КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Справа№ 910/32456/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Соколов В.В. (згідно договору про надання правової допомоги від 21.09.2015 р.)

від відповідача - Ковальчук О.Л. (довіреність б/н від 01.09.2016 р.), Доброчинська А.С. (довіреність №696 від 01.04.2016 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Ружинська-1»

на рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2016 р.

у справі №910/32456/15 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Ружинська-1»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гесс Консалтинг Україна»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Ружинська-1» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гесс Консалтинг Україна» про стягнення з 604080,00 грн. неналежно (безпідставно) отриманих коштів у зв'язку з невиконанням договору № 21-04-2015 від 21.04.2015 р., 22200,00 витрат за висновок Торгово-промислової палати України № 8234/05.0-19 від 05.11.2015 р. на виконання умов договору № 21-04-2015 від 21.04.2015 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.10.2016 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

21.04.2015 р. між ТОВ «Гесс Консалтинг Україна» (виконавець) та ТОВ «Енергетична компанія «Ружинська-1» (замовник) було укладено договір №21-04-2015.

Відповідно до п. 1.1.1 вказаного договору, виконавець бере на себе зобов'язання провести Аналіз 1-го та 2-го рівня (Витяг «А») в рамках виконання технічного завдання для проекту з визначення та специфікації нових інноваційних технологій та процесів, включаючи, але не обмежуючись, установкою трьох (3) С - 200 або однієї (1) С - 600 мікротурбін Capstone, що отримали «зелений сертифікат» та системи газифікації твердої біомаси потужністю 600 КВт, теплообмінників та газових компресорів. Проведення аудиту для впровадження додаткових заходів, включаючи можливе будівництво нової теплиці, розміром приблизно в 1 Га та цехів для переробки, та розробку відповідних фінансових та операційних моделей, що будуть сприяти сталому розвитку сільськогосподарської компанії спеціального призначення (КСП).

Виконавець забезпечить залучення внутрішніх експертів та зовнішніх консультантів з усіх аспектів, включаючи бухгалтерський облік та обробку врожаю, юридичних та фінансових спеціалістів без будь-яких додаткових витрат для замовника (п.1.1.3 договору).

Після завершення технічного аналізу, виконавець та його експерти завершать розробку бізнес-плану інвестиційного рівня та фінансових моделей на основі п. 1.1.1 для залучення нових інвестицій у розмірі близько 4.5 млн. доларів США та будівництвом нової теплиці (п.1.1.4 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 1.1.5 договору, метою замовника та партнерства є залучення інвесторів та/або фінансування будівництва міні ТЕЦ, що працює з використанням біомаси та приблизно 1 Га теплиць, які будуть належати новоствореній компанії спеціального призначення (КСП).

Загальна вартість проведення Аналізу 1-го та 2-го рівня (Витяг «А») 80000,00 доларів США буде покриватися грантовою програмою у розмірі 50% від вартості, виконавцем - 25% та замовником - 25% 21 квітня 2015 року. Примітка: вся сума буде використовуватися на розробку проекту виконавцем та застосовуватися в якості капіталу для майбутнього фінансування впровадження проекту (п.1.1.6 договору).

Замовник зобов'язується виплатити суму в розмірі 20000,00 доларів США або еквівалент у гривнях після підписання угоди з виконавцем 21 квітня 2015 року (п.1.1.7 договору).

Згідно п.1.1.8 договору, відповідно до наданого графіку зустрічей інвесторів з ГЕСС Консалтинг Україна, замовник відшкодує виконавцю витрати на відрядження відповідних фахівців на загальну максимальну суму 5000,00 доларів США протягом п'яти робочих днів після подання звіту по витратам на відрядження у США та Великобританію в період з 26 квітня 2015 року по 18 травня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем сплачено на користь позивача:

- 470000,00 грн. відповідно до платіжного доручення №132 від 22.04.2015 р. з призначенням платежу: «проведення тех. аналізу об'єкту 1-го та 2-го рівня, розробка бізнес-плану інцест. рівня та отримання двох інвестиційних пропозицій рах №3 20.04.15 без ПДВ»;

- 10000,00 грн. відповідно до платіжного доручення №151 від 12.05.2015 р. з призначенням платежу: «проведення тех. аналізу об'єкту 1-го та 2-го рівня, розробка бізнес-плану інцест. пропозицій щодо фінанс. рах №4 від 21.04.15 без ПДВ»;

- 14080,00 грн. відповідно до платіжного доручення №156 від 27.05.2015 р. з призначенням платежу: «передоплата за підготовку бізнес-плану інвестиційного рівня рах №6 27.05.15 без ПДВ»;

- 110000,00 грн. відповідно до платіжного доручення №155 від 27.05.2015 р. з призначенням платежу: «передоплата за підготовку бізнес-плану інвестиційного рівня рах №5 27.05.15 без ПДВ».

Відповідно до п. 6.1 договору, термін дії договору: початок: після завершення першого платежу; закінчення: 8 місяців з моменту завершення першого платежу.

Згідно п. 3.1 договору, перелік наукової, технічної і іншої документації, що підлягає оформленню та здачі виконавцем замовникові, на окремих етапах виконання і по закінченні договору визначено в фазах проекту 1 і 2.

Передавання оформленої в установленному порядку документації по окремих етапах договору здійснюється супроводжувальними документами виконавця (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що замовник протягом 10 днів з дня отримання акта здачі-приймання робіт і звітних документів (п. 3.2 договору) зобов'язаний надіслати виконавцеві підписаний акт здачі-приймання робіт, або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Позивачем зазначено, що оскільки відсутнє належне підтвердження виконання умов договору №21-04-2015 від 21.04.2015 р., то даний договір вважається невиконаним і всі сплачені кошти підлягають поверненню, з урахуванням вимушених втрат позивача.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору колегія суддів, як і суд першої інстанції, встановила, що робота виконавця фактично поділена на два етапи, а саме:

- аналіз 1-го та 2-го рівня, які полягають в технічному аналізі та розробці бізнес-плану інвестиційного рівня та фінансових моделей. Відповідно до п.1.1.11 договору через дев'яносто днів після підписання контракту виконавець гарантує забезпечення принаймні двох пропозицій щодо фінансування (інвестування) бізнес-плану інвестиційного рівня та фінансових моделей на основі п.1.1.1.

- фаза 2 - після завершення аналізу 2-го рівня - гарантована програма FINTECC Technology Innovation, а саме виконавець зобов'язаний в партнерстві з замовником, подати заявку та забезпечити отримання відповідних грантових коштів в рамках програми FINTECC.

По першому етапу згідно умов договору позивач зобов'язувався виплатити:

- суму в розмірі 20000,00 доларів США або еквівалент у гривнях після підписання угоди з виконавцем 21 квітня 2015 року (п.1.1.7 договору);

- відшкодовує суму в розмірі 5000,00 доларів США на відрядження відповідних фахівців протягом п'яти робочих днів після подання звіту по витратам на відрядження у США та Великобританію в період з 26 квітня 2015 року по 18 травня 2015 року.

Відповідно до п.1.1.15 договору, протягом п'яти робочих днів з моменту прийняття пропозиції щодо фінансування, замовник сплачує виконавцю (ГЕСС Консалтинг Україна) 19000,00 доларів США на покриття витрат на фінальну розробку проекту, включаючи, але не обмежуючись, витрати на додаткові відрядження та створення КСП.

Як вбачається з наявних у справі документів, на виконання умов договору, зокрема п. 1.1.11 договору, відповідачем електронною поштою 06.07.2015 р. направлена позивачу додатково 4 фінансові моделі для зазначених варіантів проектів.

У відповідь, 08.07.2015 р. позивач запропонував не розглядати на даному етапі, теплиці як об'єкт спільних з електрогенерацією інвестицій, а розділити зусилля на два напрямки: 1) паливо приготовлення, власне піроліз і електрогенерація, так би мовити двух рівнів, 2) і тепличий комплекс зі своїм техніко-економічним обґрунтуванням, бізнес-моделлю і фінансуванням.

Тобто, суть пропозиції зводиться до установки 4 турбін С200 і двох турбін СС125, що дасть можливість генерувати та продавати 1,05 МВт/г електроенергії. Просили надати технічну та фінансову оцінку їхньої пропозиції.

Листом від 12.07.2015 р. у відповідь на пропозицію позивача відповідач повідомив про особливості подальшої співпраці та уточнив її відповідні умови.

25.08.2015 р. електронною поштою відповідачем направлено позивачу зведений звіт по результатах аналізу 1-го та 2-го рівня для ТОВ «Енергетична компанія «Ружинська-1» українською мовою.

Також, під час розгляду справи 19.02.2016 р. відповідачем на адресу позивача направлено звіт по результатах аналізу 1-го та 2-го рівня за договором №21-04-2015 від 21.04.2016 р. та акт надання послуг №3 від 18.02.2016 р.

У відповідь листом вих. №7 від 12.03.2016 р. позивач зазначив, що на виконання договору йому не надано: технічне завдання з визначення та специфікації технології і процесів, включаючи мікротурбіни які отримали «зелений сертифікат», системи газифікації твердої біомаси, теплообмінники та газові компресори - тобто технічне завдання на цілісний енергетичний комплекс, аудит для впровадження додаткових заходів, бізнес-план інвестиційного рівня на основі вищезазначеного технічного завдання, фінансові моделі, забезпечення двох пропозицій щодо фінансування бізнес-плану та плану впровадження проекту. Враховуючи наведене, вважає, що запропоновані документи не можуть бути прийняті як підтвердження виконання робіт за договором №21-04-2015 від 21.04.2016 р., так як не є його доказом виконання.

Відповідно до п. 3.4 договору, у разі мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок і терміни їх виконання.

Будь-якого акта з переліком доробок та терміну їх виконання матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем виконано роботи за договором в частині проведення аналізу 1-го та 2-го рівня, а тому сплачені позивачем кошти в розмірі 604080,00 грн. є оплатою за виконані роботи за договором №21-04-2015 від 21.04.2016 р., а не безпідставно отримані ТОВ «Гесс Консалтинг Україна».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів у розмірі 604080,00 грн. є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми витрат, пов'язаних з розглядом справи, у розмірі 22200,00 грн. сплачених ТОВ «Енергетична компанія «Ружинська-1» за висновок Торгово-промислої палати України №8234/05.0-19 від 05.11.2015 р. та суму витрат, пов'язаних з розглядом справи у розмірі 11980,00 грн. сплачених за послуги адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судові витрати - це витрати, пов'язані з розглядом і вирішенням справ у судочинстві, що покладаються на сторони, третіх осіб із самостійними вимогами з метою їх відшкодування державі, спонукання зацікавлених осіб до врегулювання спорів відповідно до закону без втручання суду.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 ГК України та статті 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Оскільки, витрати ТОВ «Енергетична компанія «Ружинська-1» за висновок Торгово-промислої палати України №8234/05.0-19 від 05.11.2015 р. у розмірі 22200,00 грн. не входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи, та не є збитками позивача в розумінні ст.ст. 224, 225 ГПК України у зв'язку з відсутністю причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною позивачу шкодою, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Ружинська-1» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2016 р. у справі №910/32456/15 залишити без змін.

Справу №910/32456/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець