ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Справа № 909/309/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина"
на рішеннягосподарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016
та постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016
у справі№ 909/309/16 господарського суду Івано-Франківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина"
доДержавного підприємства "Вигодське лісове господарство"
за участюпрокуратури Івано-Франківської області
прозобов'язання повернути причіп-розпуск ТМЗ 802 та стягнення коштів,
за участю представників:
від позивачаБогославець В.М.
від відповідачаКузь А.П.
від прокуратуриХорс К.Б.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" (далі - ТОВ "Вектор-Долина") звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" (далі - ДП "Вигодське лісове господарство") про: зобов'язання відповідача повернути позивачу причіп-розпуск ТМЗ 802, 2010 року випуску, номер шасі (рами) (заводський номер) 09-05242, державний реєстраційний номер 10975АТ; стягнення з відповідача на користь позивача 144 570,00 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди причіпа лісовозного № 18/06 від 14.06.2013 за період з 14.06.2013 по 31.12.2015 та 27 828,38 грн. неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 у справі № 909/309/16 (суддя Гриняк Б.П.) у задоволенні позову відмовлено.

Заявою від 15.07.2016 перший заступник прокурора Івано-Франківської області повідомив про вступ прокурора у справу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 (колегія суддів у складі: Давид Л.Л. - головуючий, Гриців В.М., Кордюк Г.Т.) рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 у справі № 909/309/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у справі № 909/309/16, ТОВ "Вектор-Долина" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить суд скасувати вказані судові акти та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.11.2016 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ТОВ "Вектор-Долина" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 20.12.2016 об 10 год. 50 хв.

У відзивах на касаційну скаргу ТОВ "Вектор-Долина", які надійшли до Вищого господарського суду України 20.12.2016, ДП "Вигодське лісове господарство" та прокуратура Івано-Франківської області проти касаційної скарги заперечують і просять суд залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову - без змін.

Заслухавши представника відповідача, прокурора, а також представника позивача, який взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на підставі заявленого ним відповідного клопотання, яке було розглянуто та задоволено судом ухвалою від 14.12.2016, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 31.12.2014 на адресу ДП "Вигодське лісове господарство" надійшов від ТОВ "Вектор-Долина" лист-вимога, згідно з яким позивач стверджував, що 15.06.2013 відповідач прийняв від позивача у платне строкове користування причіп марки ТМЗ 802, рік випуску 2010, номер кузова (рами) 09-05242, державний реєстраційний номер 10975 АТ відповідно до укладеного між сторонами договору оренди причепів лісовозних № 18/06 від 14.06.2013 та акта приймання-передачі від 15.06.2013; просив повернути орендований причіп та сплатити заборгованість з орендної плати.

23.01.2015 ДП "Вигодське лісове господарство" направило на адресу позивача лист, яким просило надати копію вказаного договору у зв'язку з відсутністю у такого договору та інформації щодо його укладення та направити уповноваженого представника для пред'явлення оригіналу такого договору.

23.02.2016 ДП "Вигодське лісове господарство" отримало від ТОВ "Вектор-Долина" лист № 18/02-02 з вимогою сплатити борг з орендної плати та повернути причіп марки ТМЗ 802, рік випуску 2010, номер кузова (рами) 09-05242, державний реєстраційний номер 10975 АТ, який начебто перебував в оренді відповідача, згідно з договором оренди причепів лісовозних № 18/06 від 14.06.2013.

У подальшому, ДП "Вигодське лісове господарство" листом від 25.02.2016 №181-04/08 повторно звернулось ТОВ "Вектор-Долина" з проханням надати копію вищевказаного договору оренди.

Листом № 09/03-01 від 09.03.2016 ТОВ "Вектор-Долина" надіслало відповідачу копію договору оренди причіпа лісовозного № 18/06 від 14.06.2013 та акт приймання-передачі від 14.06.2013.

Судами встановлено, що відповідно до умов спірного договору причіпа лісовозного №18/06 від 14.06.2013 (далі - Договір), ТОВ "Вектор-Долина" (Орендодавець) зобов'язалося передати ДП "Вигодське лісове господарство" (Орендар) у строкове платне користування, а Орендар прийняти причіп-розпуск ТМЗ 802, рік випуску 2010, заводський номер 09-05242, реєстраційний номер 10975 АТ та використовувати виключно з метою транспортування продукції і сплачувати орендну плату.

Пунктами 3.1, 3.2 спірного Договору передбачено, що розмір орендної плати з урахуванням її індексації за календарний місяць становить 3 950,00 грн. без ПДВ, податок на додану вартість 20% - 790,00 грн. Орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок Орендодавця в строк до 10-ти банківських днів після здачі актів виконаних робіт.

Згідно з п. 5.1 вказаного договору його строк закінчується 31.12.2015.

Невиконання, на думку позивача, ДП "Вигодське лісове господарство" умов спірного договору в частині сплати орендних платежів та повернення об'єкта оренди стало підставою для звернення ТОВ "Вектор-Долина" до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно зі ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За загальним правилом, обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач на підтвердження факту укладання та виконання спірного Договору посилається на акт приймання-передачі від 14.06.2013.

Досліджуючи подані сторонами у справі докази, суди попередніх інстанцій встановили, що причіп марки ТМЗ 802, рік випуску 2010, номер кузова (рами) 09-05242, державний реєстраційний номер 10975 АТ згідно зі спірним договором оренди причіпа лісовозного № 18/06 від 14.06.2013, який начебто укладений між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство", в оренді державного підприємства не перебував, такий договір на підприємстві відсутній, у господарській діяльності даний причіп підприємством не використовувався (перевезення лісопродукції зазначеним причіпом на підприємстві не здійснювалося, в журналі реєстрації подорожніх листів відомості про такий причіп відсутні), ніхто з відповідальних працівників підприємства протягом строку оренди даний причіп на території підприємства не бачив, як і будь-яких документів щодо його оренди; оренда причіпа не відображена в бухгалтерському обліку ДП "Вигодське лісове господарство" (на позабалансовому рахунку "Орендовані необоротні активи" не числиться, запчастини та паливно-мастильні матеріали на даний транспортний засіб не списувались, кредиторська заборгованість за спірним договором перед ТОВ "Вектор-Долина" відсутня, оплата орендних платежів за період дії спірного договору не проводилась, суми орендної плати на витрати підприємством не ставились, суми ПДВ по орендній платі до відшкодування не пред'являлись, протягом всього часу оренди жодної податкової накладної від позивача на адресу відповідача не надходило); страхування спірного транспортного засобу не здійснювалось; відсутні належні докази того, що оренда вказаного транспортного засобу відображена у встановленому законом порядку в бухгалтерському та податковому обліку самого позивача, відсутні зареєстровані у встановленому порядку податкові накладні; відсутні акти здачі виконаних робіт, які передбачені п. 3.2 спірного Договору.

Пунктами 2.1, 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі з поміж іншого і реєстраційний документ на транспортний засіб. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що у позивача знаходиться оригінал реєстраційного документа на спірний причіп, який, у разі дійсного перебування в оренді відповідача, повинен був знаходитись в останнього, дійшли висновку про те, що спірний причіп в оренді у ДП "Вигодське лісове господарство" не перебував.

З урахуванням викладеного, встановивши відсутність факту передачі транспортного засобу відповідачу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ТОВ "Вектор-Долина" не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно відмовив у задоволенні позову ТОВ "Вектор-Долина".

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про неправильне застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 у справі № 909/309/16 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

С.Р. Шевчук