ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Справа № 925/1333/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Роско груп" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк - Агро" про стягнення 262 225,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 262 225,38 грн., з яких: 194 658,73 грн. заборгованості за поставлений товар, 17 819,78 грн. пені, 38 226,54 грн. штрафу та 11 520,33 грн. 20 % річних за прострочення розрахунків на підставі договору поставки № КМ-1 від 29.01.2016, укладеного між сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в жодне судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, направив до суду відзив на позов із частковим визнанням позовних вимог, клопотання про відкладення розгляду справи суду не направлялося.

Суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника відповідача по справі за наявними документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі документи, судом було встановлено наступне:

29 січня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Роско груп" (Постачальник) в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк-Агро" (Покупець) в особі директора ОСОБА_3, яка діє на підставі Статуту було укладено договір поставки № КМ-1 (далі - Договір, а.с. 11-12), у відповідності до якого Постачальник зобов'язався поставити Покупцю засоби захисту рослин та іншу хімічну продукцію (далі - товар), а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору кількість та асортимент товару зазначаються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами Договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. У випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем вимог даного Договору Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати Договір надіславши письмове повідомлення Покупцю.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені ст. 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна за одиницю, строки, умови оплати та загальна вартість товару зазначаються у специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата товару здійснюється Покупцем в строк передбачений даним Договором, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів у національній валюті на зазначений в Договорі розрахунковий рахунок Постачальника. Датою оплати вважається день зарахування грошових коштів за товар на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 3.2. Договору за умови оплати товару після його отримання, Сторони у відповідній Специфікації, встановлюють ціну та загальну вартість товару в гривнях, а також визначають їх еквівалент в доларах США за курсом, що склався на Міжбанківському валютному ринку України.

Відповідно до п. 3.3. Договору в тому випадку, якщо встановлений Національним банком України курс долара США до гривні на момент здійснення платежу за товар вищий ніж курс долара США зазначений у Специфікації, на момент укладення цього Договору, то для визначення суми яка підлягає сплаті Покупцем за товар використовується формула:

Вт=(Ко/Кп)хВгрн, де

Вт - вартість товару до сплати з врахуванням різниці між встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США, згідно умов Договору;

Вгрн - вартість товару у національній валюті України, зазначена у відповідній Специфікації;

Ко - офіційний курс гривні до долара США встановлений Національним банком України на дату оплати (визначається за даними сторінки http:/www.bank.gov.ua або з будь-яких інших офіційних джерел, а у разі її недоступності визначається як курс готівкового продажу долара США у банку ПАТ КБ "Приватбанк");

Кп - курс гривні до долара США, що склався на Міжбанківському валютному ринку України на момент підписання Договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору розрахунок зобов'язання з оплати за товар відповідно до п. 3.3 цього Договору здійснюється сторонами до моменту повного розрахунку Покупцем за поставлений товар.

Відповідно до п. 3.5. Договору у встановлений Договором строк оплати за товар, Покупець зобов'язаний звернутися до Постачальника за наданням відповідної коригуючої накладної на вартість товару та рахунку для здійснення платежу, після чого оплатити відповідний рахунок протягом 3-х календарних днів. При цьому, ціна товару в коригуючій накладній буде вважатися чинною тільки за умови, якщо протягом строку оплати, курс долара США встановлений Національним банком України не збільшиться по відношенню до гривні.

Відповідно до п. 3.6. Договору у випадку, якщо Покупець не звернеться до Постачальника за коригуючою накладною та рахунком протягом 5-ти днів з встановленої Договором дати оплати за товар, Постачальник направляє поштовим відправленням на адресу Покупця відповідні коригуючу накладну та рахунок, при цьому датою виникнення зобов'язань з оплати за товар розрахованих відповідно до п. 3.3. цього Договору вважатиметься дата отримання відповідного поштового відправлення з коригуючою накладною та рахунком, а в випадку неотримання - дата направлення. Вартість товару вважається узгодженою в розмірі встановленому в п. 3.3. цього Договору та в відповідній коригуючій накладній незалежно від того чи підписана вона Покупцем.

Відповідно до п. 7.3. Договору Специфікації та інші додатки до Договору вважаються невід'ємною частиною Договору та є дійсними лише за умови підписання та скріплення печатками кожної з Сторін. У разі, якщо з будь-яких причин, відповідна специфікація є відсутньою в Сторін, для виконання зобов'язань за цим Договором використовуються дані видаткових накладних на товар, що поставляється за цим Договором.

