УХВАЛА

про відмову у вжитті запобіжних заходів

26.12.2016Справа № 910/23781/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецспектор"

про вжиття запобіжних заходів

за участю представників:

від заявника: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 1685 від 23.12.2016 р.

від ТОВ "Спецспектор": Набока О.О., Харко В.І. - представники за довіреністю б/н від 26.07.2016р., Савченко А.В. - директор згідно наказу № 16-квід 15.12.2014 р.

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить суд накласти арешт на майно і грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецспектор" (далі - ТОВ "Спецспектор") та заборонити відчужувати це майно будь-яким способом та вчиняти будь-які юридичні дії щодо цього майна.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що 14.12.2014 р. він вийшов зі складу учасників ТОВ "Спецспектор", відступивши свою частку в розмірі 75% від статутного капіталу на користь іншого учасника - фізичної особи ОСОБА_6 Однак, до цього часу товариством не виплачена вартість частини майна ТОВ "Спецспектор", пропорційну його частці у статутному фонді, у порушення ст. 148 ЦК України, ст. 54 Закону України «Про господарські товариства».

Заявник вважає, що його корпоративні права порушені та існує загроза, що невжиття запобіжних заходів зробить неможливим виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заяву про вжиття запобіжних заходів підтримав, просив її задовольнити.

Представники ТОВ "Спецспектор" проти задоволення поданої заяви заперечили, надали усні пояснення, у яких зазначили, що підстав для вжиття запобіжних заходів немає, оскільки при виході ОСОБА_1 з товариства останньому були здійснені відповідні виплати.

Розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, заслухавши думку сторін, суд прийшов до висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають: 1) витребування доказів; 2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; 3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Як зазначено в п.п. 4, 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів», заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 431; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 у своїй заяві вказує, що, не зважаючи на його звернення до ТОВ "Спецспектор", розрахунки з ним після виходу з господарського товариства здійснені не були, а фінансова звітність та інші документи на підтвердження того, що заявнику проведені всі належні виплати, товариством не надані.

Разом з тим, у судовому засіданні представники ТОВ "Спецспектор" надали договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецспектор" № 1/15/12/14 від 14.12.2014 р., укладений між ОСОБА_6 (покупець) та ОСОБА_1 (продавець).

Відповідно до умов вказаного договору продавець передає покупцю свою частку повністю у розмірі 75% у статутному капіталі ТОВ "Спецспектор", що еквівалентно 115 875 грн. Продавцю належить частка у статутному капіталі товариства, який складає 154 500 грн., у розмірі 75%. Ціна частки становить 1000 грн., оплата вартості частки здійснюється покупцем до підписання цього договору (п.п. 1.1 - 1.4 договору).

Підписанням цього договору сторони підтверджують здійснення розрахунків у повному обсязі (п. 2.2).

Отже, підстави, викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів, не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не доведено порушення його прав чи існування загрози їх порушення, а також не підтверджено належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на майно і грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецспектор" та заборони відчуження цього майна будь-яким способом та вчинення будь-які юридичні дії щодо цього майна, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Головіна К.І.