ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Справа № 911/3684/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/3684/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 будівельників України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес», м. Бориспіль

про стягнення 166028,40 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 208-2811-3 від 28.11.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 будівельників України» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес» (відповідач) про стягнення 166028,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № АБУ-1706/1 від 17.06.2016, в частині своєчасного повернення грошових коштів, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 147000,00 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховані 15463,95 грн. пені, 2085,00 грн. інфляційних втрат та 1479,45 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 15.11.2016 порушено провадження у справі № 911/3684/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 30.11.2016 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 30.11.2016 та 16.12.2016 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 30.11.2016 та 16.12.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте, як відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 15.11.2016 та 30.11.2016 про направлення їх копій відповідачу. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Вимоги ухвал суду від 15.11.2016 та від 30.11.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2016 між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладений Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № АБУ-1706/1, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.5 якого позикодавець зобовязується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 150000,00 грн., а позичальник зобовязується використати її в цілях здійснення власної господарської діяльності та в строк, визначений договором, повернути таку фінансову допомогу в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця.

Фінансова допомога надається строком на 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на рахунок позичальника та має бути повернута позикодавцю не пізніше 10.07.2016.

Пунктом 3.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань позивачем, в рахунок надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги перераховано відповідачу 150000,00 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія виписки з особового рахунку позивача за період з 20.06.2016 по 30.06.2016.

Проте, відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, лише частково здійснив повернення грошових коштів в сумі 3000,00 грн. про що свідчить наявна в матеріалах справи копія банківської виписки по особовому рахунку позивача, повернення коштів в сумі 147000,00 грн., у строки, визначені договором відповідач не здійснив.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою, договір укладений між позивачем та відповідачем є договором позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 30.11.2016 та 16.12.2016 не зявився, доказів повернення грошових коштів не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки в порушення взятих на себе зобовязань згідно з умовами Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № АБУ-1706/1 від 17.06.2016 відповідачем у строки, визначені договором не здійснено повернення грошових коштів, а заборгованість відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 147000,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення грошових коштів, позивач, на підставі п. 4.3 договору, просить суд стягнути з відповідача 15463,95 грн. пені, нарахованої за період з 11.07.2016 по 10.11.2016, з урахуванням часткової оплати суми заборгованості.

Умовами п. 4.3 договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення фінансової допомоги позикодавцю, позичальник зобовязується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Розглянувши вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, суд зазначає, що в розрахунок пені, позивачем безпідставно включений до періоду прострочення, день часткової оплати заборгованості, а отже за вірним розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 15304,75 грн., розрахована судом за вірно взятий період.

Крім того, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 2085,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період липень-вересень 2016 та 1478,45 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 11.07.2016 по 10.11.2016, з урахуванням часткової оплати суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, суд приходить до висновку про задоволення зазначених вимог.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» (04053, АДРЕСА_1, ) 147 000 (сто сорок сім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 15 304 (п'ятнадцять тисяч триста чотири) грн. 75 коп. пені, 2 085 (дві тисячі вісімдесят пять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1 478 (одну тисячу чотириста сімдесят вісім) грн. 45 коп. 3 % річних та 2 488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 02 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.12.2016

Суддя О.О. Христенко