За твердженням позивача, він свої зобовязання по Договору виконав повністю, поставивши відповідачу товар на суму 957 376,56 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною № 97 від 14.03.2016 (а.с. 17) та довіреністю № 24 від 14.03.2016 (а.с. 18-19) на суму 731 246,26 грн.;

- видатковою накладною № 145 від 16.03.2016 (а.с. 20) та довіреністю № 42 від 16.03.2016 (а.с. 21-22) на суму 34 997,60 грн.;

- видатковою накладною № 284 від 01.04.2016 (а.с. 23), довіреністю № 47 від 01.04.2016 (а.с. 24-25) та специфікацією № 331 від 01.04.2016 (а.с. 16) на суму 34 439,60 грн.;

- видатковою накладною № 738 від 10.05.2016 (а.с. 26), довіреністю № 57 від 10.05.2016 (а.с. 27-28) та специфікацією № 832 від 10.05.2016 (а.с.15) на суму 12 323,40 грн.;

- видатковою накладною № 739 від 11.05.2016 (а.с. 29) та довіреністю № 57 від 10.05.2016 (а.с. 27-28) на суму 10 873,50 грн.;

- видатковою накладною № 788 від 16.05.2016 (а.с. 30), довіреністю № 58 від 16.05.2016 (а.с. 31-32), специфікацією № 848 від 16.05.2016 (а.с. 14) та актом звірки від 23.05.2016 (а.с. 38) на суму 9 027,00 грн.;

- видатковою накладною № 952 від 31.05.2016 (а.с. 33), специфікацією № 967 від 26.05.2016 (а.с. 13) та товарно-транспортною накладною від 30.05.2016 (а.с. 34-35) на суму 124 469,20 грн.

В своєму відзиві на позов (а.с. 47) відповідач визнав отримання товару лише на суму 832 907,36 грн., заперечивши поставку товару 31.05.2016 на суму 124 469,20 грн. та надав свій контррозрахунок позовних вимог.

Позивач у додаткових поясненнях (а.с. 52) вказує, що отримання відповідачем товару за накладною № 952 від 31.05.2016 на суму 124 469,20 грн. підтверджується товарно-транспортною накладною № 2926 від 30.05.2016 (а.с. 34), якою відповідачу та двом іншим підприємствам (ПП "Антарис-Агро" та ПП "ОСОБА_3 С") було поставлено товар. Позивач надав у копіях накладні про отримання товару ПП "Антарис-Агро" та ПП "ОСОБА_3 С" (а.с. 54,55), які разом із накладною № 952 від 31.05.2016 на користь відповідача ( а.с. 33) відповідають відомостям, які внесені до товарно-транспортної накладної № 2926 від

30.05.2016 (а.с. 34).

Відповідач факт отримання товару за товарно-транспортною накладною № 2926 від 30.05.2016 (а.с. 34) не заперечив.

За клопотанням позивача судом було витребувано додаткові докази для доведення факту отримання відповідачем товару за накладною № 952 від 31.05.2016. До суду надійшов лист від Уманської ДПІ ГУ ДФС у Черкаській області з прикладеними копіями податкових декларацій СТОВ "Маяк-Агро" за травень - червень 2016 року із додатком № 5, з яких вбачається що відповідач звітував податковій про отримання податкового кредиту у травні 2016 року за придбання товару у контрагента (ТОВ "Роско Груп") із індивідуальним податковим номером 88 на суму 130 577,58 грн. (а.с. 111, зворот). Ця сума податкового кредиту відповідає вартості товару без ПДВ, який отримав відповідач у травні 2016 року (а.с.26-33), включаючи і видаткову накладну № 952 від 31.05.2016 на суму 124 469,20 грн. (в т.ч. ПДВ), отримання товару за якою відповідач не визнає.

Ухвалою від 16.05.2016 суд зобов'язував відповідача надати первинні документи про отримання від позивача (ідентифікаційний код 88) товару на суму 130 577,58 (без ПДВ) у травні 2016 року, про що відповідач відзвітувався у податковій декларації з ПДВ, поданій 18.06.2016.

Ухвала суду відповідачем не виконана. Заперечень проти того, що у податковій звітності відповідач використав для податкового кредиту вартість отриманого від позивача товару за накладною № 952 від 31.05.2016 на суму 124 469,20 грн. (в т.ч. ПДВ) відповідач суду не подав.

