КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа№ Б24/118-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участі представників:

ПАТ "ВіЕс Банк" - Жук Р.С., довір. №1410 від 14.12.2015

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВіЕс

Банк"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.11.2016

у справі №Б24/118-12 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Флеш"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2016 у справі №Б24/118-12 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Флеш" відмовлено у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "ВіЕс Банк" на дії арбітражного керуючого ліквідатора банкрута Єфіменка Д.О. в частині передачі на реалізацію з аукціону земельної ділянки, переданої в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов'язань боржника.

Не погоджуючись, ПАТ "ВіЕс Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 08.11.2016 у справі №Б24/118-12, прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити - визнати незаконними дії ліквідатора, відсторонити арбітражного керуючого Єфіменка Д.О. від виконання повноважень у справі і обов'язків ліквідатора ТОВ "Флеш".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 23.11.2016 скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 06.12.2016, ухвалою від 06.12.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 днів, розгляд скарги відкладено на 20.12.2016, додатково витребувано з Господарського суду Київської області оригінали матеріалів справи №Б24/118-12 - 15.12.2016 матеріали справи №Б24/118-12 в 4-х томах надійшли до апеляційного суду.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, апелянтом вказано на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, невірне застосування судом норми ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), неповне з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, вказавши на відсутність згоди ПАТ "ВіЕс Банк" на передачу і реалізацію заставного майна боржника з другого повторного аукціону за ціною, нижчою ніж встановленої банком.

Арбітражний керуючий ліквідатор ТОВ "Флеш" Єфіменко Д.О., який був присутній в засіданні 06.12.2016 зазначав про неспроможність доводів апелянта, вказуючи на наявність в матеріалах справи доказів погодження із заставним кредитором продажу майна банкрута у т.ч. на повторному аукціоні, дотримання загального порядку проведення ліквідаційної процедури і передачі майна на реалізацію організатору торгів, який має право вчинення відповідних дій, що дотримання порядку проведення аукціону, визначення його результатів, переможців тощо чинним законодавством покладено на організатора торгів - в даному випадку було покладено на українську універсальну біржу "Капітал".

За змістом ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у суді першої інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обмежений у правах щодо вирішення спору, розгляду апеляційної скарги і справи по суті, межі яких визначені ст. 101, 103 ГПК України. Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство. Провадження у справі регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство). За змістом положень ст. 32, 33, 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів, в ході ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ "Флеш" вказана вище земельна ділянка, зокрема, з кадастровим номером :05:001:0100 неодноразово була предметом торгів проведених аукціонів, перший етап аукціонів відбувся у 2014-2015 роках, аукціони 25.11.2014, 26.12.2014, 26.01.2014 з початковою (стартовою) ціною продажу лоту 6`962`520 грн, 5`562`096 грн, 5`562`096 грн відповідно, не відбулись, як і не відбулись аукціони другого етапу 18.06.2015, 06.08.2015 з початковою (стартовою) ціною продажу лоту 4`449`676,8 грн, 3`559`741,44 грн відповідно.

05.11.2015 було проведено повторну оцінку земельної ділянки і визначено її ринкову вартість, що згідно із звітом становила 5`789`332 грн, у 2016 проведено третій етап аукціонів: 29.02.2016, 28.03.2016 аукціони з початковою (стартовою) ціною продажу лоту 5`789`332 грн, 4`631`465 грн не відбулись, як і попередні два етапи у зв'язку з відсутністю пропозиції придбання лоту у межах визначених початковою (стартовою) ціною продажу, аукціон. 26.04.2016 аукціон відбувся - ділянка з кадастровим номером :05:001:0100 з початковою (стартовою) ціною продажу у 3`705`172,48 грн реалізована за 105`172,48 грн.

ПАТ "ВіЕс Банк" вказувало, що початкова (стартова) ціна продажу лоту попередніх двох етапів аукціону була погоджена банком: 6`962`520 - 3`559`741,44 грн, третього етапу: 5`789`332 - 3`705`172,48 грн - не погоджена. Відсутність згоди банку на передачу земельної ділянки на реалізацію, продаж з аукціону за ціною нижче 3`559`741,44 грн і покладено в основну поданої скарги на дії арбітражного керуючого ліквідатора банкрута Єфіменка Д.О., в задоволенні якої заявнику відмовлено ухвалою господарського суду від 08.11.2016 і яка і є предметом цього розгляду (перегляду) суду апеляційної інстанції.

Відмовляючи в задоволенні скарги, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, суд першої інстанції виходив з наявності в матеріалах справи доказів згоди продажу майна банкрута - вказаної вище земельної ділянки кредитором, вимоги якого забезпечено іпотекою, в даному випадку вимог ПАТ "ВіЕс Банк", визнані кредиторські вимоги якого до банкрута складають 6'842'579,09 грн, задоволення яких зокрема забезпечено іпотекою належної боржнику земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100, виділеної для індивідуального садівництва, яка знаходиться селі Нова Гребля Бородянського району Київської області.

Так, в матеріалах справи наявне письмове повідомлення ПАТ "ВіЕс Банк" від 13.05.2015 №10-3/9868 (т. 3, а.с. 140) про надання згоди на реалізацію заставного майна боржника - ТОВ "Флеш", зокрема, вказаної вище земельної ділянки на повторному аукціоні, хоч і вказана згода містить певні застереження: ".. стартова ціна 4`449`676,8 грн з правом пониження до 3`559`741,44 грн .. у випадку не реалізації зазначеної земельної ділянки наступна ціна продажу має бути погоджена додатково ..".

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що нормою ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство передбачено отримання згоди кредитора, вимоги якого забезпечені, на продаж майна банкрута, однак, не встановлено право заставного кредитора встановлювати конкретну ціну або умови продажу, а відповідно і арбітражний керуючий ліквідатор банкрута Єфіменка Д.О. передаючи майно на реалізацію діяв у відповідності з чинним законодавствам, з такими висновками погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Частиною 4 ст. 42 Закону про банкрутство встановлено: "Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду". Аналізуючи положення наведеної норми, суд відзначає, що згода забезпеченого кредитора на реалізацію майна, передбачена ст. 42 Закону, не пов'язана із наданням заставному кредитору права обирати порядок і умови реалізації даного майна.

Аналогічні правові висновки вже неодноразово були наведені судами вищих інстанцій, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 07.04.2015 у справі №901/3006/13, в інших судових рішеннях, в постанові Вищого господарського суду України від 08.11.2016 у справі №901/2966/13 наведений правовий висновок, що Законом про банкрутство не передбачено обов'язку ліквідатора визначати граничну межу, до якої на аукціоні може бути знижена початкова вартість майна, в т.ч. і за вимогою заставного кредитора тощо.

Враховуючи, що ПАТ "ВіЕс Банк" надало ліквідатору згоду на продаж заставного майна, надання додаткової згоди у разі проведення повторних або других повторних торгів, не вимагається і не відкликала таку згоду, і матеріали справи не містять доказів такого відкликання, то відповідно доводи скаржника щодо відсутності в арбітражного керуючого ліквідатора банкрута - ТОВ "Флеш" Єфіменка Д.О. згоди на продаж заставного майна, передачі на реалізацію і у т.ч. другого повторного аукціону з продажу є необґрунтованими.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості, суд не вбачає доводи, наведені в скарзі спроможними і такими які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою скасування оскарженої ухвали як такої, що в цілому вимогам законності та обґрунтованості відповідає.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 08.11.2016 у справі №Б24/118-12 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст складено 22.12.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко