Р І Ш Е Н Н Я

20 грудня 2016 року Справа № 913/1170/16

Провадження №1/913/1170/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м. Обухів Київської області

до відповідача ОСОБА_1 господарства «Заповідь», смт. Криничне Довжанського району Луганської області

про стягнення 690601 грн. 75 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

Представники не викликалися

Суть спору: про стягнення з відповідача боргу у сумі 346154 грн. 30 коп., відсотків за користування товарним кредитом у сумі 311 грн. 03 коп. та 344136 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань за договорами поставки від 08.10.2012 № 173-Л, від 21.11.2012 № 182-Л, від 19.03.2013 № 42-Л (з урахуванням заяв позивача за листом від 02.12.2016 № 0212/46 про збільшення позовних вимог та від 16.12.2016 № 1612/46-2 про зменшення позовних вимог).

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 12.12.2016 позов визнав у частині боргу, у решті відхилив з посиланням на те, що підприємством не здійснюється фінансово-господарська діяльність, оскільки воно знаходиться на окупованій території, де проводиться антитерористична операція, тому належне виконання грошових зобовязань було неможливе. Також відповідач посилається на умови п. 7.4 договору про необхідність отримання повідомлення про порушення умов договору, якого не було надіслано позивачем іншими засобами звязку. У відзиві відповідач заявив клопотання про застосування судом при вирішенні спору правил позовної давності на підставі ст. ст. 261, 266, 267 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (постачальник, позивач) та фермерським господарством Заповідь (покупець, відповідач) 08.10.2012 був укладений договір поставки № 173-Л на умовах товарного кредиту, за умовами якого постачальник зобовязався передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобовязався прийняти його і сплатити визначену договором грошову суму, а також відсотки за користування товарним кредитом (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору сторони визначили, що найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки, порядок та термін оплати товару та нарахованих відсотків визначаються в додатку № 1 до договору.

Як зазначає позивач, на виконання умов укладеного договору поставки № 173-Л на умовах товарного кредиту від 08.10.2012 він поставив відповідачу товар за видатковою накладною від 14.11.2012 № 13008 на суму 56700 грн. 00 коп., вартість товару за яким частково була сплачена у сумі 16380 грн.00 коп. 31.10.2012. У додатку № 1/СА000008495 від 08.10.2012 до договору кінцевий строк оплати визначений до 01.10.2013.

Також підставою позову є правовідносини сторін за подібним договором поставки № 182-Л на умовах товарного кредиту, укладеним сторонами 21.11.2012, за яким позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними від 15.03.2013 № 16021 на суму 81553 грн. 68 коп. та від 22.04.2013 № 16875 на суму 20826 грн. 72 коп., вартість якого не сплачена відповідачем у строки, визначені додатком № 1/СА000009014 та до цього часу (кінцевий строк до 01.10.2013), усього на суму 102380 грн. 40 коп.

За третім подібним договором поставки № 42-Л на умовах товарного кредиту, укладеним сторонами 19.03.2013, відповідач не сплатив повністю вартість товару за наступними видатковими накладними: від 12.04.2013 № 15800 на суму 44850 грн. 78 коп. (строки оплати 08.04.2013 та 01.11.2013), від 15.04.2013 № 16039 на суму 37950 грн. 66 коп. (строки оплати 08.04.2013 та 01.11.2013), від 19.04.2013 № 16633 на суму 98445 грн. 60 коп. (строки оплати 01.08.2013, 01.09.2013 та 01.10.2013), від 19.04.2013 № 16750 на суму 29858 грн. 40 коп. (строки оплати 01.08.2013, 01.09.2013 та 01.10.2013), від 08.05.2013 № 18852 на суму 31856 грн. 00 коп., від 17.05.2013 № 19915 на суму 11449 грн. 98 коп. (строки оплати 01.08.2013, 01.09.2013 та 01.10.2013).

Усього заборгованість за вказаними договорами складає 346154 грн. 30 коп., яку заявлено до стягнення разом з 18882 грн. 89 коп. інфляційних нарахувань та 311 грн. 03 коп. відсотків за користування товарним кредитом (54 грн. 63 коп. за договором № 173-Л, 87 грн. 03 коп. за договором № 182-Л, 169 грн. 37 коп. за договором № 42-Л) .

Відповідач проти позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві, про що вказано вище.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову, виходячи з наступного.

Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір № 73-Л від 10.04.2013 є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч. 1 ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки поставку товару позивачем відповідачу підтверджено матеріалами справи, про що вказано вище, суд встановлює факт прострочення його сплати відповідачем на суму 346154 грн. 30 коп. за видатковими накладними від 14.11.2012 № 13008 на суму 56700 грн. 00 коп., від 15.03.2013 № 16021 на суму 81553 грн. 68 коп., від 22.04.2013 № 16875 на суму 20826 грн. 72 коп., від 12.04.2013 № 15800 на суму 44850 грн. 78 коп., від 15.04.2013 № 16039 на суму 37950 грн. 66 коп., від 19.04.2013 № 16633 на суму 98445 грн. 60 коп., від 19.04.2013 № 16750 на суму 29858 грн. 40 коп., від 08.05.2013 № 18852 на суму 31856 грн. 00 коп., від 17.05.2013 № 19915 на суму 11449 грн. 98 коп.

Згідно зі ст. 530 ЦК України законодавцем передбачено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо клопотання відповідача про застосування до спірних правовідносин правил позовної давності на підставі ст. 267 ЦК України, то суд дійшов висновку про переривання таких строків на підставі підписаного відповідачем належним чином акту звірення станом на 22.01.2014, за яким заборгованість відповідача складала 346465 грн. 33 коп.

Так, з урахуванням умов договору та строків оплати боргу прострочення у виконанні зобовязань зі сторони покупця за спірними видатковими накладними виникло у періоді з квітня по жовтень 2013 року та трирічний строк позовної давності по них закінчився відповідно з квітня по жовтень 2016 року.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 20.10.2016 згідно відмітки штемпелю на поштовому конверті.

У відповідності зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У поясненнях за листом від 16.12.2016 № 1612/46-1 на відзив відповідача позивач погодився з фактом пропуску строку позовної давності за позовом, втім, зазначає про його переривання, що підтверджується наданим відповідачем актом звірення боргу за укладеними договорами поставки на умовах товарного кредиту № 173-Л, № 182-Л, № 42-Л.

Так, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ЦК України).

У звязку з тим, що відповідачем надано розгорнутий акт звірення розрахунків між сторонами у справі відносно суми 346465 грн. 33 коп., зазначеної в акті за період з 01.01.2013 по 22.01.2014, та він підтверджує існування у складі цієї суми боргу, сум за спірними видатковими накладними (у т.ч. початкового «сальдо» у сумі 40320 грн. 00 коп.), суд погоджується з доводами позивача про переривання позовної давності. При цьому слід зазначити, що на час переривання строку у січні 2014 року позовна давність за заявленими вимогами не сплинула (квітень-жовтень 2013 року).

Враховуючи те, що оплата боргу за товар відповідачем проведена з порушенням графіку, передбаченого додатками до договору, за обставинами спору є правові підстави для застосування до покупця товару відповідальності за порушення грошових зобовязань, яка передбачена договором та чинним законодавством.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 311 грн. 03 коп. відсотків за користування товарним кредитом у відповідності до п. 2.8 договору та 344136 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань (за період з жовтня 2013 року по листопад 2016 року) за належно складеними позивачем розрахунками, які є обгрунтованими та ці вимоги задовольняються судом.

Нарахування відсотків за користування товарним кредитом у відповідності до пунктів 2.8, 2.12 договору підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг №№ 28092, 63, 28093, 64, 280691, 65.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Зі збільшеної частини позову судовий збір складає 704 грн. 95 коп.

Позивачу підлягають до повернення з державного бюджету України 4594 грн. 52 коп. сплаченого судового збору зі зменшеної частини вимог. Повернення здійснюється за відповідною ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов ТОВ Спектр-Агро до ФГ Заповідь про стягнення 690601 грн. 75 коп. задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 господарства Заповідь, с. Криничне Довжанського району Луганської області, вул. Щорса, б. 10В, ідент. код 31704694 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Обухів Київської області, вул. Будьонного, б.33, ідент. код 36348550 346154 грн. 30 коп. боргу, 311 грн. 03 коп. відсотків за користування товарним кредитом, 344136 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань та 10359 грн. 03 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова