ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 Справа №905/464/15

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Огороднік Д.М., Ніколаєвої Л.В.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, м.Бахмут Донецької області

про: стягнення 4296323,10грн. основного боргу, 1566844,55грн. інфляційних нарахувань, 563579,32грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. №14-88 від 18.04.2014р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за дов.№юр/1 від 01.06.2016р.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

14.06.2016р. з 12-05год. до 12-10год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія, м.Артемівськ Донецької області про стягнення 4296323,10грн. основного боргу, 1566844,55грн. інфляційних нарахувань, 563579,32грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Договір купівлі-продажу природного газу №14/2349/11 від 30.09.2011р. та Додаткові угоди до нього, тристоронні акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2011р., 30.11.2011р., 31.12.2011р., 31.01.2012р., 29.02.2012р., 31.03.2012р., 30.04.2012р.; двосторонні акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.; Витяг з Реєстрів реалізації обсягів природного газу, фактично спожитих теплопостачальними підприємствами у жовтні-грудні 2012 року, з боку яких не підписані акти приймання-передачі газу у відповідності до вимог Методики до наказу Мінпаливенерго №288; Реєстри обсягів реалізації природного газу споживачам через Національну акціонерну компанію Нафтогаз України, протранспортованого газорозподільними мережами ПАТ «Донецькоблгаз» за жовтень, листопад та грудень 2012 року; податкові накладні від 27.11.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.; рішення господарського суду донецької області від 22.01.2013р. у справі №5006/17/46/2012 тощо.

До позову додає розрахунок сум основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань (т.1, а.с.11-19).

Протягом розгляду справи позивач надав суду:

1) з супровідним листом №14/2-1332в від 30.10.2015р. копії виписок Державного казначейства та реєстру прийнятих платежів (т.2, а.с.87-123);

2) заперечення №14/2-773в від 06.05.2016р. на відзив відповідача у редакції від 11.04.2016р. №422 (т.3, а.с.1-4).

Протягом розгляду справи відповідач надав суду:

1) відзив №780 від 14.07.2015р. з додатками, в якому зазначив, що обсяги спожитого за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. у період жовтень грудень 2012 року природного газу перевищують заявлені позивачем і просив суд стягнути 5484409грн. основного боргу та відмовити в стягненні 3% річних та інфляційних, нарахованих на борг за зобовязаннями жовтня грудня 2012 року (т.1, а.с.101-168);

2) з клопотанням №812 від 27.07.2015р. копії рішення та постанови апеляційної інстанції у справі №5006/17/46/2012, Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №730 від 11.10.2013р. Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Мінпаливенерго від 15.07.2010р. №288, а також рішень господарських судів щодо неправомірності застосування наказу Мінпаливенерго від 15.07.2010р. №288 (т.1, а.с.176-223а);

3) пояснення №843 від 05.08.2015р. до Загальновиробничих норм питомих витрат палива та електричної енергії на 2012 рік для ТОВ Артемівськ-Енергія (з додатками) (т.1, а.с.224-228);

4) з клопотанням №850 від 06.08.2015р. контррозрахунок заявлених до стягнення нарахувань та платіжну відомість розрахунків за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. (т.2, а.с.1-24);

5) клопотання №1067 від 06.10.2015р. з пропозиціями щодо установи та переліку питань для проведення судової економічної експертизи (з додатками) (т.2, а.с.32-36);

6) з клопотанням №1066 від 06.10.2015р. контррозрахунок позовних вимог (т.2, а.с.37-40);

7) клопотання №1168 від 05.11.2015р. про зупинення провадження у справі з додатками (т.2, а.с.42-67);

8) додаткові пояснення по суті спору №1169 від 04.11.2015р. з додатками (т.2, а.с.68-86);

9) клопотання №285 від 12.03.2016р. про поновлення провадження у справі №905/464/15 у звязку з усуненням обставин, що зумовили її зупинення (т.2, а.с.129-141).

