ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 грудня 2016 р. Справа № 902/953/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького медичного коледжу ім. академіка ОСОБА_1

(вул. Пирогова, 57, м. Вінниця, 21037)

до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання»

(вул. Писарева, 23, м. Вінниця, 21100)

третя особа, на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області

(вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 10 889,57 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

за участю представників сторін :

позивача ОСОБА_2 за довіреністю №615 від 28.10.2016р.;

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю № 28 від 18.01.2016;

третьої особи ОСОБА_4 за довіреністю №01-02-03/1808 від 28.11.2016р..

В С Т А Н О В И В :

Вінницький медичний коледж ім. академіка ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» 10 889,57грн..

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого майна, що є обєктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області № 63-13-пр від 19.02.2013 року в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

За вказаним позовом ухвалою суду від 04.11.2016 року порушено провадження у справі № 902/953/16 з призначенням до розгляду на 29.11.2016 року та зобов'язано сторін надати докази, необхідні для вирішення спору в даній справі. Одночасно судом, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

Відповідач в заяві № 327 від 18.11.2016 року позов визнає в повному обсязі.

Третя особа в поясненнях б/н. від 28.11.2016 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.11.2016 року розгляд справи відкладено на 20.12.2016 року з підстав невиконання сторонами вимог суду в частині надання доказів.

На визначену судом дату зявився представники сторін та третьої особи. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позов визнав.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд зважає на наступне.

Частиною четвертою статті 78 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Представнику відповідача роз'яснено правові наслідки визнання позову, передбачені статтею 78 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19 лютого 2013 року між Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (Орендодавець) з одного боку, Базою спеціального медичного постачання (відповідач, за договором Орендар) з другого боку та Вінницьким медичним коледжом ім.. акад. ОСОБА_1 (позивач, за договором Балансоутримувач) укладено договір оренди нерухомого майна, що є обєктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області № 63-13-пр. (надалі Договір)

За умовами даного договору Баланспоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оперативну оренду) частину другого поверху гуртожитку № 2, розташованого за адресою: вул. Писарєва, б. 23, м. Вінниця, загальною площею 205,3 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невідємну частину цього Договору (додаток № 1), для розміщення бюджетної організації.

Обєкт оренди є спільною власністю територіальних громад області і знаходиться на балансі Вінницького медичного коледжу ім. акад. ОСОБА_1. (п. 1.4. Договору)

Вступ Орендаря у володіння та користування обєктом оренди настає одночасно із підписанням з Балансоутримувачем акта приймання-передачі вказаного обєкта, який складається протягом десяти днів з моменту підписання сторонами цього Договору. (п. 2.1. Договору)

За користування та володіння обєктом оренди Орендар сплачує оренду плату, яка визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати затвердженої рішенням 16 сесії Вінницької обласної Ради 3 скликання від 15 вересня 2000 року, зі змінами і доповненнями, або за результатами конкурсу на право оренди і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) жовтень 2012р. 777,20 грн. Орендна плата за перший місяць оренди лютий 2013р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад січень 2013 року. (п. 3.1. Договору)

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. (п. 3.2. Договору)

Орендар та Балансоутримувач укладають додаткову угоду до даного Договору щодо відшкодування експлуатаційних витрат та комунальних послуг. (п. 3.5. Договору)

Визначена орендна плата перераховується Орендарем Балансоутримувачу у повному обсязі щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Необхідні платежі нараховуються з моменту підписання акту приймання-передачі. (п. 3.6. Договору)

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Балансоутримувачем відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Сума відшкодування експлуатаційних витрат (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні розміру мінімальної заробітної плати. (п. 3.7. Договору)

Балансоутримувач до 22 числа кожного місяця підготовлює рахунки по орендній платі, а Орендар зобовязаний протягом двох робочих днів отримати зазначені рахунки, розписавшись про їх отримання в відомості на отримання рахунків. (п. 3.8. Договору)

Орендар має право протягом трьох днів з моменту отримання рахунку, в разі непогодження з сумою виставленого рахунку, надати Балансоутримувачу свої обґрунтовані письмові заперечення. Балансоутримувач розглядає заперечення Орендаря протягом трьох днів та в разі погодження змінює суми виставленого рахунку (п. 3.9. Договору).

В разі якщо Орендар в термін, передбачений п. 3.8. Договору, не зявився для отримання рахунку або своєчасно не надав свої письмові заперечення щодо загальної суми виставленої в рахунку - загальна сума виставлена в рахунку до сплати є безспірною. (п. 3.10. Договору).

Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 19 лютого 2013 року до 19 січня 2016 року включно. (п. 11.1. Договору).

Договір може бути продовжений в порядку визначеним Органом управління майном. (п. 11.5. Договору)

Актом приймання-передачі приміщень від 19.02.2013 року позивачем передано відповідачу обумовлений Договором обєкт оренди.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод щодо продовження строку дії Договору та відшкодування витрат по комунальних платежах.

Як свідчать матеріали справи позивач свої зобовязання згідно Договору виконав повністю, передавши відповідачу в користування зазначені приміщення.

Однак відповідач зобовязання за Договором в частині сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат не виконав.

Так, в період з квітня 2016 року по вересень 2016 року (включно) позивачем виставлено відповідачу рахунки на сплату орендної плати в загальному розмірі - 10 889,57 грн., з яких: 10 073,52 грн. орендна плата, 443,78 грн. - пеня за прострочення платежів по орендній платі, 357,18 грн. відшкодування витрат за вивезення сміття, 15,09 грн. пеня за прострочення платежів по відшкодуванню витрат за вивезення сміття.

Як свідчать матеріали справи відповідачем зазначені рахунки не оплачено, та визнаються останнім в повному обсязі.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд зважає на таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є стягнення боргу згідно договору оренди.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

В силу ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин позивачем правомірно заявлено до стягнення 10073,52 грн. боргу по орендній платі та 357,18 грн. боргу по відшкодуванню витрат за вивезення сміття.

Поряд з цим за прострочення платежів позивачем заявлено до стягнення 458,87 грн. пені.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Балансоутримувачем відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Сума відшкодування експлуатаційних витрат (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином суд вважає, що вимога щодо стягнення пені є правомірною, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

Перевіривши за допомогою системи «Ліга Закон» правильність наданого позивачем розрахунку пені судом не виявлено помилок, у звязку з чим зазначені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з розподілом судових витрат за правилами ст. 49 ПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Бази спеціального медичного постачання м. Вінниця (вул. Писарева, 23, м. Вінниця, 21100, ) на користь Вінницького медичного коледжу ім. акад. ОСОБА_1 (вул. Пирогова, 57, м. Вінниця, 21037, ) 10 889 (десять тисяч вісімсот вісімдесят девять) грн. 57 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням

про вручення.

Повне рішення складено 23 грудня 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи