ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2016 Справа № 905/3129/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м. Дніпро

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Прогресс-Мет, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 66955,00грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця , м. Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Прогресс-Мет, м. Маріуполь про стягнення штрафу у розмірі 66955,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на: копію накладної №48949796, копію комерційного акту НА №001049/131 від 24.06.2016р., копію технічного паспорту ваг №89.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2016 р. порушено провадження по справі №905/3129/16.

22.11.2016р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву та просив зменшити розмір штрафу.

Представники сторін у судове засідання зявилися та надали пояснення по справі.

Клопотання щодо фіксації судового процесу сторони не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю Прогресс-Мет (вантажовідправник), зі станції Сартана Донецької залізниці на станцію Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1 залізниці, відвантажило на адресу ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» (вантажоодержувач) за залізничною накладною № 48949796, вантаж лом чорних металів, що не поіменований в алфавіті. При оформленні залізничної накладної №48949796 відповідачем у вагоні № 66242264 вказано масу вантажу: нетто 63500кг, тара 24100кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника.

При проходженні вагону №66242264 на станції ОСОБА_1 залізниці, було здійснено зважування маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №48949796.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом НА № 001049/131 складеним 24.06.2016, в розділі Д якого зазначено: На підставі актів загальної форми № 742 від 24.06.2016 р. на станції ОСОБА_1 було проведено комісійне переважування вагону №66242264 по відправці на особовій зазначеній стороні цього акту прийомоздавальником ОСОБА_4, ОСОБА_5 в присутності начальника станції ОСОБА_6 з переважуванням на справних електронних 150 т вагонних вагах ст. Пологи (огляд перевірка 18.05.2016р.). За документом значиться вага: нетто 63500 кг., тара 24100 кг., погрузка навалом, вантаж маркований білим вапном по всій поверхні вантажу. Фактично виявилось вага: брутто 86560 кг., тара з документа 24100кг, нетто 62460 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 1040 кг. У комерційному відношенні навантаження в вагоні навалом, на рівні бортом вагона, укритий листами укриття, маркований білим вапном, обрис навантаження не порушено. Вагон технічно справний, люка, двері закриті. ОСОБА_7.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №017, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 6 місяців. 18.05.2016 була проведена державна повірка зазначених ваг.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (далі Правила оформлення), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 861/5082, визначається відправником.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Позивачем за неправильно зазначену у залізничній накладній №48949796 масу вантажу у вагоні №66242264 нарахований штраф відповідачу в розмірі 66955,00 грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також приймаючи до уваги, що фактична маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, то суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 1 провізної плати у розмірі 13391,00 грн.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст. 233,307 Господарського кодексу України, ст.ст. 6,2,23,24,37,118,122,129 Статуту залізниць України та ст.ст. 4-3, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресс-Мет», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 66955,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресс- Мет» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116-А, офіс 202/4 р/р 0951 у ПАТ «ВТБ Банк» у м. Київ МФО 321767, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, р/р 107 АБ «Експрес Банк», МФО 322959, ) штраф у розмірі 13391,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 13.12.2016 р.

Повне рішення складено 19.12.2016 р.

Суддя М.Ю. Мальцев