ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2016 Справа № 917/2017/16

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовом Лубенської районної ради Полтавської області, 37500, Полтавська обл., м. Лубни, пл. академіка ОСОБА_1

до Лубенської міської ради Полтавської області, 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого,33

про 1) скасування п. 1 рішення сесії Лубенської міської ради від 16.04.2016 р. в частині відміни п. 1 рішення виконкому № 127,

2) скасування п. 3 та ч. 3 п. 7 рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 28.05.2008 р. № 142,

3) скасування державної реєстрації права власності на адміністративне приміщення з допоміжними приміщеннями за адресою : м. Лубни, пл. академіка ОСОБА_1, 19 (у минулому пл. Кузіна) за територіальною громадою міста Лубни в особі Лубенської міської ради та свідоцтва на право власності, виданого виконавчим комітетом Лубенської міської ради серія САВ № 845260 від 10.07.2008 р.,

встановив :

Частинами 1,2 статті 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 125 Конституції України, статей 17, 18, 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності; суди загальної юрисдикції спеціалізуються, зокрема, на розгляді господарських справ, при цьому місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Підвідомчість справ судам загальної юрисдикції визначається процесуальними законами, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарські суди України розглядають господарські спори згідно підвідомчості, визначеної ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

41) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 року № 10, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України,а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК).

Пунктом 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, визначено, що питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК. Перелік підстав відмови в прийнятті позовної заяви, встановлений частиною першою цієї статті, є вичерпним. На підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу або заява взагалі не підлягає розглядові в судовому порядку.

Спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви Лубенської районної ради Полтавської області № 03-06/636 від 19.12.2016 р. (вх. № 2265/16 від 20.12.2012 р.), відносини між сторонами не мають характеру господарських, спір про право відсутній, при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв як суб"єкт владних повноважень, а тому даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За викладеного, наявні підстави для відмови у прийнятті позовної заяви, оскільки остання не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ст. 62 та ст. 86 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

1. В прийнятті позовної заяви Лубенської районної ради Полтавської області № 03-06/636 від 19.12.2016 р. (вх. № 2265/16 від 20.12.2012 р.) відмовити.

2. Матеріали повернути позивачеві за адресою, зазначеною у вступній частині цієї ухвали.

Додаток : позовна заява Лубенської районної ради Полтавської області № 03-06/636 від 19.12.2016 р. (вх. № 2265/16 від 20.12.2012 р.) з додатками, в тому числі копія платіжного доручення № 952 від 08.12.2016 р. За необхідності поверненя судового збору необхідно звернутися до суду з заявою та оригіналом платіжного доручення.

СУДДЯ О.С.Мацко