ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

"22" грудня 2016 р. Справа № 922/3853/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І., суддя Слободін М.М.
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , м. Харків (вх.№3412Х/1-18)
на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016р.

у справі № 922/3853/16

за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2016р. у справі №922/3853/16 (суддя Ємельянова О.О.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 15 781, 31 грн. - пені, 1 558,42 грн. - 3 проценти річних та 1 378, 00 грн. судового збору; в частині стягнення заборгованості в сумі 784 356,73 грн. провадження у справі припинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України; в частині стягнення пені у розмірі 0, 15 грн. - в задоволенні позову відмовлено; Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова зобов`язано повернути Акціонерній компанії "Харківобленерго" з Державного бюджету - 10 648, 00 грн. судового збору, сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно платіжного доручення № 16452 (№162967072) від 27.10.2016 року, відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про судовий збір", про що видати ухвалу.

Військова частина НОМЕР_1 , м. Харків з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016р. у справі №922/3853/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Одночасно апелянтом подано клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, в якому він просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги, оскільки строк ним пропущено з поважних причин.

Крім того, заявник звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на тимчасову відсутність коштів для здійснення сплати судового збору в межах виділених бюджетних призначень.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, зважаючи на наступне.
Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони.

Так, згідно із абзацами 1, 2 пункту 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII)" вбачається, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно пункту 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Разом з тим, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом не наведено доводи та не подано докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, не зазначено конкретної дати сплати судового збору та не вказано, з настанням яких обставин у нього з`явиться можливість сплатити судовий збір до закінчення апеляційного провадження.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом при поданні апеляційної скарги не надано будь-яких доказів на підтвердження його майнового стану як виключної обставини неможливості сплати судового збору у порядку і розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.

Оскільки відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку апелянтом не доведено та не додано доказів які б підтверджували скрутний фінансовий стан, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого господарського суду України від 19 лютого 2016 року у справі № 922/4590/15.

Відповідно до п.3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги, зазначених у пункті 3 частини 1 ст. 97 ГПК України, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу, а прокурор подати апеляційну скаргу у загальному порядку. У разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з мотивованим клопотанням про його відновлення.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016р. у справі №922/3853/16 повернути заявникові.

Додаток: тільки заявникові апеляційна скарга на 3 аркушах, з додатками на 5 аркушах та конверт.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.