10) заяву №401 від 04.04.2016р. про внесення змін в найменування відповідача (з додатками) (т.2, а.с.143-160);

11) відзив №422 від 11.04.2016р. на позовну заяву з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Вищого господарського суду України у повязаній справі №905/463/15 (з додатками) (т.2, а.с.161-239);

12) заява №541 від 06.05.2016р. про надання розстрочки виконання рішення суду рівними частинами на один рік (з додатками) (т.3, а.с.5-43);

13) додаткові пояснення №571 від 13.05.2016р. щодо наслідків не підписання позивачем актів приймання-передачі газу за четвертий квартал 2012 року (т.3, а.с.50-51);

14) клопотання б/н від 14.06.2016р. про застосування позовної давності (т.3, а.с.55);

15) клопотання б/н від 14.06.2016р. про надання відстрочки виконання рішення до 01.04.2017р. (т.3, а.с.56);

16) додаткові пояснення б/н від 14.06.2016р. про погашення боргу за рахунок субвенцій (з додатками) (т.3, а.с.57-79).

Ухвалою суду від 23.07.2015р. за клопотанням відповідача строк розгляду спору продовжувався на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.1, а.с.171, 174).

Ухвалою суду від 05.11.2015р. за клопотанням відповідача провадження у справі №905/464/15 було зупинене до розгляду повязаної справи №905/463/15 в порядку ст.79 ГПК України (т.2, а.с.42-43, 126-128).

Ухвалою суду від 14.06.2016р. провадження у справі №905/464/15 поновлене (т.3, а.с.83).

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.09.2015р. визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/464/15: ОСОБА_3 головуючий суддя, судді Огороднік Д.М., Ніколаєва Л.В.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №14/2349/11 (далі Договір, т.1, а.с.20-25).

У звязку з набуттям чинності Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» №3854 від 04.02.2016р. на підставі рішення №1/2016 від 18.02.2016р. чергових зборів учасників найменування Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія з 14.03.2016р. змінене на Товариство з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія (т.2, а.с.145, 149, 150).

Таким чином, відбулась зміна найменування відповідача без зміни його організаційно-правової форми і Покупцем за Договором є відповідач у даній справі.

Відповідно до п.1.1. Договору в редакції Додаткової угоди №3 від 27.06.2012р. (т.1, а.с.28-29) Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, а Покупець приймати та оплачувати газ на умовах Договору.

Згідно з п.1.2. Договору в редакції Додаткової угоди №3 від 27.06.2012р. газ, що продається за Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками.

Продавець передає Покупцеві з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. газ в обсязі до 31668500куб.м (п.2.1.Договору).

Згідно з п.3.3. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п.3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаному уповноваженим представником та скріпленому печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також Договором (п.7.1. Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу з 01.10.2011р. до 31.12.2012р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування до повного погашення заборгованості (п.11.1. Договору).

Додатковими угодами №1 від 11.10.2011р., №2 від 19.01.2012р., №3 від 27.06.2012р. до Договору сторони домовлялись про зміну ціни на газ, викладаючи п.5.2. Договору в новій редакції (т.1, а.с.26-29). Так, пунктом 3 Додаткової угоди №3 від 27.06.2012р. сторони погодили, що з 01.07.2012р. ціна за 1000куб.м природного газу, що використовується для виробництва теплової енергії за Договором, становитиме 1309,20грн. з ПДВ (т.1, а.с.28).

Додатковими угодами №4 від 30.11.2012р. та №5 від 14.10.2014р. до Договору сторони вносили зміни до пунктів 7.2. та 6.3. Договору відповідно (т.1, а.с.30, 31).

Договір та Додаткові угоди до нього підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2013р. у справі №5006/17/46/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про стягнення на підставі Договору купівлі-продажу природного газу №14/2349/11 від 30.09.2011р. основного боргу за природний газ в сумі 18184124,62грн., пені 663580,24грн., штрафу 1380005,68грн., інфляційних нарахувань 78742,47грн., 3% річних 131210,78грн. задоволені частково: зменшено розмір стягуваних сум пені та штрафу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 132677,35грн. пені, 276001,14грн. штрафу, 131160,96грн. 3% річних, 78569,57грн. інфляційних нарахувань, 64380грн. судового збору; в частині стягнення 18184124,62грн. основного боргу за поставлений природний газ провадження у справі припинене у звязку з відсутністю предмета спору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1, а.с.65-74, 178-181).

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2013р. у справі №5006/17/46/2012 встановлено факт повної оплати в перебігу розгляду справи (власними коштами та за рахунок субвенцій з Державного бюджету) заявленої до стягнення заборгованості в сумі 18184124,62грн. за спожитий відповідачем природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, поставлений позивачем у жовтні грудні 2011 року, січні березні 2012 року за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. (т.1, а.с.67-68, 179).

Вказаним рішенням на користь позивача стягнуто 3% річних у загальному розмірі 131160,96грн., нараховані на заборгованість за жовтень грудень 2011 року та січень березень 2012 року за загальний період 15.11.2011р. 24.05.2012р. (т.1, а.с.72-73, 181).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2013р. (т.1, а.с.182-184) рішення від 22.01.2013р. у справі №5006/17/46/2012 залишене без змін.

У даній справі позивачем заявлено до стягнення 4296323,10грн. заборгованості за спожитий відповідачем природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, поставлений позивачем у жовтні грудні 2012 року за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р.

На підтвердження обсягів постачання газу у жовтні (в обсязі 705570куб.м), листопаді (в обсязі 2079300куб.м) та грудні 2012 року (в обсязі 3281640куб.м) та його вартості позивач надав суду: двосторонні (складені газотранспортним підприємством ПАТ «Донецькоблгаз» і Покупцем) акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р. (т.1, а.с.40, 46, 52); Витяг з Реєстрів реалізації обсягів природного газу, фактично спожитих теплопостачальними підприємствами у жовтні-грудні 2012 року, з боку яких не підписані акти приймання-передачі газу у відповідності до вимог Методики до наказу Мінпаливенерго №288 (т.1, а.с.39); Реєстри обсягів реалізації природного газу споживачам через Національну акціонерну компанію Нафтогаз України, протранспортованого газорозподільними мережами ПАТ «Донецькоблгаз» за жовтень, листопад та грудень 2012 року (т.1, а.с.42-45, 48-51, 54-57); податкові накладні від 27.11.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р. (т.1, а.с.41, 47, 53).

У відзивах №780 від 14.07.2015р. (т.1, а.с.101-111) та №422 від 11.04.2016р. (т.2, а.с.161-171) відповідач наполягає на тому, що за його даними споживання природного газу за Договором протягом жовтня грудня 2012 року відбувалось наступним чином: жовтень 811000куб.м, листопад 2391000куб.м, грудень 3772000куб.м за встановленою Додатковою угодою №3 від 27.06.2012р. ціною 1309,20грн. з ПДВ за 1000куб.м природного газу всього на суму 9130360,80грн., з яких сплачено 3645951,80грн. Таким чином, за розрахунком відповідача заборгованість за Договором за вказаний період складає 5484409,00грн. (т.1, а.с.102-107; т.2, а.с.161-163).

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.09.2015р. у справі №905/463/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про стягнення на підставі Договору купівлі-продажу природного газу №14/2463/11 від 30.09.2011р. основного боргу 11540714,77грн., інфляційних нарахувань 4198907,73грн., 3% річних 888536,44грн. задоволені частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 5104600,92грн. основного боргу, 7286,42грн. інфляційних нарахувань, 3% річних 516232,92грн., а також 24735,33грн. судового збору; в іншій частині позов залишено без задоволення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.12.2015р. (т.2, а.с.135-139), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016р. (т.2, а.с.130-134), рішення господарського суду Донецької області від 08.09.2015р. у справі №905/463/15 змінене: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія 5104600,92грн. основного боргу, 22434,49грн. судового збору за подання позовної заяви; вимогу про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних залишено без розгляду; в іншій частині рішення залишене без змін.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції погодилась з висновком господарського суду, який з посиланням на відповідні норми цивільного законодавства про обов`язковість виконання зобовязань та на умови договору зробив висновок, що при вирішенні заявленого позову слід враховувати обсяги поставленого природного газу, зазначені у відповідних актах приймання-передачі, оформлених покупцем відповідно до умов Договору №14/2463/11 (п.3.4.); визнала, що зазначені акти і є підставою для розрахунків, а також що суд першої інстанції обґрунтовано визначив суму боргу відповідача за поставлений на підставі Договору №14/2463/11 природний газ в сумі 5104600,92грн. та стягнув його з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія».

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ як джерело права, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Приймаючи до уваги, що:

- договори №14/2463/11 від 30.09.2011р. та №14/2349/11 від 30.09.2011р. укладені між одними і тими самими Продавцем і Покупцем, а спір щодо поставлених обсягів газу за кожним із договорів виник в один і той самий період (жовтень грудень 2012 року) через неправильне розподілення Продавцем обсягів поставленого газу між зазначеними договорами наступним чином: на договір №14/2463/11 від 30.09.2011р., вартість газу за яким є дорожчою, віднесено більший обсяг газу, а на договір №14/2349/11 від 30.09.2011р., вартість газу за яким є дешевшою, віднесено менший обсяг газу, ніж рахується за даними обліку Покупця;

- договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. обовязок складання актів приймання-передачі природного газу, в тому числі визначення обсягу отриманого газу, покладено саме на Покупця (відповідача);

- додані до позову документи (т.1, а.с.39-57) не є належними та допустимими доказами отримання відповідачем у жовтні грудні 2012 року за договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. природного газу у визначених позивачем обсягах

та з урахуванням приписів ст.ст.626-629 Цивільного кодексу (далі ЦК) України і ст.180 Господарського кодексу (далі ГК) України суд визнає вірними відомості про обсяги та вартість природного газу, спожитого у спірний період, відображені у складених Покупцем актах приймання-передачі природного газу, а саме:

- у жовтні 2012 року відповідно до договору №14/2349/11 від 30.09.2011р. Національна акціонерна компанія Нафтогаз України передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія прийняло природний газ в обсязі 811000куб.м, всього на суму 1061761,20грн. з ПДВ (акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2012р.);

- у листопаді 2012 року відповідно до договору №14/2349/11 від 30.09.2011р. Національна акціонерна компанія Нафтогаз України передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія прийняло природний газ в обсязі 2391000куб.м, всього на суму 3130297,20грн. з ПДВ (акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2012р.);

- у грудні 2012 року відповідно до договору №14/2349/11 від 30.09.2011р. Національна акціонерна компанія Нафтогаз України передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія прийняло природний газ в обсязі 3772000куб.м, всього на суму 4938302,40грн. з ПДВ (акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2012р.).

Оскільки іншого порядку визначення обсягу поставленого ПАТ НАК Нафтогаз України газу умовами Договору не передбачено, складені Покупцем акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2012р., від 30.11.2012р. та від 31.12.2012р. є підставою для остаточних розрахунків за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р.

Таким чином, на момент винесення даного рішення борг Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівськ-Енергія за отриманий на підставі договору №14/2349/11 від 30.09.2011р. у жовтні грудні 2012 року природний газ складає 5484409,00грн. (т.1, а.с.144, 14, 146, 147).

Водночас з огляду на те, що протягом розгляду справи заява про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст.22 ГПК України позивачем суду не подавалась, стягненню на користь позивача підлягає заборгованість за спожитий відповідачем природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, поставлений позивачем у жовтні грудні 2012 року за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. в заявленій позивачем до стягнення сумі 4296323,10грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за п.6.1. Договору зобовязань, позивач просить стягнути з відповідача 1566844,55грн. інфляційних нарахувань та 3% річних у розмірі 563579,32грн. на підставі приписів ст.625 ЦК України.

З розрахунку позовних вимог (т.1, а.с.13-19) вбачається, що позивачем нараховано річні та інфляційні на заборгованість за природний газ, поставлений у грудні 2011 року та січні квітні, жовтні грудні 2012 року, з яких:

- 3% річних, донараховані за прострочення оплати заборгованості за спожитий у грудні 2011 року та січні березні 2012 року природний газ, яка була предметом розгляду у справі №5006/17/46/2012 в загальній сумі 229542,03грн. за загальний період 25.05.2012р. 29.12.2012р.;

- 3% річних за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитого у квітні 2012 року природного газу в сумі 18812,25грн. за період 14.05.2012р. 22.02.2013р.;

- 3% річних за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитого у жовтні грудні 2012 року природного газу в загальній сумі 315225,03грн. за загальний період 14.11.2012р. 06.04.2015р.;

- інфляційні за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитого у жовтні грудні 2012 року природного газу в загальній сумі 1566844,55грн. за загальний період листопад 2012 року лютий 2015 року.

Відповідно до приписів п.6 ч1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та основними засадами зобовязальних правовідносин (у тому числі засадами виконання зобовязання) є справедливість, добросовісність та розумність.

Суд дійшов висновку про часткову відмову у задоволенні вимог про стягнення 3% річних та повну відмову у задоволенні вимог про стягнення інфляційних, врахувавши наступні обставини.

1) Відповідачем заявлене клопотання б/н від 14.06.2016р. про застосування позовної давності (т.3, а.с.55).

Перевіривши розрахунок позовних вимог (т.1, а.с.13-19), суд встановив, що вимоги про стягнення річних та інфляційних частково заявлені позивачем за межами встановленого ст.257 ЦК України строку загальної позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 18.06.2015р. (т.1, а.с.91, 92).

З урахуванням приписів ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовні вимоги про стягнення 3% річних, нарахованих за період 25.05.2012р. 17.06.2012р. за прострочення оплати поставленого у грудні 2011 року та січні квітні 2012 року природного газу, задоволенню не підлягають.

2) 04.12.2012р. і 28.12.2012р. на виконання ст.23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. №517 були укладені багатосторонні договори №444/517з і №1351/517з відповідно про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (т.2, а.с.172-173, 174-175). Зазначеними договорами був встановлений порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами на суми 5866879,65грн. та 4970021,59грн. відповідно, в тому числі між позивачем та відповідачем за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. в рахунок погашення заборгованості за природний газ за 2012 рік. Зазначені багатосторонні договори були своєчасно виконані сторонами, що підтверджується копіями платіжних доручень №3450 від 07.12.2012р. на суму 5866879,65грн. та №3830 від 28.12.2012р. на суму 4970021,59грн. (т.2, а.с.176, 177). З розрахунку позовних вимог (т.1, а.с.13-19) вбачається, що кошти субвенції, отриманої позивачем 07.12.2012р., були зараховані в рахунок погашення заборгованості за природний газ, що є предметом розгляду у даній справі: за січень 2012 року (в сумі 1537988,88грн.) та за лютий 2012 року (в сумі 4328890,77грн.); кошти субвенції, отриманої позивачем 29.12.2012р., були зараховані в рахунок погашення заборгованості за лютий 2012 року (в сумі 453102,76грн.), за березень 2012 року (в сумі 4134453,60грн.) та за квітень 2012 року (в сумі 382465,23грн.), а всього на суму 10836901,24грн.

Правова позиція щодо цієї частини спірних правовідносин викладена у постановах Верховного суду України від 09.09.2014р. у справі №3-105гс14, від 30.09.2014р. у справі №922/2339/13, від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13 та інших, в яких зазначено про відсутність підстав для застосування до аналогічних правовідносин наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлені енергоресурси.

Отже, річні на погашену за рахунок субвенцій з Державного бюджету заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія за природний газ в загальній сумі 10836901,24грн. нарахуванню не підлягають.

3) Заборгованість за природний газ за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. також погашалась за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (субвенцій), перерахованих на підставі Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2039 від 06.07.2012р., №2836 від 13.11.2012р., №3057 від 11.12.2012р. (далі Спільні протокольні рішення, т.3, а.с.66-69, 71-74, 76-79).

Відповідно до п.1 та п.3 Спільних протокольних рішень вони складені відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (зі змінами) та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009р. №55/57/43 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №342/16358 (зі змінами). Положеннями п.2. Спільних протокольних рішень погоджені переліки учасників розрахунків (серед яких позивач і відповідач у даній справі) та схеми (послідовність) розрахунків. Спільні протокольні рішення набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.5.2.).

З розрахунку позовних вимог (т.1, а.с.13-19) вбачається, що кошти перерахованих на підставі Спільних протокольних рішень субвенцій були зараховані в рахунок погашення заборгованості за природний газ, що є предметом розгляду у даній справі: за грудень 2011 року (в сумі 2649631,02грн. на дату 16.07.2012р.), за січень 2012 року (в сумі 1570976,70грн. на дату 24.05.2012р.; в сумі 377143,22грн. на дату 21.11.2012р.) та за лютий 2012 року (в сумі 1258655,27грн. на дату 14.12.2012р.), а всього на суму 5856406,21грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №1876 від 16.07.2012р. на суму 2649631,02грн., №1877 від 16.07.2012р. на суму 1570976,70грн., №3273 від 21.11.2012р. на суму 377143,22грн. та №3629 від 14.12.2012р. на суму 1258655,27грн. (т.3, а.с.64, 65, 70, 75).

Отже, виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія зобов'язань за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. на загальну суму 5856406,21грн. невід'ємно пов'язане з виконанням перелічених у Спільних протокольних рішеннях спеціальних нормативно-правових актів щодо необхідності проведення взаєморозрахунків відповідача з Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за рахунок субвенцій з Державного бюджету у звязку з наданням населенню пільг, субсидій і компенсацій.

Після надходження субвенції на свій рахунок позивач вважав заборгованість відповідача за природний газ на відповідну суму погашеною.

Отже, суд вважає, що погодившись здійснити взаєморозрахунки за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню за спрощеною процедурою (на підставі Спільних протокольних рішень), Продавець (позивач) та Покупець (відповідач) змінили порядок проведення розрахунків, організувавши їх відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. Спільні протокольні рішення були виконані, кошти Державного бюджету на погашення заборгованості відповідача за Договором №14/2349/11 від 30.09.2011р. в загальній сумі 5856406,21грн. зараховані на рахунок позивача.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду України щодо застосування у подібних за своєю суттю правовідносинах ч.2 ст.625 ЦК України, не підлягають нарахуванню річні на заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія за природний газ в загальній сумі 5856406,21грн., погашену за рахунок субвенцій з коштів загального фонду Державного бюджету.

4) З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог п.3.3. та п.3.4. Договору Покупець (відповідач) з супровідними листами №04/2001 від 06.11.2012р., №04/2090 від 04.12.2012р. та №04/10 від 04.01.2013р. направляв постачальнику для підписання підписані зі свого боку та скріплені печаткою акти приймання-передачі газу за жовтень, листопад та грудень 2012 року відповідно (т.1, а.с.138-142, 144-146).

