ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Справа № 915/1002/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представників сторін:

від ПАТ Українська залізниця ОСОБА_1, дов. від 10.11.2016 р. № 1835;

від ПП Макс Р. - ОСОБА_2, дов. від 02.08.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця,

65012, вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса,

до приватного підприємства Макс Р.,

54003, вул. Майстерська, 69, м. Миколаїв,

54001, вул. В. Морська, 11, м. Миколаїв,

про виселення з території орендованого асфальтованого майданчика,

та

за зустрічним позовом приватного підприємства Макс Р.,

54003, вул. Майстерська, 69, м. Миколаїв,

54001, вул. В. Морська, 11, м. Миколаїв,

до публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця,

65012, вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса,

про визнання укладеного між ними договору оренди продовженим, -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця (далі ПАТ Укрзалізниця) предявлено позов від 16.09.2016 р. за № 02/2857, зареєстрований в Господарському суді Миколаївської області 19.09.2016 р. за № 15847/16, до приватного підприємства (ПП) Макс Р. із вимогою: Виселити приватне підприємство Макс Р. з території асфальтованого майданчика площею 3979 кв. м., який розташований за адресою: м. Миколаїв, пл. Привокзальна, 7-а, а також про стягнення з ПП Макс Р. грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідач утримує переданий йому в тимчасове користування асфальтований майданчик за укладеним з регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (далі - РВ ФДМУ по Миколаївській області) договором оренди державного нерухомого майна від 08.10.2012 р. № РОФ-1115, з урахуванням додаткового до нього договору від 07.11.2013 р. № 1 (далі договір оренди), строк дії котрого закінчився 06.10.2014 р., та ігнорує вимоги служби з управління майновими і земельними ресурсами регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця, яке є правонаступником Херсонського монтажного експлуатаційного управління № 4 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці (балансоутримувача орендованого майна), щодо повернення переданого за договором оренди майна шляхом підписання акта приймання-передачі.

За такими вимогами ухвалою суду від 20.09.2016 р. порушено провадження у справі.

До розгляду справи по суті ПП Макс Р. предявлено зустрічний позов, з урахуванням заяви про уточнення позовної вимоги за зустрічним позовом, зареєстрованої в Господарському суді Миколаївської області 12.12.2016 р. за № 20622/16, до ПАТ Укрзалізниця з вимогою: Визнати договір оренди № РОФ 1115 від 08.10.2012 року продовженим з 06.10.2014 року по 06.10.2015 рік, з 06.10.2015 року продовженим по 06.10.2016 рік, та з 06.10.2016 року продовженим по 06.10.2017 року включно. Таку вимогу обґрунтовано тим, що орендодавцем РВ ФДМУ по Миколаївській області належним чином не повідомлено ПП Макс Р. про припинення дії спірного договору оренди, внаслідок чого цей договір продовжено на новий строк до 08.10.2015 р. В подальшому, у 2015 році, ПАТ Українська залізниця, яка є правонаступником балансоутримувача за спірним договором, знову пропущено встановлений договором строк для повідомлення орендаря про припинення договору оренди, а тому спірний договір, на думку ПП Макс Р., продовжено на новий строк до 08.10.2017 р.

Ухвалою суду від 08.11.2016 р. за зустрічною позовною заявою порушено провадження у справі, котру обєднано з даною справою.

До суду надійшли також письмові пояснення РВ ФДМУ по Миколаївській області від 29.11.2016 р. за № 14-10-02246, у котрих останнє зазначило, що вважає спірний договір оренди припиненим з 06.10.2014 р., оскільки листами від 12.08.2014 р. № 09/924 та 19.09.2014 р. № 14-11-01936 РВ ФДМУ по Миколаївській області повідомлено орендаря про відмову від продовження договору оренди на новий строк (ас.110).

