РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016Справа №910/18096/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Готельний комплекс «Братислава»
до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»
простягнення 48 700,00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Клочкова М.В., представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди №0-22 від 24.10.2009 в розмірі 24 700,00 грн. та про стягнення орендної плати за договором оренди №2161 від 01.10.2015 в розмірі 24 000,00 грн., а також з вимогою про розірвання договору оренди №2161 від 01.10.2015 на підставі ч. 1 ст. 651 ЦК України.

В подальшому позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості з орендної плати. Згідно даної заяви позивач вказує, що станом на дату подачі позовної заяви сума заборгованості відповідача була розрахована станом на 30.09.2016 і складала суму 48 700,00 грн. за двома договорами. В той же час відповідно до п. 5.3 договору оренди №2161 від 01.10.2016 у відповідача виник обов'язок здійснити сплату орендної плати в сумі 2 000,00 грн. за жовтень 2016 року.

Таким чином, згідно поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором №0-22 від 24.10.2009 в розмірі 24 700,00 грн., а за договором № 2161 заборгованість з орендної плати в розмірі 26 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява про збільшення розміру позовних вимог на підстав ч.4 ст. 22 ГПК України прийнята судом до розгляду, отже відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за повідомленою суду адресою відповідача: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, яка також є адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 64 ГПК України, судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача у справі.

На призначені судові засідання 08.11.2016 та 29.11.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 27.10.2016, 21.11.2016.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2009 року між Позивачем (ореододавець) і Відповідачем (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №0-22, згідно умов якого Позивач взяв на себе зобов'язання передати Відповідачу в строкове платне користування об'єкт оренди: частину будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, на технічному поверху, загальною площею 10 кв. метрів з невід'ємним розташуванням трубо стійок на даху цієї будівлі, що знаходиться у власності позивача на підставі статуту, зареєстрованим в Дніпровській районній адміністрації м. Києва за №01534 від 24.04.2000 та в Дніпровському районному бюро технічної інвентаризації 28.04.1998 за №388-з, а Відповідач взяв на себе зобов'язання прийняти об'єкт оренди та своєчасно сплачувати орендну плату та інші передбачені Договором платежі.

Згідно з п. 1.2 Договору вартість оренди приміщення складає 8 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 333,33 грн. в місяць.

Відповідно до п. 3.3.6 Договору №0-22 Орендар зобов'язаний у встановлений термін вносити орендну плату за орендоване приміщення.

Відповідно до п. 4.1 Договору №0-22 за орендоване приміщення Орендар сплачує орендну плату за календарний місяць, всього 8000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1333,33 грн. в місяць. Орендна плата встановлена по цьому Договору включає плату за користування Приміщенням і плату за користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також яка прилягає до Приміщення і необхідна для досягнення мети оренди.

Пунктом 4.2 Договору 0-22 визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата вноситься Орендарем один раз на місяць, на підставі рахунку, починаючи з моменту фактичної передачі Приміщення Орендареві за актом прийому - передач, не пізніше 15 - числа місяця наступного за розрахунковим. Платежі за електроенергію, опалення, водопостачання, телефонний зв'язок проводяться Орендарем самостійно відповідно до фактичного споживання відповідно до показань лічильників (якщо вони встановлені), пропорційно займаній площі і діючим тарифам по прямих договорах з повідними організаціями (п. 4.3, 4.4 Договору №0-22).

Нарахування орендної плати починається з дати підписання обома Сторонами акта прийому - передачі приміщення. Датою припинення нарахування орендної плати вважається дата припинення дії договору або його дострокового розірвання. У цих випадках обома Сторонами підписується акт прийому-передачі приміщення про повернення приміщення від Орендаря до Орендодавця.

В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі (повернення) приміщення від 30.09.2015 до договору оренди нежитлового приміщення №0-22, згідно якого позивач прийняв, а відповідач повернув об'єкт оренди за договором №0-22 від 24.10.2009. У результаті огляду та перевірки сторони дійшли згоди, що приміщення передано в належному стані, придатному для використання за призначенням. Сторони претензій одна до одної не мають.

Також, судом встановлено, що 30 вересня 2015 року між Позивачем і Відповідачем була укладена Додаткова угода №7 до договору оренди нежитлового приміщення №0-22 від 24.10.2009, згідно умов сторони дійшли взаємної згоди розірвати договір оренди нежитлового приміщення №0-22 від 24.10.2009 з 01 жовтня 2015 року. Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди Відповідач взяв на себе зобов'язання в строк до 31 грудня 2015 року сплатити заборгованість по орендній платі, що виникла за вищевказаним договором в сумі 63 000 (шістдесят три тисячі) грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ та відшкодувати Позивачу вартість спожитих комунальних послуг, згідно виставленого орендодавцем рахунку-фактури протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку Орендодавця.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №7, дана додаткова угода до договору набуває чинності з моменту її підписання сторонами і є невід'ємною частиною Договору.

На підтвердження надання послуг оренди приміщення за договором оренди нежитлового приміщення №0-22 від 24.10.2009 між Позивачем та Відповідачем підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Проте, всупереч умовам вищезазначених договору та додаткової угоди, Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати орендної плати не виконав в повному обсязі.

Сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором оренди нежитлового приміщення №0-22 від 24.10.2009 складає 24 700 (двадцять чотири тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Судом перевірено розрахунки сум, заявлених до стягнення, що надані позивачем, та встановлено, що вказані розрахунки відповідають погодженим сторонами базовим розрахункам.

Таким чином, станом на момент розгляду справи, суд вважає заборгованість відповідача у 24 700,00 грн. доведеною.

Факт наявності заборгованості відповідачем не спростовано, доказів сплати вказаних платежів відповідачем суду не надано.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 24 700,00 грн. заборгованості з оренди плати за договором №0-22 від 24.10.2009 підлягає задоволенню судом.

Також, судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року між Позивачем і Відповідачем було укладено договір оренди №2161, згідно умов якого Позивач взяв на себе зобов'язання передати Відповідачу в строкове платне користування об'єкт оренди, нежитлове приміщення на технічному поверсі будівлі площею 10,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, з правом користування комунікаціями (електроенергія), що розташовані в приміщення, а орендар зобов'язується прийняти це приміщення, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору провернути приміщення орендодавцеві в належному стані.

Згідно акта прийому-передачі приміщень від 01.10.2015 позивач передав відповідачеві нежитлове приміщення на технічному поверсі будівлі площею 10,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1.

Відповідно до вимог п. 4.1 Договору №2161 строк оренди приміщення становить з моменту підписання сторонами акту передачі-приймання приміщення та діє до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 5.2 Договору №2161 Орендар за користування Приміщенням щомісячно сплачує орендну плату протягом дії Договору, що складає (з рахуванням ПДВ): 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. на місяць, в т.ч. ПДВ 333 (триста тридцять три) грн. 33 коп. У розмір орендної плати входить плата за користування земельною ділянкою, на якій розташоване Приміщення.

Згідно з п. 5.3 Договору №2161 Орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 10-го (десятого) числа поточного місяця згідно рахунку, виставленому Орендодавцем, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця або в інший погоджений сторонами спосіб, що не заборонений чинним законодавством України. Якщо останній день платежу за цим Договором припадає на вихідні чи святкові дні, то останнім днем платежу буде вважатися банківський день, що є наступним після вихідного чи святкового дня.

Оплата за перший місяць оренди проводиться орендарем протягом 3 банківських дів з дати підписання сторонами акту передачі-приймання приміщення (п.5.4 Договору №2161).

На підтвердження надання послуг оренди приміщення за договором оренди нежитлового приміщення №2161 від 01.10.2015 між Позивачем та Відповідачем підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які наявні в матеріалах справи за період з жовтня 2015 року до жовтня 2016 року.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг)за договором №2161 за період з жовтня 2015 року до жовтня 2016 року підписані позивачем та відповідачем.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.п. 5.2.1, 5.2.2, 5.3, 5.4, 6.2 Договору №2161 відповідач повинен вчасно сплачувати орендну плату відповідно до умов договору.

Строк оплати орендної плати за договором №2161 відповідно до умов п.5.3 Договору є таким, що настав.

Отже, судом встановлено, що в порушення умов Договору №2161, відповідачем не було оплачено оренду плату в сумі 26 000,00 грн.

Відповідач жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

Зважаючи на вищевикладене, суду доведений факт наявності заборгованості за оренду плату за Договором №2161 в розмірі 26 000,00 грн.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за оренду плату за період з жовтня 2015 року до жовтня 2016 року в сумі 26 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 ГПК України не спростований, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, укладаючи договір оренди №2161 від 01.10.2015, позивач мав на меті отримувати оренду плату.

Однак, судом встановлено, що за договором №2161 від 01.10.2015 відповідачем жодного разу не було виконано свої зобов'язання щодо сплати орендної плати.

Отже, не виконавши своїх зобов'язань, відповідач істотно порушив умови договору оренди №2161 від 01.10.2015, оскільки таке порушення призвело до того, що позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем істотних умов оренди №2161 від 01.10.2015 та позбавлення позивача значною мірою, таким порушенням, того на що він розраховував при укладенні договору, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача щодо розірвання договору оренди №2161 від 01.10.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Готельний комплекс "Братислава" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України".

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати з судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, ідентифікаційний код 22599262) на користь Приватного акціонерного товариства «Готельний комплекс "Братислава" (02192, м. Київ, вулиця Андрія Малишка, будинок 1, ідентифікаційний код 04820622) 50 700 (п'ятдесят тисяч сімсот) грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати за договорами від 24.10.2009 №0-22 та від 01.10.2015 №2161 та 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. судового збору.

Розірвати договір оренди №2161, укладений 01.10.2015 між Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, ідентифікаційний код 22599262) та Приватним акціонерним товариством «Готельний комплекс "Братислава" (02192, м. Київ, вулиця Андрія Малишка, будинок 1, ідентифікаційний код 04820622).

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.12.2016

Суддя І.І. Борисенко