ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" грудня 2016 р. Справа № 911/4610/15

за позовною заявою ОСОБА_1, Донецька обл., м. Димитров (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Київська обл., м. Вишгород ()

про стягнення заборгованості з компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

в межах справи № 911/4610/15

за заявою Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Київська обл., м. Вишгород () - заявник/боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники у справі згідно протоколу (формуляру) судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4610/15 за заявою ДП «Регіональні електричні мережі» про банкрутство за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 порушено провадження у справі № 911/4610/15; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Боржника; вирішено інші процедурні питання у справі.

09.02.2016 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 03.02.2016 б/№ (вх. № 454/16) в межах даної справи про банкрутство Боржника про стягнення заборгованості з компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, згідно якої Позивач просить суд стягнути 32774,13 грн. компенсації за невикористану відпустку та 59006,07 грн. середнього заробітку за період з 15.08.2015 по 29.12.2015.

Вказану позовну заяву було прийнято до розгляду в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство ДП «Регіональні електричні мережі». В подальшому розгляд позовної заяви неодноразово відкладався судом з обєктивних причин, а також у звязку з направленням матеріалів справи № 911/4610/15 до судів вищих інстанцій розгляд позовної заяви не здійснювався.

07.07.2016 до суду надійшов відзив Відповідача від 06.07.2016 № 1342 (вх. № 14154/16) на позовну заяву.

11.11.2016 до суду надійшли письмові доповнення Відповідача від 07.11.2016 № 2173 (вх. № 23389/16) до відзиву на позов.

20.12.2016 у судове засідання зявились представники Відповідача та ГТУ юстиції у Київській області і надали пояснення у справі. Позивач у судове засідання не з'явився, згідно поданого до суду клопотання просив розглядати справу без його участі.

Детально розглянувши позовну заяву, відзиви Відповідача, заслухавши пояснення представників Відповідача, судом встановлено наступне.

У своєму позові Позивач просить суд стягнути з Відповідача 32774,13 грн. заборгованості з компенсації за невикористану відпустку та 59006,07 грн. середнього заробітку за період з 15.08.2015 по 29.12.2015.

Так, Позивач ОСОБА_1 з 01.03.2002 по 16.07.2015 перебував в трудових відносинах з Відповідачем, працюючи на посаді начальника Димитровського ЕУ, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

16.07.2015 він був звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу № 83/к.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Як зазначає Позивач, та що підтверджується матеріалами справи - безпосередньо наказом № 83/к від 16.07.2015, станом на день звільнення кількість невикористаних ним днів відпустки, що мала бути компенсована, становила 93 календарних дні, в звязку з чим згідно наданого Позивачем розрахунку розмір грошової компенсації складає 32774,13 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог Відповідач у відзиві посилається на таке.

При звільненні ОСОБА_1 з ним не було проведено розрахунок з поважних причин, зокрема з 07.04.2014 на території Донецької та Луганської областей організованими озброєними угрупуваннями вчиняються чисельні терористичні акти, повязані із захопленням державних та громадських будівель і споруд, незаконним заволодінням транспортними засобами, в зв'язку з чим Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей».

Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» вела свою діяльність за місцезнаходженням у м. Донецьку. В грудні 2014 адміністративна будівля підприємства була захоплена незаконними збройними формуваннями самопроголошеної ДНР. Вся первинна документація філії, що велась за місцезнаходженням підприємства до січня 2015 була втрачена, в тому числі і первинні бухгалтерські документи та кадрові документи.

Через втрату документів у філії відсутні дані про заробітну плату ОСОБА_1, як і дані про кількість днів невикористаної відпустки.

Також, як зазначає Відповідач, відповідальна особа, з вини якої в наказі про звільнення ОСОБА_1 було помилково розраховано та зазначено саме 93 дні, була притягнута до дисциплінарної відповідальності в установленому порядку.

В той же час, Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказана у наказі № 83/к від 16.07.2015 кількість днів невикористаної відпустки розрахована помилково та не є обєктивною.

Крім цього Відповідач зазначає, що 13.05.2015 відбулось спільне засідання адміністрації Донецької філії Боржника і Первинної профспілкової організації Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі», на якому було прийнято рішення про неможливість виплати компенсацій за невикористані відпустки до стабілізації фінансового стану підприємства і поновлення первинних документів бухгалтерського обліку.

