ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа № 914/1864/16

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_2

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів, вх. №01-05/5018/16 від 25.10.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року

у справі № 914/1864/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 комунального підприємства Львівелектротранс, м. Львів

про: стягнення 114 886, 63 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності №502-457112 від 25.12.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_4-представник на підставі довіреності №25 від 02.07.2016 року;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року у справі №914/1864/16 (суддя Березяк Н.Є) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства Львівелектротранс, про стягнення 114 886, 63 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 комунального підприємства Львівелектротранс на користь Публічного акціонерного товариства Львівобленерго 441,31 грн. інфляційних нарахувань, грн. 2 504,03 - трьох процентів річних та 44,18 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року у справі №914/1864/16, позивач Публічне акціонерне товариство Львівобленерго подав апеляційну скаргу.

Зокрема в поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що відповідно до п. 1.2. Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009р. розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. Як вбачається з назви і змісту вищезазначених СПР та нормативно-правових актів, то вони визначають механізм перерахування з державного бюджету в місцеві бюджети субвенцій на надання пільг і субсидій населенню (п. 1 Порядку), тобто регулюють лише механізм проходження бюджетних коштів від казначейства до постачальників і транспортувальників природного газу. Постанова КМУ № 20 і Порядок не регулюють питання договірних відносин окремих учасників СПР, у тому числі двосторонніх договірних відносин з постачання електричної енергії, і не містять жодних вказівок щодо змін умов договорів про постачання електричної енергії у звязку із застосуванням визначеного Порядком механізму. СПР не втручається у договірні відносини, а лише фіксує згоду сторін розрахунків на застосування спеціального механізму використання бюджетних коштів, метою якого є недопущення їх нецільового використання. Для цього сторони СПР зобовязуються прийняти бюджетні кошти та зарахувати їх на виконання відповідних зобовязань, після чого передати ці кошти цільовим призначенням наступному учаснику розрахунків. СПР стосуються виключно джерел та порядку фінансування оплати отриманої електричної енергії за договором, а саме джерелом фінансування погоджено кошти державного бюджету. При цьому, жодних змін до умов договору, зокрема, в частині строків оплати та відповідальності за прострочення, не вносилось, питання про його припинення чи заміну (новацію) не вирішувалось. Тобто, протокольні рішення жодним чином не змінюють та не припинять зобовязань сторін за договором, а лише свідчать про те, що відповідачу погоджене бюджетне фінансування оплати отриманої електричної енергії. Отже, наявність спільних протокольних рішень не припиняє зобовязальних правовідносин сторін відповідно до Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє кредитора (позивача) права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2016 року справу № 914/1864/16 визначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Желік М.Б. та Кузь В.Л..

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 26.10.2016 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 08.11.2016 р..

Ухвалами суду від 08.11.2016 року та від 14.11.2016 року, розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у них.

Розпорядженням керівника апарату суду № 721 від 12.12.2016 року, у звязку із звільненням судді Кузя В.Л. з посади судді проведено автоматизовану зміну складу колегії суддів.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.12.2016 року, здійснено автоматичну зміну колегіі суддів, а саме замість судді Кузя В.Л. введено у склад колегії суддів по справі №914/1864/16 суддю Желіка М.Б..

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України..

В судове засідання 13.12.2016 року зявився представник апелянта, подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, з мотивів наведених у ній. Надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти поданої апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою просив залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 16.07.2009 року між Публічним акціонерним товариством Львівобленерго (правонаступник ВАТ Львівобленерго) (постачальник) та ОСОБА_1 комунальним підприємством Львівелектотранс (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 90231/179/1 (надалі договір), відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з п. п. 2.3.3, 2.3.4 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 Порядок розрахунків та № 9 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 7а (7б) Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до п. 4 додатку № 2 до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Згідно п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Пунктом 2.1.2 договору передбачено, що у випадку зміни чинного законодавства України, зокрема нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що виникають з приводу постачання електричної енергії та стосуються предмету цього договору; зобов'язань, прав, обовязків та відповідальності сторін; порядку визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності; порядку обмеження та припинення електропостачання; обліку електричної енергії та порядку розрахунків; відносин із третьою стороною та інших правовідносин, які випливають з приводу постачання електричної енергії, застосовуються положення цих нормативно-правових актів, які мають перевагу перед положеннями цього договору. Сторони зобов'язуються керуватися вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього договору.

Сторонами визнано, що на виконання умов договору протягом березня грудня 2015 р. та січня березня 2016 р. позивачем поставлено, а відповідачем прийнято активну електроенергію та за період березень - квітень 2015 р. реактивну електроенергію. Розрахунок у строки, визначені договором проведений не був за період з березня грудня 2015 р. та січня березня 2016 р. та за реактивну електроенергію за період березень - квітень 2015 р..

Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300403/46950-1 за березень 2015 р. відповідачу нараховано 981095,82 грн. за активну енергію та рахунок № 300303/46951-2 за березень 2015 р. нараховано 17852,30 грн. за реактивну енергію. Строк оплати визначено до 09.04.2015 р. Зокрема, згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300504/49225-1 за квітень 2015 року відповідачу нараховано 1274696,43 грн. за активну енергію та рахунку №300304/49226-2 за квітень 2015 року відповідачу нараховано 21421,68 грн. за реактивну енергію. Строк оплати визначено до 13.05.2015 року.

Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300505/51411-1 за травень 2015 року відповідачу нараховано 1134398,32 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 09.06.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300506/53437-1 за червень 2015 року відповідачу нараховано 1206556,15 грн. за активну енергію. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300507/55507-1 за липень 2015 року відповідачу нараховано 1126692,56 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 10.08.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300508/58110-1 за серпень 2015 року відповідачу нараховано 1081202,18 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 08.09.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300509/60350-1 за вересень 2015 року відповідачу нараховано 1332465,34 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 08.10.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300510/62764-1 за жовтень 2015 року відповідачу нараховано 1321854,84 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 10.11.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300511/64789-1 за листопад 2015 року відповідачу нараховано 1409496,44 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 09.12.2015 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300512/66877-1 за грудень 2015 року відповідачу нараховано 1776776,88 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 14.01.2016 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300501/68924-1 за січень 2016 року відповідачу нараховано 1751738,21 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 09.02.2016 року. Згідно рахунку ПАТ Львівобленерго № 300502/71813-1 за лютий 2016 року відповідачу нараховано 1134398,32 грн. за активну енергію. Строк оплати визначено до 10.03.2016 року.

Відповідач пояснює цю обставину тим, що розрахунки за спірний період проводились на підставі спільних протокольних рішень, якими сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків відповідно до договору про постачання електричної енергії № 90231/179/1 від 16.07.2009 р.

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.1.2 договору передбачено, що у випадку зміни чинного законодавства України, зокрема нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що виникають з приводу постачання електричної енергії та стосуються предмету цього договору; зобов'язань, прав, обовязків та відповідальності сторін; порядку визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності; порядку обмеження та припинення електропостачання; обліку електричної енергії та порядку розрахунків; відносин із третьою стороною та інших правовідносин, які випливають з приводу постачання електричної енергії, застосовуються положення цих нормативно-правових актів, які мають перевагу перед положеннями цього договору. Сторони зобов'язуються керуватися вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього договору.

У спірному періоді, а саме з лютого по жовтень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій Головним управлінням Державної казначейської служби України (сторона №1), Департаментом фінансів ОСОБА_1 обласної державної адміністрації (сторона №2), Управлінням фінансів департаменту фінансової політики ЛМР (сторона № 3), Департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР (сторона № 4), ЛКП Львівелектротранс (сторона № 5), енергопостачальною компанією ПАТ Львівобленерго (сторона № 6) та ДП Енергоринок (сторона остання) були підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету з бюджетної заборгованості перед підприємствами ЖКГ з одночасним погашенням заборгованості за спожиту електроенергію перед ПАТ Львівобленерго, а саме: № 20/625 від 17.02.2015 р. в сумі 2000000 грн. за 2 міс. 2015 р.; № 20/1014 від 18.03.2015 р. в сумі 960000 грн. за 3 міс. 2015 р.; № 20/1493 від 20.04.2015 р. в сумі 1050000 грн. за 4 міс. 2015 р.; № 20/1852 від 19.05.2015 р. в сумі 1500000 грн. за 5 міс. 2015 р.; № 20/2156 від 16.06.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 6 міс. 2015 р.; № 20/2655 від 17.07.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 7 міс. 2015 р.; № 20/3068 від 19.08.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 8 міс. 2015 р.; № 20/3437 від 18.09.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 9 міс. 2015 р.; № 20/3783 від 19.10.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 10 міс. 2015 р.; № 20/4218 від 18.11.2015 р. в сумі 1200000 грн. за 11 міс. 2015 р. Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ № 20 від 11.01.2005р.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 р., визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК Нафтогаз України, Державного казначейства України № 55/57/43 від 03.02.2009 р. (п. 1.1 Порядку).

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 р. розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. В пунктах 4, 5 вказаних спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок та строки проведення взаєморозрахунків, зокрема визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків. Таким чином, вказані спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування з Державного бюджету України позивачу заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за спірні періоди 2015 р.

Відтак, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, які, в силу положень п.2.1.2 договору про постачання електричної енергії № 90231/179/1 від 16.07.2009 р., регулюють відносини сторін, їх сторони, в тому числі позивач, погодили порядок і строки погашення заборгованості споживачів перед постачальником електроенергії ПАТ Львівобленерго. А тому безпідставним є твердження апелянта про порушення відповідачем строків оплати за період лютий листопад 2015 р. отриманої електричної енергії, що передбачені договором, та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання вказаним договором.

Скаржник некоректно посилається на те, що вказані нормативні акти не змінюють договірних відносин сторін, оскільки сторони, підписавши спільні протокольні рішення на підставі вказаних нормативних актів погодили внесення відповідних змін у свої договірні відносини. Позивач є учасником спільних протокольних рішень, підписуючи спільні протокольні рішення погодився на порядок і механізм отримання коштів за поставлену, в тому числі і відповідачу, електроенергію.

