ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" грудня 2016 р.Справа № 924/1080/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали

за позовом Славутського управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Славута

до товариства з обмеженою відповідальністю "Код-Н", м. Славута

про стягнення 2 666, 47 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - не зявився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість за неналежне виконання договору від 1 серпня 2015 р. № 448 яка складає 2 666, 47 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить задовольнити останній.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи судом, йому направлено ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою, вказаною в позові. Означена кореспонденція повернута поштою, з відміткою „За даною адресою не знаходиться. Проте, в силу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, зробленого судом відповідно ЗУ „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань названа адреса відповідача є реєстраційною, повідомлення за якою є належним повідомленням про судовий розгляд справи.

Належність повідомлення в такий спосіб підтверджується також правовою позицією викладеною у п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, де вказано, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в ЄДРПОУ) і не повернуто підприємством звязку, або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи.

Отже, суд, в порядку ст. 75 ГПК, розглядає справу за наявними матеріалами.

З доданих матеріалів вбачається.

01.08.15 між сторонами укладено договір на відпуск води з комунального водопроводу і прийняття стічних вод в комунальну каналізацію, в силу якого виробник (позивач) приймає на себе зобовязання з водопостачання обєкта споживача (відповідача) в місці його приєднання до міського водопроводу в обємі, згідно з показанням лічильника м. куб. в місяць, а споживач зобовязується ці послуги прийняти та оплатити на умовах договору.

Розрахунковий період споживання та оплати за використану воду і прийняті до очистки стоки визначається календарним місяцем. Споживач зобовязаний проводити поточну оплату за використану воду та прийняті до очистки стоки з врахуванням очікуваного розміру не пізніше 10 числа наступного місяця, за встановленими тарифами повноважним органом (п. 4.1.).

Договір вступає в дію з моменту підписання його повноважними представниками сторін та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до його закінчення не надійде заяви однієї з сторін про розірвання договору (п. 12.1.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Позивач направив відповідачу претензію № 394, де вимагає повернення боргу. Докази направлення є поштове повідомлення про вручення з штампом пошти.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір про надання послуг водопостачання та водовідведення, передбачивши права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

У силу ст. 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору у період з вересня 2015 року до липня 2016 р. надав відповідачу послуги на суму 3 318, 49 грн.

Обовязок оплати за воду, відповідно до договору, виникає у відповідача не пізніше 10 числа наступного місяця. Розрахунковий період: місяць. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена частково на суму 652, 02 грн. (362, 02 грн. в листопаді 2015 та 290 грн. в січні 2016). Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази загальної суми оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (1221, 81 грн. послуги в 2015 році плюс 2096, 68 грн. послуги в 2016 році мінус 362, 02 грн. часткова оплата у листопаді мінус оплата у 2016 році 290 грн. ) 2 666, 47 грн.

Отже, позов обгрунтований, підтверджений доказами і підлягає задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Код Н (Хмельницька область, м.Славута, вул. Островського, 45, код 39834230) на користь Славутського управління водопровідно каналізаційного господарства (м. Славута, вул. Я. Мудрого, 52, код 02092710) 2 666, 47 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят шість грн. 47 коп.) боргу, 1 378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) судового збору.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу (30000, м. Славута, вул. Островського, 45.