КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/14008/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Ференець А.В. - представник, дов. № 010-01/3096 від 18.07.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник, дов. № 312 від 30.08.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016

у справі № 910/14008/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 291 655,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна банку від 11.01.2014 № 185-00/1/100214 та договором оренди нерухомого майна від 09.02.2015 № 185-00/1/090215 у розмірі 291 655,51 грн.

Рішенням від 27.09.2016 господарський суд міста Києва позов задоволено частково. Припинено провадження у справі в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 1 200,00 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 11 100,00 грн., заборгованість з відшкодування вартості комунальних послуг у розмірі 38 542,30 грн., заборгованість зі сплати індексації орендної плати у розмірі 217 887,43 грн. та судовий збір у розмірі 4 030,94 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16, в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача суми заборгованості по індексації вартості орендної плати за період з 01.01.2015 по 08.01.2015 та ухвалити у цій частині нове рішення, яким вимоги про стягнення 51 774,64 грн. задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 у справі № 910/14008/16 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г., апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16 прийнято до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.11.2016 в судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Майданевича А.Г у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.11.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/14008/16 відкладено на 13.12.2016.

13.12.2016 від відповідача через відділ канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляд справи, оскільки відповідач не отримав копію апеляційної скарги і доадні до неї документи, у зв'язку із чим не має змоги у повному обсязі ознайомитись та скласти обґрунтований відзив на апеляційну скаргу. Також у клопотанні відповідач просить зобов'язати позивача надіслати на адресу відповідача копію апеляційної скарги і додані до неї документи.

Розглядом поданого клопотання встановлено, що підстави для його задоволення відсутні, у зв'язку із тим, що до апеляційної скарги, в якості доказу надсилання апеляційної скарги відповідачу, додано опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек № 2458 від 12.10.2016.

У судовому засіданні 13.12.2016 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та стверджував, що розмір індексації орендної плати є меншим, ніж зазначено позивачем та зазначено у рішенні господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.01.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна банку № 185 00/1/100214, відповідно до п. 1.1 якого позивач, за договором орендодавець, передає, а відповідач, за договором орендар, приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 226,20 кв.м, а саме: нежитлові приміщення № 2, № 9-19 (групи приміщень № 1), цокольного поверху будівлі готельно-офісного та торгово-офісного комплексів (літ. Б), загальною площею 5 495,90 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладення цього договору.

Також, 09.02.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна банку № 185-00/1/090215, відповідно до п. 1.1 якого позивач, за договором орендодавець, передає, а відповідач, за договором орендар, приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 226,20 кв.м, а саме: нежитлові приміщення № 2, № 9-19 (групи приміщень № 1), цокольного поверху будівлі готельно-офісного та торгово-офісного комплексів (літ. Б), загальною площею 5 495,90 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладення цього договору.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договорів № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 орендоване майно належить позивачу на праві власності; план-схема орендованого майна з позначенням його меж міститься у Додатку № 1 до договору.

Згідно із п. 3.1 договору № 185-00/1/100214 позивач протягом 5-ти робочих днів з дати підписання цього договору передає, а відповідач приймає у строкове платне користування орендоване майно на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача, що складається у формі, викладеній у Додатку № 2 до цього договору; орендоване майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря уповноваженим представником орендодавця і орендаря та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін.

У п. 3.1 договору № 185-00/1/090215 позивач протягом 20-ти робочих днів з дати підписання цього договору передає, а відповідач приймає у строкове платне користування орендоване майно на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря, що складається у формі, викладеній у Додатку № 2 до цього договору; орендоване майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря уповноваженим представником орендодавця і орендаря та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін.

Згідно з п. 3.2 договору № 185-00/1/100214 орендоване майно передається відповідачу у строкове платне користування до 08.01.2015, включно; передача орендованого майна в оренду не призводить до виникнення у відповідача права власності на орендоване майно.

Відповідно до п. 3.2 договору № 185-00/1/090215 орендоване майно передається відповідачу у строкове платне користування до 08.02.2016, включно; передача орендованого майна в оренду не призводить до виникнення у відповідача права власності на орендоване майно.

Договором про внесення змін № 1 від 30.12.2015 сторони погодили внести зміни до п. 3.2 договору № 185-00/1/090215, зазначивши, що орендоване майно передається у строкове платне користування до 31.12.2015, включно.

Згідно із п.п. 3.3, 3.4 договорів № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 відповідач в останній день строку дії цього договору повертає, а позивач приймає орендоване майно за актом приймання-передачі орендованого майна від відповідача до позивача, що складається у формі, викладеній у Додатку № 3 до цього договору; орендоване майно повинно бути повернуте відповідачем позивачу у стані не гіршому, ніж на момент його прийняття відповідачем в оренду за актом приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача з урахуванням нормального зносу, яким є погіршення стану орендованого майна, інженерних мереж та технічного обладнання, що спричинене нормальним звичайним користуванням відповідачем орендованим майном на умовах цього договору; орендоване майно вважається повернутим позивачу з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від відповідача до позивача уповноваженими представниками позивача та відповідача, та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін.

Відповідно до п. 4.7 договорів № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 до складу орендної плати входить плата за користування частиною земельної ділянки, разом із прибудинковою територією, на якій знаходиться будівля із орендованим майном, розмір якої пропорційний розміру орендованого майна у будівлі.

Пунктом 12.1 договору № 185-00/1/100214 сторони погодили умову проте, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками позивача та відповідача, скріплення їх підписів відбитками печаток сторін і діє до 08.01.2015, включно; в частині сплати відповідачем орендної плати, в тому числі частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексу інфляції, платежів за комунальні послуги та інших витрат позивача, сплати неустойки (штраф/пеня) за порушення умов цього договору, зобов'язань компенсації спричинених збитків, цей договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Відповідно до п. 12.1 договору № 185-00/1/090215, в редакції договору про внесення змін № 1 від 30.12.2015, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками позивача та відповідача, скріплення їх підписів відбитками печаток сторін і діє до 31.12.2015, включно; в частині сплати відповідачем орендної плати, в тому числі частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексу інфляції, платежів за комунальні послуги та інших витрат позивача, сплати неустойки (штраф/пеня) за порушення умов цього договору, зобов'язань компенсації спричинених збитків, цей договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно із ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Така ж норма закріплена і в ст. 526 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договори № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 є договорами найму (оренди).

Частиною 1 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.01.2014 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди за договором № 185-00/1/100214 - нежитлові приміщення № 2, № 9-19 (групи приміщень № 1), цокольного поверху будівлі готельно-офісного та торгово-офісного комплексів (літ. Б), загальною площею 5 495,90 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 11.01.2014, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача; 08.01.2015 відповідач повернув позивачу зазначене орендоване майно за договором № 185-00/1/100214, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 08.01.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача.

Відповідно до п. 4.1 договору № 185-00/1/100214 розмір орендної плати за користування 1 кв.м орендованого майна за 1 (один) календарний місяць становить 208,33 грн., крім того ПДВ - 41,67 грн., а всього з ПДВ - 250,00 грн.; загальний розмір орендної плати за користування орендованим майном за один календарний місяць становить 47 125,00 грн., крім того ПДВ - 9425,00 грн., а всього з ПДВ - 56550,00 грн.

Згідно із п. 4.1 договору № 185-00/1/100214, в редакції договору про внесення змін від 16.06.2014, розмір орендної плати за 1 (один) календарний місяць користування 1 кв.м орендованого майна становить 166,67 грн., крім того ПДВ - 33,33 грн., а всього з ПДВ - 200,00 грн.; загальний розмір орендної плати за один календарний місяць користування орендованим майном становить 37 700,00 грн., крім того ПДВ - 7 540,00 грн., а всього з ПДВ - 45 240,00 грн.

Пунктами 4.2, 4.6 договору № 185-00/1/100214 сторони погодили умову проте, що орендна плата нараховується, починаючи з дня передачі орендованого майна відповідачу за актом приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача та сплачується відповідачем позивачу щомісяця на підставі рахунків-фактур, виставлених позивачем, протягом 5 банківських днів з дня отримання відповідачем відповідного рахунку-фактури; позивач виставляє відповідачу рахунок-фактуру до 15 числа кожного поточного місяця, за який сплачується орендна плата; нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування орендованим майном.

Враховуючи умови договору № 185-00/1/100214, а саме п. 3.1, у період з 11.01.2014 до 08.01.2015 відповідач користувався об'єктом оренди за договором № 185-00/1/100214, у зв'язку з чим, повинен сплачувати орендну плату у розмірі та на умовах, встановлених вказаним договором.

Таким чином, враховуючи погоджений сторонами у договорі № 185-00/1/100214 місячний розмір орендної плати, відповідач повинен сплатити позивачу за оренду майна за період з 11.01.2014 до 08.01.2015 орендну плату у розмірі 598 517,90 грн.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання відповідачем умов договору № 185-00/1/100214 щодо сплати орендної плати.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.02.2015 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди за договором № 185-00/1/090215 - нежитлові приміщення № 2, № 9-19 (групи приміщень № 1), цокольного поверху будівлі готельно-офісного та торгово-офісного комплексів (літ. Б), загальною площею 5 495,90 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 09.02.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача; 31.12.2015 відповідач повернув позивачу вказане орендоване майно за договором № 185-00/1/090215, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача.

Враховуючи умови договору № 185-00/1/100215, а саме п. 3.1, у період з 09.02.2015 до 31.12.2015 відповідач користувався об'єктом оренди за договором № 185-00/1/100215, у зв'язку з чим, повинен сплачувати орендну плату у розмірі та на умовах, встановлених вказаним договором.

Згідно із п.п. 4.1, 4.2, 4.6 договору № 185-00/1/090215 розмір орендної плати за 1 (один) календарний місяць користування 1 кв.м орендованого майна становить 166,67 грн., крім того ПДВ - 33,33 грн., а всього з ПДВ - 200,00 грн.; загальний розмір орендної плати за один календарний місяць користування орендованим майном становить 37 700,00 грн., крім того ПДВ - 7 540,00 грн., а всього з ПДВ - 45 240,00 грн.; орендна плата нараховується, починаючи з дня передачі орендованого майна відповідачу за актом приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача та сплачується відповідачем позивачу щомісяця на підставі рахунків-фактур, виставлених позивачем, протягом 5 банківських днів з дня отримання відповідачем відповідного рахунку-фактури; позивач виставляє відповідачу рахунок-фактуру до 15 числа кожного поточного місяця, за який сплачується орендна плата; нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування орендованим майном.

Таким чином, враховуючи погоджений сторонами у договорі № 185-00/1/100215 місячний розмір орендної плати, відповідач повинен сплатити позивачу за оренду майна за період з 09.02.2015 до 31.12.2015 орендну плату у розмірі 484 714,28 грн.

Із матеріалів справи вбачається порушення відповідачем умов договору № 185-00/1/090215 щодо сплати позивачу орендної плати, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12 300,00 грн.

Як вбачається із поштового штемпелю відділення зв'язку позивачем подано позовну заяву до господарського суду міста Києва - 28.07.2016.

20.09.2016, після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач в рахунок виплати сплати орендної плати, перерахував позивачу 1 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 20.09.2016.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, враховуючи положення п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, зазначене платіжне доручення № 13, яке свідчить про часткову, у розмірі 1 200,00 грн., сплату відповідачем заборгованості з орендної плати після пред'явлення позову, провадження у справі, в частині стягнення 1 200,00 грн., підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконав зобов'язання за договору № 185-00/1/090215 щодо сплати позивачу орендної плати та не сплатив заборгованість з орендної плати.

Доказів відсутності заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати заборгованості з орендної плати, відповідачем не надано.

Таким чином, апеляційний господарський суд, враховуючи часткову сплату відповідачем, вважає заборгованість з орендної плати у розмірі 11 100,00 грн. такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з компенсації вартості комунальних послуг у розмірі 38 542,30 грн. за користування відповідачем об'єктом оренди на підставі договору оренди № 185-00/1/0902215 у листопаді-грудні 2015р.

Заборгованість відповідача перед позивачем щодо компенсації (відшкодування) відповідачем вартості комунальних послуг за користування об'єктом оренди у період з 11.01.2014 по 08.01.2015 на підставі договору оренди № 185-00/1/100214, відсутня.

Як вбачається із акту-рахунку від 23.12.2015 за листопад 2015р. позивачем було нараховано до сплати (відшкодування) відповідачу вартість спожитих комунальних послуг на суму 19 249,49 грн. (електропостачання - 13 181,74 грн., водопостачання та водовідведення - 451,78 грн., опалення (гаряче водопостачання) - 2 016,89 грн., без ПДВ) та із акту-рахунку від 22.01.2016 за грудень 2015р. позивачем було нараховано до сплати (відшкодування) відповідачу вартість спожитих комунальних послуг на суму 19 292,81 грн. (електропостачання - 11 988,14 грн., водопостачання та водовідведення - 347,52 грн., опалення (гаряче водопостачання) - 3 741,68 грн., без ПДВ).

Згідно із п. 4.4 договорів № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення), а також вартість інших витрат орендодавця, пов'язаних з експлуатацією орендованого майна; компенсація вартості комунальних послуг та інших витрат орендодавця, що безпосередньо пов'язані із орендованим майном, здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно у сумі фактичних витрат орендодавця, що розраховуються орендодавцем за діючими на дату отримання послуг цінами і тарифами, збільшеними на суму ПДВ; розрахунок вартості комунальних послуг здійснюється орендодавцем відповідно до показників лічильників орендованого майна, а в разі відсутності окремого лічильника для орендованого майна - відповідно до показників загального лічильника будівлі, в якій знаходиться орендоване майно, пропорційно займаної площі орендованого майна до площі всієї будівлі; оплата зазначених платежів здійснюється орендарем протягом 5-ти банківських днів з дня отримання окремого рахунку-фактури від орендодавця, який виставляється орендодавцем до 20 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання орендарем таких послуг.

У матеріалах справи наявні копії відповідних договорів, укладених позивачем з постачальниками/виробниками послуг (копію договору № 025-03/1/230311 від 23.03.2011 на постачання електричної енергії, укладеного з ПАТ «Київенерго», копію договору № 08942/5-01025-03/1/2201 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 21.01.2010, укладеного з ПАТ «АК «Київводоканал»), копії актів приймання-передачі послуг за спірний період, копії журналу обліку споживання води та журналу обліку споживання електричної енергії.

Відповідач не заперечує факту отримання актів-рахунків від 23.12.2015 на суму 19 249,49 грн. та від 22.01.2016 на суму 19 292,81 грн.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додано копію претензії про сплату заборгованості - лист № 185-03/29 від 01.03.2016, в якій позивач просить відповідача сплатити в тому числі заборгованість з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за листопад 2015р. на суму 19 249,49 грн. та заборгованість з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за грудень 2015р. на суму 19 292,81 грн. Зазначена претензія була повернута позивачу відділенням поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 476 та довідкою відділення поштового зв'язку разом із поштовим конвертом.

Таким чином, строк виконання відповідачем свого обов'язку з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за період листопад-грудень 2015р., є таким, що настав.

Доказів сплати відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за період листопад-грудень 2015р. у розмірі 38 542,30 грн. відповідачем не надано.

Перевіривши розрахунки вартості комунальних послуг, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період листопад-грудень 2015р., апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду, що позовна вимога про стягнення з відповідача вартості комунальних послуг у загальному розмірі 38 542,30 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача індексацію вартості орендної плати на загальну суму 240 813,21 грн., а саме: 51774,64 грн. несплаченої частини індексації орендної плати за договором № 185-00/1/100214 від 11.01.2014 та 189 038,57 грн. індексації орендної плати за договором № 185-00/1/090215.

Відповідно до п.п. 4.3 договорів № 185-00/1/100214 та № 185-00/1/090215 орендна плата за цим договором підлягає індексації: - за період від дати підписання уповноваженими представниками позивача та відповідача акту приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача, та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін - до 08.01.2015 - до 15.02.2015 (до 31.12.2015 - до 15.01.2016 - договір № 185-00/1/090215, в редакції договору про внесення змін № 1 від 30.12.2015); або за період фактичного користування відповідачем орендованим майном (від дати підписання уповноваженими представниками позивача та відповідача акту приймання-передачі орендованого майна від позивача до відповідача, та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін до дати підписання уповноваженими представниками позивача та відповідача акту приймання-передачі орендованого майна від відповідача до позивача та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін) у разі дострокового припинення дії цього договору та повернення орендованого майна відповідачем позивачу до 08.01.2015 (до 31.12.2015 - договір № 185-00/1/090215, в редакції договору про внесення змін № 1 від 30.12.2015) - протягом 15 днів місяця, наступного за місяцем, в якому представниками позивача та відповідача підписано акт приймання-передачі орендованого майна від відповідача до позивача, а їх підписи скріплено відбитками печаток сторін; індексація орендної плати розраховується шляхом перемноження між собою помісячних індексів інфляції, що офіційно встановлені та оприлюднені Держкомстатом України за відповідний період та суми орендної плати за цей період; якщо відповідач користується орендованим майном неповний місяць, то для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування орендованим майном у такому місяці.

Однак, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

В Рекомендаціях Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 № 62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Таким чином, індекс інфляції підлягає нарахуванню за місяць.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що нарахування позивачем інфляційних за кожний день є безпідставним.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що в даному випадку індекс інфляції застосовується не у зв'язку із прострочення сплати орендної плати (ст. 625 ЦК України), а безпосередньо є частиною орендної плати за користування майном, та метою погодження такого порядку нарахування орендної плати є, по суті, запобігання позивачем можливих втрат (збитків), у зв'язку із знеціненням грошових коштів.

Як вбачається із матеріалів справи, об'єкт оренди за договором № 185-00/1/100214 повернуто позивачу 08.01.2015, орендна плата нарахована позивачем по 08.01.2015, тому підстави для індексації орендної плати за договором № 185-00/1/10214 за січень 2015р. відсутні.

Здійснення індексації орендної плати у період після повернення об'єкту оренди, а саме: у період з 09.01.2015 до 15.02.2015 за договором № 185-00/1/100214 та у період з 01.01.2016 до 15.01.2016 за договором № 185-00/1/090215, є таким, що не відповідає умовам договору, оскільки будучи частиною орендної плати індексована вартість повинна нараховуватись виключно за період користування майном (протягом строку користування, передбаченого договором, або у випадку дострокового розірвання - протягом строку фактичного користування майном).

Згідно із п. 4.3 договору № 185-00/1/100214 різниця між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з цим пунктом договору орендною платою підлягає сплаті відповідачем на підставі виставленого позивачем рахунку-фактури, протягом 5-ти банківських днів з дати його виставлення позивачем.

В матеріалах справи наявна копія рахунку-фактури № 02ТМ/2015 від 13.02.2015 на суму 171 774,64 грн. - орендна плата за приміщення з врахуванням індекса інфляції за період з 11.01.2014 по 08.01.2015 за договором № 185-00/1/100214.

Відповідачем не заперечується факт отримання зазначеного рахунку.

Однак, перевіривши розрахунок позивача індексації вартості орендної плати за період з 11.01.2014 по 08.01.2015, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та вважає суму індексації вартості орендної плати у розмірі 148 848,86 грн. правильною та обґрунтованою.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, строк виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати індексації вартості орендної плати за період з 11.01.2014 по 08.01.2015 за договором № 185-00/1/100214 у розмірі 148 848,86 грн. є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджено сплату відповідачем позивачу грошових коштів у розмірі 120 000,00 грн., у зв'язку із чим заборгованість відповідача зі сплати індексації орендної плати за договором № 185-00/1/100214 становить 28 848,86 грн.

Таким чином, сума індексації орендної плати за договором № 185-00/1/100214 у розмірі 28 848,86 грн. є правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Як вбачається із рахунку-фактури № 02ТМ/2016інд від 15.02.2016 індексація орендної плати за період лютий-грудень 2015р. становить суму у розмірі 189 038,57 грн.

Згідно із п. 4.3 договору № 185-00/1/100215 різниця між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з цим пунктом договору орендною платою підлягає сплаті відповідачем на підставі виставленого позивачем рахунку-фактури, протягом 5-ти банківських днів з дати його виставлення позивачем.

Відповідачем не заперечується факт отримання зазначеного рахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, строк виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати індексації вартості орендної плати за період лютий-грудень 2015р. за договором № 185-00/1/100215 у розмірі 189 038,57 грн. є таким, що настав.

Перевіривши розрахунок позивача індексації вартості орендної плати за період лютий-грудень 2015р., апеляційний господарський суд погоджується із розрахунком позивача та висновком господарського суду першої інстанції і вважає суму індексації вартості орендної плати у розмірі 189 038,57 грн. правильною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідачем до апеляційного господарського суду конттрозрахунку індексації орендної плати не надано.

Перевіривши конттрозрахунок відповідача, доданий останнім до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідач нараховує індексацію не до всієї суми орендної плати, а окремо щодо кожного місяця, що не відповідає умовам договору.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 11 100,00 грн., заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг у розмірі 38 542,30 грн., заборгованості зі сплати індексації орендної плати у розмірі 217 887,43 грн., такими, що відповідають нормам законодавства та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано доказів на підтвердження здійснення із позивачем вчасного та повного розрахунку за надані послуги.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень та неправильного застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/14008/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/14008/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім