ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2016 р. справа№ 914/3252/16

Суддя Юркевич М.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації Товариство Українських офіцерів в інтересах членів товариства та членів їх сімей - позивачів по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, м. Львів

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку, м. Київ

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства КредоБанк, м. Львів

до відповідача-3: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про захист прав споживача фінансових послуг

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації Товариство Українських офіцерів в інтересах членів товариства та членів їх сімей - позивачів по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, м. Львів до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку, м. Київ до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства КредоБанк, м. Львів до відповідача-3: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ про захист прав споживача фінансових послуг.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду зважаючи на наступне.

Сплата судового збору за розгляд справи судом є передумовою розгляду справи.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Крім того, платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто Так як, у даній позовній заяві крім вимоги майнового характеру (про стягнення коштів) містяться вимоги немайнового характеру (зобовязання вчинити певні дії, встановити факт наявності права), то такі слід оплачувати судовим збором за кожну вимогу окремо.

Однак, всупереч зазначеному, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору чи належного обґрунтування з відповідними доказами щодо звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, господарським судом Львівської області вже виносилася ухвала від 08.12.16р. у справі №914/3097/16 (суддя Галамай О.З.) в якій зверталася увага позивача на необхідність сплати судового збору за подання позову. Однак, як вбачається, при повторному зверненні до господарського суду заявник вкотре судового збору не сплатив, а підстав для звільненння від його сплати - не подав.

В силу приписів п. 4 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Господарський суд наголошує і на тому, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся, законодавство, на підставі якого подається позов. Однак, позивач, поставивши позовну вимогу про стягнення збитків заподіяних відповідачами, а також вимогу про стягнення моральної шкоди не вказав взагалі доказів в їх обґрунтування, а також не виклав жодних обставин, на яких ґрунтуються дані вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Крім того, суд звертає заявника увагу на наступне:

У Постанові Верховного суду України від 16.02.2016р. у справі №826/2043/15, останній виклав правову позицію стосовно того, що на спори з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, якщо такі виникають на стадії ліквідації (банкрутства банку) поширюється юрисдикція господарських судів.

В той же час, відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Згідно ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

В даному контексті суд звертає увагу на те, що конструкція даного позову передбачає звернення громадської організації до господарського суду не в інтересах самої організації (як це випливає із аналізу вищенаведених норм), а в інтересах інших фізичних осіб, які зазначені як позивачі. Однак, правові підстави подання саме такого позову заявником не обгрунтовані, в тому числі і з посиланням на конкретні законодавчі норми.

З огляду на вищенаведене, при повторному поданні позову заявникам необхідно звернути увагу на згадані вище норми ГПК України (ст.ст. 1,2), та з їх урахуванням правильно побудувати конструкцію майбутнього позову для належного та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб чиї права порушені.

Беручи до уваги вищенаведене, а також наявність законодавчо визначених безумовних підстав, передбачених ст. 63 ГПК України для повернення даного позову без розгляду, керуючись п. 3,4 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду позовну заяву Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації Товариство Українських офіцерів в інтересах членів товариства та членів їх сімей - позивачів по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і додані до неї документи на 50 аркушах позивачу.

2. Повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Юркевич М. В.