У п. 9 спільних протокольних рішень сторони визначили, що воно вважається укладеним у разі, якщо воно підписане сторонами без розбіжностей та інших додаткових умов. Сторонами підписано спільні протокольні рішення без жодних зауважень, чим підтверджується їх згода на визначений порядок розрахунків. Також у п. п. 6, 8 сторони спільних протокольних рішень узгодили те, що несуть відповідальність за недотримання вимог постанови КМУ від 11.01.2005 р. № 20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (зі змінами) і невиконання своїх зобовязань за цим спільним протокольним рішенням відповідно до чинного законодавства. А усі спірні питання, повязані із виконанням спільного протокольного рішення, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Спільні протокольні рішення укладались на загальну суму, у склад якої входила і сума заборгованості відповідача перед позивачем, визначена зведеними реєстрами, які є додатком до кожного протокольного рішення і погоджені його сторонами та скріплені мокрими печатками сторін. Розрахунки по спільних протокольних рішеннях проводились відповідними платіжними дорученнями, у графі призначення платежу яких зазначено ПКМУ № 20, що є доказом того, що оплата була здійснена згідно спільних вище зазначених протокольних рішень. Ці кошти не повертались платникові одержувачем.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до спільних протокольних рішень, заборгованість відповідача за спожиту електроенергію (активну) перед ПАТ Львівобленерго за період з квітня грудень 2015 р. та з січня березень 2016 р. погашено за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

З матеріалів справи не вбачається вини відповідача у несвоєчасному виконанні спірних зобовязань, за період погашення згідно протокольних рішень. Отже, позовні вимоги, які стосуються виконання зобовязань по оплаті за спожиту електроенергію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (зі змінами) та спільними протокольними рішеннями про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, стороною яких є позивач, підставно не були задоволені.

Поряд з цим, судом правильно встановлено прострочення договірного зобовязання відповідачем, яке було допущено поза межами спільних протокольних рішень. Так, згідно з долучених до позовної заяви розрахунків боргу по електроенергії та по реактивній електроенергії на рахунок позивача в період грудня поступили кошти в сумі 191362,72 грн. 09.12.2015 р., 1200000 грн. 29.12.2015 р., в січні 576776,88 грн. 11.01.2016 р., лютий 151738,21 грн. 09.02.2016 р., 1696,25 грн. 12.02.2016 р. та 1600000 грн. 29.02.2016 р. за активну електроенергію, а також 2652,30 грн. 17.04.2015 р., 7600 грн. 20.04.2015 р. та 8000 грн. 29.04.2015 р. за реактивну електроенергію. Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 6 Додатку №2 від 20.06.2007 року до Договору №90347 від 15.07.2004р. Порядок розрахунків, тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розділом 4 договору встановлено відповідальність його сторін. Так, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п. 4.2.1 договору). Відповідач невчасно розраховувався за спожиту в спірному періоді реактивну електроенергію, а саме, не оплатив у встановлені строки виставлені позивачем рахунки за спожиту реактивну електроенергію: № 300303/46951-2 за березень 2015 року на суму 10252,30 грн., № 300304/49226-2 за квітень 2015 року на суму 13421,68 грн. Відповідно до наявних у справі довідки банку та копії розрахунку боргу по реактивній електроенергії, відповідач погасив заборгованість по оплаті за спожиту в період з березня по квітень 2015 року реактивну електроенергію 17.04.2015р., 20.04.2015р. та 29.04.2015р.

Відповідно до розрахунків 3% річних та індексу інфляції ЛКП Львівелектротранс по реактивній електричній енергії, позивач нарахував відповідачу за період з 10.04.2015р. по 19.04.2015р. 3% річних в сумі 7,77 грн. та 441,31 грн. індексу інфляції, які підлягають до стягнення з відповідача. Також, позивачем нараховано по активній електричній енергії за період з 01.04.2015р. по 28.02.2016р. 3% річних в сумі 5559,34 грн. та за період з 01.04.2015 р. по 25.11.2015 р. інфляційних нарахувань в сумі 76603,06 грн. Однак, суд з огляду на матеріали справи, а саме з урахуванням періоду, що не охоплюється протоколами встановив, що до задоволення підлягає 3 % річних лише в сумі 2504,03 грн. за період 10.02.2016 р. по 28.02.2016 р.. Щодо стягнення пені суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні цієї вимоги у звязку із спливом позовної давності. Як правильно встановлено судом першої інстанції, позовна давність сплила, отже до позовної вимоги про стягнення 155,45 грн. пені за реактивну електроенергію за період березень - квітень 2015 р. нараховану відповідно до п. 4.2.1 договору, позовну давність слід застосувати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування судового рішення були доведені суду належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Львівської області від 04.10.2016 р. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103,105 ОСОБА_1 апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів, вх. №01-05/5018/16 від 25.10.2016 року-залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року у справі №914/1864/16 без змін

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 19.12.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.