Вислухавши представників сторін, які наполягають на доводах, викладених відповідно у первісному та зустрічному позовах, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між РВ ФДМУ по Миколаївській області та ПП Макс Р. укладено договір від 08.10.2012 р. № РОФ-1115 оренди державного майна, у відповідності до якого РВ ФДМУ по Миколаївській області (орендодавець) передає, а ПП Макс Р. (орендар) приймає у строкове платне користування обєкт оренди відкритий асфальтований майданчик загальною площею 3858,9 кв.м. (інв. № 24637), реєстраційний номер 01071315.157.АААВЕЛ862, згідно з планом розміщення орендованого майна (додаток № 1 до договору оренди), розташованого за адресою: Привокзальна площа, 7-а, м. Миколаїв, котрий обліковувся на балансі Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд державного підприємства Одеська залізниця (балансоутримувач), з метою складування металобрухту та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт (п.п. 1.1 1.2 договору).

Умовами договору також передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна; передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно, власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786, із змінами та доповненнями, становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2012 р.) 7776 грн. 47 коп. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар самостійно розділяє кожен черговий платіж за оренду державного майна та направляє відповідні частини орендної плати безпосередньо до Державного бюджету (на рахунки, визначені фінансовими органами) та балансоутримувача (п.п. 3.1-3.3, 3.6 договору).

Договір укладено строком на один рік, і діє з 08.10.2012 р. по 07.10.2013 р. (пп. 10.1 договору).

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невідємною частиною цього договору при обовязковій наявності дозволу балансоутримувача, та уповноваженого органу управління (пп. 10.4 договору).

Чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря-юридичної особи (пп. 10.6 договору).

У разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу з участю орендодавця. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання за участю балансоутримувача. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.п. 10.8-10.9 договору).

До пп.10.1 цього договору сторонами внесено зміни додатковим договором від 07.11.2013 р. № 1, якими продовжено строк дії договору ще на 1 рік до 06.10.2014 р., а інші його умови залишилися чинними і незмінними (п.п. 1, 2 додаткового договору № 1).

РВ ФДМУ по Миколаївській області передано ПП Макс Р. обєкт оренди - асфальтований майданчик за актом приймання-передавання від 08.10.2012 р., котрий є додатком № 2 до договору.

Представники сторін у судових засіданнях у ході розгляду справи пояснили, що у період дії спірного договору оренди відбулися зміни в законодавстві України щодо регулювання відносин оренди державного майна залізничного транспорту України, у звязку з чим виникли труднощі щодо визначення органу, який є орендодавцем майна, переданого в оренду за укладеним між сторонами договором, а, отже, і чинності цього договору.

Суд визнає, що у період сплину строку дії спірного договору відбулися зміни відносно залізничного транспорту України.

Так, прийнято Закон України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, у відповідності до котрого передбачено створення за рішенням Кабінету Міністрів України ПАТ Укрзалізниця, яке є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту (п. 6 ст. 2 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства (ПАТ) Українська залізниця, утворено ПАТ Українська залізниця, 100 % акцій якого закріплено в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття.

Так як державне підприємство Одеська залізниця зазначене у додатку № 1 до вказаної вище постанови Уряду України до переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ Українська злізниця, то ПАТ Укрзалізниця є правонаступником Одеської залізниці, а отже і Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці балансоутримувача за спірним договором.

Згідно Зведеного переліку майна Одеської залізниці, що вноситься до статутного капіталу ПАТ Укрзалізниця, затвердженого Міністерством інфраструктури України 18.08.2015 р., і, складеного на підставі результатів інвентаризації майна станом на 31.07.2014 р., проведеної на виконання вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України та наказу Міністерства інфраструктури України від 09.07.2014 р. № 301, обєкт оренди за укладеним між сторонами у справі договором включено до переліку майна, котре вноситься до статутного капіталу ПАТ Укрзалізниця.

У відповідності до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, з дня прийняття рішення Кабінету Міністрів України про утворення ПАТ Укрзалізниця до його державної реєстрації Державна адміністрація залізничного транспорту України, підприємства залізничного транспорту, господарські товариства, 100 відсотків акцій (часток, паїв) яких належать державі та вносяться до статутного капіталу Товариства, не мають права передавати нерухоме майно в оренду без згоди центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту (ч.1 ст. 3 Закону).