Факт отримання вказаних актів позивачем протягом розгляду даної справи не заперечувався. Доказів повернення Покупцеві примірників оригіналів направлених актів, підписаних уповноваженим представником та скріплених власною печаткою, рівно як доказів надання письмової мотивованої відмови від підписання актів позивачем суду не надано. Таким чином, Продавець (позивач) безпідставно порушив умови п.3.4. Договору, чим завадив Покупцеві (відповідачу) здійснити остаточні розрахунки за поставлений у жовтні, листопаді та грудні 2012 року газ шляхом отримання субвенції з Державного бюджету, а також відобразити дійсні обсяги поставок у своєму бухгалтерському та податковому обліку через відсутність належним чином оформлених первинних документів про здійснення господарських операцій, якими у спірних правовідносинах є тристоронні акти приймання-передачі природного газу (т.3, а.с.8-9, 50-51).

За приписом ч.4 ст.612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, зокрема, якщо він не вчинив дій, що випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Згідно з ч.ч.2 та 4 тієї ж норми якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора; боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до приписів ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п.3.4. Договору сторони погодили, що «акти [приймання-передачі газу] є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами».

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах з оплати поставленого у жовтні, листопаді та грудні 2012 року природного газу мало місце прострочення кредитора (Продавця), з огляду на що зобовязання боржника (Покупця) з оплати отриманого у зазначені періоди газу є відстроченим на весь час прострочення Продавця аж до належного (відповідно до умов п.3.4. Договору) оформлення відповідних актів приймання-передачі в редакції Покупця. До належного оформлення актів приймання-передачі газу за жовтень, листопад та грудень 2012 року здійснення будь-яких нарахувань на вартість переданого Покупцю газу є безпідставним та протиправним.

Водночас судом встановлено, що остаточний розрахунок за поставлений у грудні 2011 року, січні та квітні 2012 року природний газ Покупцем здійснено за рахунок власних коштів після спливу встановленого Договором терміну оплати, чим порушено вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 ГК України щодо обовязковості виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобовязанні.

Таким чином, з підстав, наведених у даному рішенні, стягненню на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 25368,96грн., нараховані на суми сплаченої відповідачем із простроченням за рахунок власних коштів заборгованості:

- за грудень 2011 року в сумі 4,27грн. за період 18.06.2012р. 02.07.2012р.;

- за січень 2012 року в сумі 15189,58грн. за період 18.06.2012р. 13.11.2012р.;

- за квітень 2012 року в сумі 10175,11грн. за період 18.06.2012р. 22.02.2013р.

Заява відповідача №541 від 06.05.2016р. про надання розстрочки виконання рішення суду рівними частинами на один рік (т.3, а.с.5-12) судом не розглядається, оскільки в подальшому викладене в ній клопотання було замінене відповідачем на клопотання про надання відстрочки.

Клопотання відповідача б/н від 14.06.2016р. про надання відстрочки виконання рішення до 01.04.2017р. (т.3, а.с.56) суд задовольняє частково та надає відповідачу відстрочку виконання даного рішення до 31.12.2016р.

При цьому суд враховує документи, надані до заяви №541 від 06.05.2016р. про надання розстрочки (т.2, а.с.201-223) та відзиву №422 від 11.04.2016р. (т.3, а.с.13-43), а також те, що метою надання відстрочки є отримання відповідачем субвенції на погашення різниці в тарифах, отримати яку відповідач був позбавлений можливості з кінця 2012 року через дії позивача, кваліфіковані судом у даному рішенні як прострочення кредитора.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.3, 6, 257, 267, 509, 525, 526, 530, 612, 613, 625, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України; ст.ст.180, 193 Господарського кодексу України; керуючись ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-ІV від 23.02.2006р.; ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, м.Бахмут Донецької області про стягнення 4296323,10грн. основного боргу, 1566844,55грн. інфляційних нарахувань, 563579,32грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.Зелена, 41; Ідентифікаційний код 34776960) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; Ідентифікаційний код 20077,10грн. основного боргу, 25368,96грн. 3% річних, 49146,30грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відстрочити виконання рішення до 31.12.2016р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 14.06.2016р. оголошено та підписано вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2016р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя Л.В. Ніколаєва

надруковано 3 примірники:

1 до справи, 2 сторонам