Додатково Відповідач посилається на Висновок Донецької ТПП від 16.07.2015 № 1019/12-12/03 щодо наявності обставин форс-мажору.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, з лютого 2015 до дати звільнення Позивача на підставі наказу генерального директора підприємства від 24.12.2014 № 375 «Про переміщення Донецької та Луганської філій з території проведення АТО», робоче місце Позивача як і робочі місця іншого промислово-виробничого персоналу філії, знаходилося в будівлі апарату управління Донецької філії у м. Димитров (Мирноград), пр. Кузнецький, 1-Б, де Позивач у зазначений період часу фактично виконував свої трудові обовязки. На території вказаного міста антитерористична операція (2014-2016) не проводилася (близько 100 км. від м. Донецька).

Посилання Відповідача на спільне рішення адміністрації Донецької філії Боржника і Первинної профспілкової організації Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» від 13.05.2015 щодо неможливості здійснення неможливість здійснення розрахунків і як наслідок виплати компенсацій за невикористані відпустки до стабілізації фінансового стану підприємства і поновлення первинних документів бухгалтерського обліку, є необґрунтованим, оскільки відповідні виплати здійснюються відповідно до Кодексу законів про працю України і адміністрація підприємства та профспілкова організація не вправі своїми рішеннями відміняти чи призупиняти дію Закону.

До того ж, як вказано вище, в наказі № 83/к від 16.07.2015 про звільнення ОСОБА_1, підписаному уповноваженою особою - в.о. директора ОСОБА_2, чітко вказано кількість днів невикористаної відпустки Позивача, отже у адміністрації підприємства була інформація і всі законні підстави для здійснення розрахунку з Позивачем, зворотнього Відповідачем протягом розгляду справи належним чином не доведено.

Також, за приписом ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Отже посилання Відповідача на Висновок Донецької ТПП від 16.07.2015 № 1019/12-12/03 щодо наявності обставин форс-мажору в даному випадку не є обґрунтованим, оскільки вказаний висновок стосується податкових зобовязань підприємства-боржника, а не трудових правовідносин між Позивачем і Відповідачем, не є сертифікатом ТПП України і звільнення Позивача відбувалося в м. Мирноград, а не на непідконтрольній органам державної влади України території.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок щодо компенсації за невикористану відпустку, судом встановлено, що наданий Позивачем розрахунок компенсації є обґрунтованим і арифметично вірним - 32774,13 грн. (352,41 грн. середньоденного заробітку х 93 дні).

В той же час, згідно доповнень Відповідача до відзиву, 19.09.2016 ОСОБА_1 було проведено виплату на картковий рахунок частини компенсації за невикористану відпустку, в розмірі 28851,69 грн.

Вказані обставини додатково підтверджують факт наявності та визнання Відповідачем боргу щодо розрахунку за невикористану відпустку перед Позивачем.

За таких обставин згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Регіональні електричні мережі» в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство ДП «Регіональні електричні мережі», в частині стягнення 28851,69 грн. компенсації на невикористану відпустку підлягає припиненню.

Отже суд дійшов висновку, що стягненню з Відповідача на користь Позивача компенсації за невикористану відпустку підлягає сума 3922,44 грн.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15.08.2015 по 29.12.2015 у сумі 59006,07 грн., суд дійшов висновку, що наданий розрахунок є обґрунтованим і арифметично вірним.

Також, враховуючи всі викладені вище обставини, судом встановлено, що Відповідачем протягом розгляду справи не спростовано належним чином позовні вимоги Позивача щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 59006,07 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за розгляд даної позовної заяви покладається на Відповідача. У звязку з тим, що Позивач згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 наведеного Закону) підлягає стягненню з Відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. 49, 86 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 від 03.02.2016 б/№ (вх. № 454/16) про стягнення заборгованості з компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство ДП «Регіональні електричні мережі» задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (07300, Київська обл., м. Вишгород, ПАТ «Укргідроенерго»; ) на користь ОСОБА_1 (85320, Донецька обл., м. Димитров, вул. Урицького, 37; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3922 (три тисячі девятсот двадцять дві) грн. 44 коп. заборгованості з компенсації за невикористану відпустку та 59006 (пятдесят девять тисяч шість) грн. 07 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

3. В частині позовних вимог про стягнення 28851,69 грн. заборгованості з компенсації за невикористану відпустку провадження припинити.

4. Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (07300, Київська обл., м. Вишгород, ПАТ «Укргідроенерго»; ) в доход Державного бюджету України 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 26.12.2016

Суддя С.Ю. Наріжний