КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа№ 910/12173/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участі представників:

від апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксвіпеймент": представник Колосар М.Є., діє на підставі довіреності б/н від 05.01.2015;

від відповідача 1 - ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини": представник Зайома О.А., діє на підставі довіреності б/н від 28.01.2015.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Фоксвіпеймент"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015

у справі № 910/12173/15 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксвіпеймент", м. Запоріжжя,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство

"Українські новини", м. Київ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський інститут

проблем управління імені Горшеніна", м. Київ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Середина", с.

Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області,

про визнання поширеної інформації недостовірною та зобов'язання її

спростувати,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "Фоксвіпеймент" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації ТОВ "Фоксвіпеймент", інформації, поширеної ТОВ "Інформаційне агентство у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою "Екс-управляючі "Амстора" Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР", а також в російськомовній версії цієї ж статті - "Экс-управляющие "Амстора" Вагоровские нашли возможность торговать on-line в "ДНР";

- зобов'язання ТОВ "Українські новини" спростувати недостовірну інформацію про Товариства, поширену у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою "Екс-управляючі "Амстор" Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР", а також в російськомовній версії цієї ж статті - "Экс-управляющие "Амстора" Вагоровские нашли возможность торговать on-line в "ДНР", шляхом розміщення на вказаному сайті повного тексту судового рішення з даної справи;

- зобов'язання ТОВ "Київський інститут проблем управління імені Горшеніна" (далі - Інститут) спростувати недостовірну інформацію про Товариство, поширену в мережі Інтернет на веб-сайті http://lb.ua в статті під назвою "Екскеруючі "Амстором" Вагоровські відшукали можливість торгувати online у "ДНР", шляхом розміщення на вказаному сайті повного тексту судового рішення з даної справи;

- зобов'язання ТОВ "Золота Середина" спростувати недостовірну інформацію про ТОВ "Фоксвіпеймент", поширену в мережі Інтернет на веб-сайті http://obozrevatel.com в статті під назвою "Экс-правляющие "Амстора" Вагоровские нашли возможность торговать on-line в "ДНР", шляхом розміщення на вказаному сайті повного тексту судового рішення з даної справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі № 910/12173/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Фоксвіпеймент" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і прийняти нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент" зазначає, що всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України відповідачем не було доведено достовірності спірної інформації, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували доводи відповідачів.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не обґрунтовано з яких підстав відхилено доводи позивача про невідповідність дійсності поширеної інформації.

Відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент" у справі № 910/12173/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Шипка В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. у відпустці, судді Остапенка О.М. на лікарняному, керуючись ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (далі за текстом - Положення № 25), п. 2.2, 2.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 (далі за текстом - Засади використання автоматизованої системи документообігу суду), розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12173/15 колегію суддів у складі: головуючого судді: Верховця А.А., суддів Сотнікова С.В., Гарник Л.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент" та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2015 о 11:10.

14.09.2015 та 15.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Київський інститут проблем управління імені Горшеніна" та ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" надійшли письмові відзиви на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 29.09.2015 в ході з'ясування і перевірки обставин справи в їх сукупності, перевіряння законності та обґрунтованості оскарженого рішення у повному обсязі, доводів і підстав з яких порушено питання про перегляд оскарженого рішення, на окремі з уточнюючих питань членів колегії суддів представник ТОВ "Фоксвіпеймент", надаючи пояснення по суті спору, уникаючи відповіді на одне з таких питань, висловив сумнів в неупередженості судді Гарник Л.Л.

З метою позбавлення учасників провадження сумнівів у всебічності, повноті і об'єктивності розгляду всіх обставини справи в їх сукупності, оцінки доказів за внутрішнім переконанням, неупередженості суду та попередження пов'язаних з недовірою порушень порядку ведення судового засідання, інших ускладнень при розгляді апеляційної скарги, керуючись ст. 2-1, 4-6, 20, 86, 99 ГПК України, суддею Гарник Л.Л. заявлено про самовідвід у розгляді справи № 910/12173/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 задоволено заяву судді Київського апеляційного господарського суду Гарник Л.Л. про самовідвід у справі № 910/12173/15, з підстав зазначених вище.

Враховуючи задоволення заяви про самовідвід судді Гарник Л.Л., керуючись ст. 4-6, 69 ГПК України, п. 2.3.25. Положення № 25, п. 2.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12173/15 колегію суддів у складі: головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Шипка В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент" та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2015 о 11:10.

26.10.2015 у зв'язку з виходом судді Остапенка О.М. з відпустки, керуючись ст. 4-6, 69 ГПК України, п. 2.3.23 Положення № 25, п. 2.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 було сформовано колегію з числа постійної у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Шипка В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент" та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.11.2015 14:15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 виправлено описку, допущену в п. 2 резолютивній частині ухвали від 30.09.2015, слова "розгляд апеляційної скарги відкласти на 03.11.2015р. 14:15" на ".. 24.11.2015р. 14:20".

27.10.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Діджітал Пеймент Сістемс" надійшли письмові пояснення по суті спору та 02.11.2015 від ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" надійшли додаткові докази у справі.

24.11.2015 у зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. на лікарняному, керуючись ст. 4-6, 69 ГПК України, п. 2.3.23 Положення № 25, п. 2.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12173/15 колегію суддів у складі: головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 вищевказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Фоксвіпеймент".

В судовому засіданні 24.11.2015 відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, Київським апеляційним господарським судом оголошувалась ухвала про відкладення розгляду справи до 08.12.2015 - 14:40.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, було зупинено провадження у справі № 910/12173/15 за апеляційною скаргою ТОВ "Фоксвіпеймент" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 до вирішення Солом'янським районним судом міста Києва справи № 760/18725/15-г (провадження № 2/760/7862/15) та зобов'язано учасників апеляційного провадження у справі повідомити Київський апеляційний господарський суд про усунення підстав, які зумовили зупинення. Зазначена ухвала була постановлена в зв`язку з тим, що ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" були подані докази того, що на теперішній час в провадженні Солом'янського районного суду міста Києва перебуває справа №760/18725/15-г (провадження № 2/760/7862/15) за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ПАТ "Сьогодні Мультімедіа", ТОВ "РБК-Україна", ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" про захист честі, гідності та ділової репутації. Апеляційний суд дійшов висновку, що в результаті здійснення провадження за вказаною вище позовною заявою рішенням іншого суду можуть бути встановлені обставини, що напряму можуть вплинуть на оцінку доказів у даній справі, і такі, що мають значення для правильного її вирішення.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, якою було зупинено провадження у справі № 910/12173/15, була оскаржено до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2016 зазначений судовий акт апеляційного суду залишено без змін. Касаційна інстанція мотивувала своє рішення тим, що колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги, враховуючи те, що апеляційним господарським судом установлено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує зупинення провадження у справі.

08.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" надійшло клопотання про поновлення провадження у даній справі, обґрунтоване тим, що 21.09.2016 ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва у справі № 760/18725/15-ц позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ТОВ "Інформаційне агентство "Українські новини" про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 поновлено провадження за апеляційною ТОВ "Фоксвіпеймент" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі № 910/12173/15 та призначено її розгляд на 20.12.2016 о 14:00.

Перед початком судового засідання 20.12.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Фоксвіпеймент" надійшла письмова заява про відвід колегії суддів, зареєстрована під № 09-15/144/16 від 20.12.2016 (далі за текстом - Заява № 09-15/144/16).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксвіпеймент" Колосар М.Є. про відвід колегії суддів у справі № 910/12173/15 залишено без задоволення.

В судовому засіданні 20.12.2016 представник апелянта Колосар М.Є. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 і прийняти нове, яким позов задовольнити. Представник відповідача 1 Зайома О.А. заперечувала проти вимог апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України "Про інформацію" визначено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. (ст. 5 Закону України "Про інформацію").

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ділова репутація - це відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи.

Пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що ділова репутація - це сукупність документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства, а для фізичної особи - також про належний рівень професійних здібностей та управлінського досвіду, а також відсутність в особи судимості за корисливі злочини і за злочини у сфері господарської діяльності, не знятої або не погашеної в установленому законом порядку.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. (ч. 2 ст. 7 закону України "Про інформацію").

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Водночас, статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 1 статті 94 Цивільного кодексу України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 Цивільного кодексу України.

У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 Цивільного кодексу України.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Також у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що норма ч.1 ст. 30 Закону України "Про інформацію", яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема, наведеної вище статті 5, яка визначає право кожного на інформацію, та як вже було зазначено, реалізація якого не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Зазначена правова позиція наведена Верховним судом України у постанові від 28.05.2013, винесеній за результатами розгляду справи №5023/10562/11.

Як вбачається з матеріалів справи, позов було мотивовано тим, що 28.04.2015 у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою "Екс-управляючі "Амстору" Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР", а також в російськомовній версії цієї ж статті - "Экс-управляющие "Амстора" Вагоровские нашли возможность торговать on-line в "ДНР" було вказано недостовірну інформацію, яка дискредитує позивача як суб'єкта господарювання, завдаючи шкоди діловій репутації; 28.04.2015 у мережі Інтернет на веб-сайті http://lb.ua та на веб-сайті http://obozrevatel.com було відтворено вказану статтю з посиланням на редакцію "Українські новини".

Апелянт вважає, що відповідачами через мережу Інтернет було поширено інформацію, яка є недостовірною та спричиняє шкоду діловій репутації позивача, а тому інформація має бути спростована.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", далі - постанова Пленуму № 1) .

Відповідно до пункту 12 Постанови №1 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України; далі - ЦПК України).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Керуючись зазначеними положеннями норм чинного процесуального законодавства, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, зазначивши, при цьому, що відповідачі-1,2 розмістили на своїх сайтах спірну інформацію, повністю відтворивши статтю з посиланням на відповідача-1. Тому, Інститут і ТОВ "Золота Середина" звільнено від відповідальності відповідно до статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні".

Як вже зазначалось вище, інформація, яка за твердженням позивача завдає шкоди його діловій репутації та спростування якої є предметом розгляду у даній справі.

Досліджуючи позовні вимоги у даній справі у відповідності положень ст. 43 ГПК України, яким чином розповсюдження вказаної інформації вплинуло на ділову репутацію позивача та досліджуючи у відповідності до ст.ст. 32, 34 ГПК України, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність шкоди, завданій діловій репутації апелянта та формам її прояву. Апеляційна інстанція звертає увагу на наступне, обґрунтовуючи неправдивість зазначено інформації, що є предметом спору у даній справі, позивач посилається на те, що в період розгляду даної справи апеляційною інстанцією, розпорядженні ТОВ «Фоксвіпеймент» з'явився додатковий доказ, який був відсутній на момент розгляду справи Господарським судом міста Києва, а саме - довідка Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському району м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області № 39/08-29-22-0409/37544498 від 21.07.2015 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фоксвіпеймент» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ Торгівельний будинок «Амстор» (код за ), ТОВ «СП-Інвест» (код за ), ТОВ «Амстор Трейд» (код за ), ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД (код за ), ТОВ «Несторг» (код за ) за період з 01.01.2014 по 31.05.2015 .

Скаржник, наголошує на тому, що відповідно до зазначеної вище довідки податкового органу, перевіркою встановлено, що при здійсненні фінансово-господарських операцій ТОВ «Фоксвіпеймент» з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» (код за 1. ТОВ «СП- Т-гвест» (код за ), ТОВ «Амстор Трейд» (код за ), ТОВ ВКФ ЛІА» ЛТД (код за ), ТОВ «Несторг» (код за ) за період з 3.01.2014р. по 31.05.2015р - не встановлено порушень в частині їх відображення. Крім того, обсяг оподатковуваних операцій, що здійснювались між ТОВ «Фоксвіпеймент» та ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» не дорівнює 24 мільйонам гривень, про якій йдеться в спірній статті, що також вказує на недостовірність опублікованої інформації.