Як викладено вище, рішення про створення ПАТ Укрзалізниця прийнято Урядом України постановою від 25.06.2014 р., а із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців випливає, що державну реєстрацію юридичної особи ПАТ Укрзалізниця здійснено 21.10.2015 р.

Отже, у період з 25.06.2014 р. по 21.10.2015 р. органом, наділеним ч.1 ст.3 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування правом надавати згоду передачі майна підприємств залізничного транспорту, до яких відносилося ДП Одеська залізниця, було Міністерство інфраструктури України.

Разом з тим, суд вважає, що наведеним законодавством України не визначено орендодавця майна залізничного транспорту на перехідний період до створення ПАТ Укрзалізниця. У звязку з таким, у період з 06.10.2014 р., дати закінчення строку дії укладеного між сторонами договору, і до 21.10.2015 р., дати державної реєстрації ПАТ Укрзалізниця, орендодавцем обєкта оренди було, у відповідності до Закону України Про оренду державного та комунального майна, РВ ФДМУ по Миколаївській області.

Так як ПАТ Укрзалізниця не подано доказів повідомлення орендаря ПП Макс Р. про припинення або зміну умов спірного договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку його чинності, як це узгоджено сторонами у пп. 10.4 договору і відповідає положенням ч.2 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, якою передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, то суд вважає, що укладений сторонами договір продовжено на 1 рік на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суд приймає до уваги доводи ПАТ Укрзалізниця про відсутність згоди балансоутримувача на продовження строку дії спірного договору, що випливає із змісту листа Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд державного підприємства Одеська залізниця від 13.10.2014 р. № 02/3666 (ас. 15), але відхиляє їх як докази відсутності згоди на продовження строку дії спірного договору, оскільки даний лист адресовано РВ ФДМУ по Миколаївській області, а останнім не повідомлено у визначений пп.10.4 спірного договору строк орендаря про припинення договору.

Суд відхиляє викладені у письмових поясненнях від 29.11.2016 р. доводи РВ ФДМУ по Миколаївській області про те, що ним повідомлено про припинення спірного договору оренди з 06.10.2014 р. ПП Макс Р. листами від 12.08.2014 р. № 09/924 та 19.09.2014 р. № 14-11-01936, а також доводи позивача, що балансоутримувачем ДП Одеська залізниця листом від 16.05.2014 р. (ас.108) повідомлено орендаря про відсутність згоди на продовження строку дії договору, тому що такі повідомлення не породжують будь-яких наслідків, оскільки орендодавцем та балансоутримувачем їх направлено ПП Макс Р. ще до настання визначеного спірним договором та законодавством терміну, протягом якого ці повідомлення належало направити орендарю.

Суд вважає, що не укладення додаткового договору про продовження строку дії спірного договору оренди, укладення котрого передбачено пп.10.4 цього договору, не може бути підставою для його припинення, виходячи з того, що, зокрема, ПП Макс Р. зверталося двічі з пропозиціями про укладення договору, викладеними у листах від 29 січня та 15 липня 2015 року (а.с.41,42) до балансоутримувача Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд державного підприємства Одеська залізниця, котрі останнім залишені без реагування, та що позивачем не доведено, що орендодавцем, балансоутримувачем чи уповноваженим органом управління, яким на той час було Міністерство інфраструктури України, повідомлено в узгоджений договором термін орендаря ПП Макс Р. про відсутність згоди на продовження договору або його припинення.

Суд також вважає, що спірний договір продовжено ще на один рік, починаючи з 07.10.2015 р., на тих самих умовах, які були передбачені договором. Такий висновок ґрунтується на тому, що із змісту листа РВ ФДМУ по Миколаївській області від 26.01.2016 р. за № 09/114 випливає, що РВ ФДМУ по Миколаївській області повідомлено ПП Макс Р. про зміну, у відповідності до законодавства України, орендодавця за спірним договором, яким є ПАТ Укрзалізниця (ас.113).

Суд відхиляє доводи позивача, що відсутність згоди балансоутримувача на продовження строку дії спірного договору, про що викладено у листах від 17 та 30 березня, 27 травня та 30 жовтня 2015 року (а.с. 102,103, 104, 106), є підставою для припинення договору, оскільки такі повідомлення балансоутримувачем направлено РВ ФДМУ по Миколаївській області, а останнім, як зазначено вище, листом від 26.01.2016 р. за № 09/114 повідомлено орендаря лише про зміну орендодавця.

Викладені дії державних органів, зокрема РВ ФДМУ по Миколаївській області, не можуть мати наслідки припинення спірного договору оренди, так як, у відповідності до Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Основного Закону).

Суд приймає до уваги і те, що ПП Макс Р. належним чином виконує зобовязання за договором, зокрема, щодо сплати орендних платежів, що підтверджується платіжними дорученнями: від 14.02.2013 р. № 6 на суму 1698 грн.; від 14.02.2013 р. № 7 на суму 3903 грн. 80 коп.; від 14.02.2013 р. № 8 на суму 5465 грн. 33 коп.; від 12.12.2013 р. № 172 на суму 1698 грн.; від 11.12.2013 р. № 169 на суму 5454 грн. 20 коп.; від 12.12.2013 р. № 173 на суму 3895 грн. 86 коп.; від 14.02.2014 р. № 191 на суму 1698 грн.; від 14.02.2014 р. № 192 на суму 3923 грн. 17 коп.; від 14.02.2014 р. № 193 на суму 5492 грн. 43 коп.; від 15.12.2014 р. № 323 на суму 3440 грн. 60 коп.; від 15.10.2014 р. № 299 на суму 1698 грн.; від 15.12.2015 р. № 489 на суму 9741 грн. 14 коп.; від 21.12.2015 р. № 496 на суму 6957 грн. 96 коп.; від 21.12.2015 р. № 494 на суму 1698 грн., від 13.10.2016 р. № 659 на суму 1698 грн.; від 13.10.2016 р. № 660 на суму 1698 грн.; від 07.10.2016 р. № 657 на суму 16815 грн. 98 коп.; від 07.10.2016 р. № 658 на суму 16815 грн. 98 коп., та не заперечується представником ПАТ Укрзалізниця.

Оскільки ПАТ Укрзалізниця звернулася в Господарський суд Миколаївської області з позовною заявою у даній справі 16.09.2016 р., про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті, в котрому надійшла позовна заява, а суд визнав, що спірний договір чинний до 06.10.2016 р., то вимоги за первісним позовом про виселення ПП Макс Р. з території орендованого асфальтованого майданчика є передчасними.

Таким чином, суд визнає, що первісний позов ПАТ Укрзалізниця є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Суд також визнає, що позовна вимога за зустрічним позовом., з урахуванням її уточнення заявою, зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області 12.12.2016 р. за № 20622/16, а саме: Визнати договір оренди № РОФ 1115 від 08.10.2012 року продовженим з 06.10.2014 року по 06.10.2015 рік, з 06.10.2015 року продовженим по 06.10.2016 рік, та з 06.10.2016 року продовженим по 06.10.2017 року включно є безпідставною вимогою.

По-перше, ПП Макс Р. не подано доказів наявності спору щодо продовження строку дії договору оренди ще на один рік, починаючи з 07.10.2016 р., оскільки ПАТ Укрзалізниця звернулося в даній справі з первісним позовом 16.09.2016 р., тобто до закінчення строку договору, дія котрого судом визнана продовженим до 06.10.2016 р., а, по-друге, ПП Макс Р. не наведено доказів на підтвердження продовження строку дії договору ще на один рік, починаючи з 07.10.2016 р.

За таких обставин, вимога зустрічної позовної заяви не може бути задоволеною.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.49 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні 19.12.2016 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову приватного підприємства Макс Р. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.