РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016Справа № 910/19218/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Поліська страхова компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз"

про стягнення 49 500, 00 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Поліська страхова компанія" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 49 500, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.01.2016 р. в місті Прилуки, Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПП «Трансвіт», під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "ЗАЗ". У подальшому позивачем було здійснено страхове відшкодування у сумі 66 390,99 грн. на користь страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_2 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" (Поліс № АІ/4962701).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Поліська страхова компанія" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 49 500, 00 грн.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, за договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 206-56/38 від 15.12.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Поліська страхова компанія" та Приватним підприємством «Трансвіт», було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2016 р. в місті Прилуки, Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПП «Трансвіт», під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "ЗАЗ".

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2016 р. у справі № 742/459/16-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № 2428 від 29.01.2016 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 67 340,99 грн.

На підставі заяви страхувальника від 11.01.2016 р., страхового акту № 206-07/2016 від 25.03.2016 р. ПрАТ "Поліська страхова компанія" сплатило страхувальнику відшкодування у розмірі 66 390,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 187 від 25.03.2016 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий союз" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4962701, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. по справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. по справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Поліська страхова компанія" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Європейський страховий союз" у сумі 66 390,99 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини у даному випадку не регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до них застосовуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються зі ст.ст. 993, 512, 514 ЦК України, що регулюють заміну кредитора. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Також судом встановлено, що полісом № АІ/4962701 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 500,00 грн., відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 49 500,00 грн. (50 000,00 грн. - 500,00 грн.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Поліська страхова компанія" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" про стягнення 49 500, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 6 ідентифікаційний код 33552636) на користь Приватного акціонерного товариства "Поліська страхова компанія" (14013, м. Чернігів, Олександра Молодчого, буд. 46, ідентифікаційний код 31598066) страхове відшкодування в сумі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 22 грудня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 27 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.