В свою чергу, відповідач-1 опротестовуючи позовні вимоги, посилається на те, що інформація, викладена в статті від 28.04.2015 під назвою «Екс-управляючі «Амстору» Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line», наступного змісту: «ОСОБА_7 также являєется сотрудником «Фоксвиппеймент» - компании, совладельцем которой опять таки являєшся ОСОБА_5». «Через ету компанию, какранее сообщало агентство, Вагоровским виводились деньги из ООО «ТД «Амстор». В частности, 24 млн. грн., которые пошли на покупку квартири на Грушевского», отримана у відповідності до ст. 35 Закону України «Про інформаційні агентства», а саме з матеріалів кримінального провадження № 0000247, що розслідується Головним управлінням МВС України в м. Києві та наразі, підтверджується Листом ліквідатора ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» від 22.01.2015 № 134, що є доказом в матеріалах справи 760/18725/15-ц.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 35 «Про інформаційні агентства», інформаційне агентство, суб'єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація, зокрема, є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Крім того, факт існування кримінального провадження № 0000247, що розслідується Головним управлінням МВС України в м. Києві та Лист ліквідатора ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» від 22.01.2015 року № 134, що є доказом в матеріалах справи 760/18725/15-ц, позивачем не заперечується, як і зміст такого листа. Доказів протилежного в суді не доведено.

Так, приписами ст. 302 Цивільного кодексу України, передбачено фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування.

Отже, інформація, яка міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000247, що розслідується Головним управлінням МВС України в м. Києві є інформацією, отриманою відповідачем з офіційних джерел в розумінні ст. 302 Цивільного кодексу України, оскільки є інформацією органів державної влади, а отже не потребує перевірки її достовірності, у зв'язку з чим особа, яка таку інформацію використовує, відповідно до приписів вказаної статті Цивільного кодексу України, не несе відповідальності в разі її спростування.

В засіданнях суду апеляційної інстанції апелянтом наголошувалось на тому, що ОСОБА_6 не є співробітником ТОВ "Фоксвіпеймент", співвласником останнього не є ОСОБА_8, і не були такими на момент розповсюдження спірної інформації, в підтвердження чого матеріали справи містять письмові докази відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяги з яких, складені як до, так і після публікації інформації та розповсюдження змісту статей, про які йдеться в обґрунтування заявлених позовних вимог і були подані в суді першої інстанції - витяг від 29.05.2015, 08.05.2015, 30.04.2015 (т. 1 а.с. 11- 20, 50-52).

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючі наявні докази, колегія відзначає, що публікація спірних статей відбулася 28.04.2015, тоді як перший з витягів з ЄДРПОУ датований 30.04.2015.

В матеріалах справи також було відсутнє документальне підтвердження того, що оспорювана інформація безпосередньо вплинула на ділову репутацію позивача.

Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позивачем не спростовано твердження про те, що ОСОБА_6 є співробітником Товариства, а ОСОБА_8 - співвласником. Твердження про те, що Вагоровськими виводилися гроші через Товариство не спростовано позивачем, а саме не подано відповідних банківських виписок, тощо.

Крім того, доводи позивача про недостовірність інформації, яка стосується безпосередньо осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Вагоровських, є необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині заявлені безпідставно, так як вказані особи є фізичними особами, які не позбавлені права самостійно захищати свої права та законні інтереси, подавши відповідні позови.

Апелянтом не було доведено того, що інформація, яка була поширена у мережі Інтернет, є недостовірною.

На позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги, але в матеріалах справи відсутні докази того, що викладені обставини не відповідають дійсності.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Позивачем не було надано місцевому суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували поширення відповідачем недостовірної інформації та порушення його діями права Товариства на недоторканість ділової репутації.

Тому суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксвіпеймент" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі № 910/12173/15 - без змін.

2. Справу № 910/12173/15 повернути до Господарського суду м. Києва

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко