вимога про внесення змін до договору оренди землі в частині орендної плати, відтак для перевірки нормативної грошової оцінки, що підлягає застосуванню при розрахунку орендної плати, існує дійсна потреба у спеціальних знаннях.

Оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, що зумовлює зупинення провадження у справі.

Крім того, колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що редакція питання номер 1, яке поставлено судом на вирішення судової експертизи, за своїм змістом стосується надання суду роз'яснення щодо застосування вимог законодавства. Таким чином, перед судовим експертом судом поставлено питання, яке має правовий характер і вирішення якого чинним законодавством не віднесено до компетенції суду.

В той же час, суд не позбавлений права викласти вказане питання в іншій редакції. При цьому, суду слід керуватися актами законодавства, які регулюють правовідносини у сфері судово-експертної діяльності, а саме положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону Україну "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 та іншими законодавчими актами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначення судової експертизи та, як наслідок, зупинення провадження у справі, здійснено місцевим господарським судом у відповідності з вимогами норм чинного законодавства, зокрема ст.ст. 41, 79 ГПК України та не спростовані судом апеляційної інстанції у встановленому законом порядку та ґрунтуються на положеннях чинного законодавства і на правильній юридичній оцінці фактичних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Пунктом 6 статті 1119 ГПК України передбачено, що касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а ухвалу суду першої інстанції - залишити в силі.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119, 11111 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 у справі № 922/1779/16 скасувати.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.08.2016 у справі № 922/1779/16 в частині зупинення провадження залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

Судді М. В. Данилова

О.М. Сибіга