Отже за сукупністю зібраних у справі доказів суд вважає, що відповідач отримав товар за накладною № 952 від 31.05.2016 на суму 124 469,20 грн. (в т.ч. ПДВ).

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У специфікаціях до договору поставки № КМ-1 від 29.01.2016 року вказано, що перелічений у них товар повинен бути оплачений до 30.06.2016 року (а.с. 13-16).

За доводами позивача, відповідач свої зобов'язання в повному обсязі не виконав, строк оплати товару настав 30.06.2016, відповідач здійснив лише два платежі на суму 766 243,86 грн., що підтверджується копіями банківських виписок (а.с 36-37):

- 30.01.2016 на суму 232 550,00 грн.;

- 05.02.2016 на суму 533 963,86 грн.

Таким чином, прострочена заборгованість становить 191 132,70 грн. (957 376,56 - 766 243,86).

Відповідно до п. 3.3. Договору, якщо курс долара на момент оплати товару буде вищим ніж той, що закладений у специфікаціях, то відповідач повинен сплати різницю в ціні товару за наведеною у цьому пункті формулою:

Курс на дату оплати : курс на дату покупки Х вартість товару по специфікації.

За розрахунками позивача (а.с. 9), з урахуванням курсової зміни ціни товару, відповідач повинен сплатити на користь позивача залишок боргу в сумі 194 658,73 грн. Розрахунок основного боргу позивачем зроблено вірно.

Строк проведення повного розрахунку за отриманий товар на час прийняття рішення по справі для відповідача вже є таким, що настав, доказів сплати боргу у справу не надано, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 194 658,73 грн. залишку основного боргу за товар.

Право позивача на стягнення інфляційних та процентів річних закріплено у ст. 625 ЦК України з умовами про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.2. Договору у випадку порушення строків та/або умов оплати товару, Покупець зобов'язаний сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на час порушення зобов'язання) за кожний день прострочення оплати. При простроченні оплати на строк понад 3 (три) календарних дні, Покупець, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 20(двадцять) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Умови про фінансову відповідальність є істотними умовами договору, укладеного між сторонами, а тому вони підлягають до виконання обома сторонами.

Відповідно до п. 6.2. Договору у разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо термінів оплати товару та/або невиконання зобов'язань передбачених п. 3.2., 3.3. цього Договору, Покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 20 (двадцять) % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений додатками до цього Договору. Проценти нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 01.07.2016 по 18.10.2016 в сумі 17 819,78 грн., штраф в сумі 38 226,54 грн. та 20% річних в сумі 11 520,33 грн. також за період з 01.07.2016 по 18.10.2016 (а.с. 9-10).

Умови договору про нарахування пені відповідають ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", якими передбачено, що розмір пені встановлюється за угодою сторін, але при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування пені.

Також позивач не перевищував шестимісячний термін нарахування пені, що передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України з моменту виникнення права на її нарахування.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем пені за період з 01.07.2016 по 18.10.2016 в сумі 17 819,78 грн. (а.с. 10) встановив неправильність її нарахування. За належним розрахунком сума пені повинна становити 17 927,83 грн. Однак позивач у цій частині своїх позовних вимог у бік збільшення не змінив.

Розрахунок штрафу в сумі 38 226,54 грн. та 20% річних в сумі 11 520,33 грн. позивачем зроблено вірно.

Оскільки доказів проведення розрахунку по пені, штрафу та 20% річних в справі немає, то з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути також і пеню, штраф та 20% річних.

Зібраними у справі доказами відповідач довів правомірність своїх позовних вимог, а тому позов підлягає до повного задоволення і до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 194 658,73 грн. залишку основного боргу за поставлений товар; 17 819,78 грн. пені, 38 226,54 грн. штрафу, 11 520,33 грн. як 20% річних на підставі договору поставки КМ-1 від 29.01.2016 року.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову з відповідача на користь позивача також слід стягнути 3 933,39 грн. судового збору.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк - Агро" (ідентифікаційний код 35453488, Черкаська область, Христинівський район, с. Осітна, вул. Калініна, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Роско груп" (ідентифікаційний код 36063919, м. Київ, вул. Куренівська, 18, офіс 511 (поштова адреса м. Одеса, вул. 25 Чапаєвської дивізії, 6/1 офіс 131) -- 194 658,73 грн. основного боргу за поставлений товар; 17 819,78 грн. пені, 38 226,54 грн. штрафу, 11 520,33 грн. як 20% річних на підставі договору поставки КМ-1 від 29.01.2016 та 3 933,39 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 26 грудня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських