ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 918/1279/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Радивилівського районного центру зайнятості

до Прокуратури Рівненської області

про стягнення коштів в сумі 35 873 грн. 45 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №04-1067 від 19.12.2016р.,

ОСОБА_2, довіреність №04-1068від 19.12.2016р.;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н б/д.

У судовому засіданні 22 грудня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05 грудня 2016 року Радивилівський районний центр зайнятості (далі Радивилівський РЦЗ, позивач) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Прокуратури Рівненської області (далі відповідач) стягнення коштів в сумі 35 873 грн. 45 коп..

В обгрунтування позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача 35 873 грн. 45 коп., що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_4, у зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" .

Ухвалою суду від 08 грудня 2016 року позовну заяву №01-10/3 від 29.11.2016р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1279/16, розгляд якої призначено на 22 грудня 2016 року.

12 грудня 2016 року від позивача на адресу суду надійшов лист з додатком №01-1029 від 02.12.2016р.. (а.с. 33-36)

21 грудня 2016 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло повідомлення №04-1069 від 19.12.2016р. щодо неможливості надати оригінал наказу прокуратури Рівненської області від 25.08.2016р. №873. (а.с. 38) Також надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. (а.с. 39)

22 грудня 2016 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 40-42), в якому зазначив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13.12.2016 року постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016р. скасовано, залишено в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.02.2016р.. У звязку із чим вважає, що відпали підстави, які були підставою для звернення Радивилівського районного центру зайнятості з позовом до суду. Також повідомив, що наказом прокурора Рівненської області №1045 від 20.10.2016р. ОСОБА_4 звільнено з посади прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури та органів прокуратури України з 25.10.2016р. у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1. ст. 51 Закону України "Про прокуратури", п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

У судовому засіданні 22 грудня 2016 року представники позивача просили позов задовольнити, крім того зазначили про те, що останнім не відомо, що постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016р. скасовано, залишено в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.02.2016р..

У судовому засіданні 22 грудня 2016 року представник відповідача просила відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на наказ від 25.08.2016р. №873 "Про поновлення на роботі ОСОБА_4Л." на виконання постанови та виконавчого листа Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 року у справі №817/3472/15.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Рівненської області про визнання нечинним та скасування наказу прокурора Рівненської області від 14.12.2015 року №1512 "Про звільнення ОСОБА_4Л.", поновлення на посаді прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області, зобов'язання прокурора Рівненської області (Рівненського регіонального прокурора) видати наказ про призначення позивача на посаду прокурора Дубенської місцевої прокуратури, як особу, яка має першочергове право (при утворенні вакансії в період з 15.12.2015 року по 15.12.2016 року), зобов'язання прокурора Рівненської області (Рівненського регіонального прокурора) видати наказ про призначення позивача на посаду прокурора Дубенської місцевої прокуратури (при утворенні вакансії), стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2015 року по день постановлення судового рішення у розмірі з розрахунку середньоденної заробітної плати в сумі 349,26 грн..

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі №817/3472/15 визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Рівненської області від 14 грудня 2015 року №1512, яким звільнено позивача у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (пункт 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України) з виплатою вихідною допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (стаття 44 КЗпП України) в частині формулювання причин звільнення, виключивши з даного наказу слова "ліквідацією чи". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року скасовано рішення 29 лютого 2016 року у справі №817/3472/15 та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ від 14 грудня 2015 року №1512 та поновлено позивача на посаді прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області з 15 грудня 2015 року. Стягнуто з прокуратури Рівненської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2015 року по 08 червня 2016 року у розмірі 41911,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2016 року у справі №817/3472/15 постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року скасовано, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишено в силі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі №817/3472/15 визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Рівненської області від 14 грудня 2015 року №1512, яким звільнено позивача у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (пункт 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України) з виплатою вихідною допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (стаття 44 КЗпП України) в частині формулювання причин звільнення, виключивши з даного наказу слова "ліквідацією чи". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. у справі №817/3472/15 встановлено, що, 25.09.2015 року прокурор Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 ознайомлений із письмовим попередженням Прокуратури Рівненської області від 24.09.2015 року №11/1-2002вих15 про звільнення із займаної посади та з органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру") у разі не проходження або неуспішного проходження тестування на заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року.

Наказом Прокуратури Рівненської області "Про звільнення ОСОБА_4Л." від 14.12.2015 року №1512 молодшого радника юстиції ОСОБА_4 звільнено з посади прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області з 14.02.2015 року у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з виплатою вихідною допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (ст. 44 КЗпП України).

ОСОБА_4 звільнено з посади прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області та органів прокуратури України з 14.12.2015 року у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду або в разі скорочення кількості прокурорів органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Посаду прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області, яку обіймав позивач, було скорочено. Призначення на посади прокурорів новоствореної Дубенської місцевої прокуратури здійснювалось в межах визначеної штатної чисельності, за наслідками успішного проходження тестування, відповідно до сформованого рейтингу.

Крім того, Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/3472/15 встановлено, що звільнення ОСОБА_4 з посади ґрунтувалось на вимогах закону.

Також, Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/3472/15 встановлено, що наказ Прокуратури Рівненської області від 14.12.2015 року №1512 "Про звільнення ОСОБА_4Л." містить невірне формулювання причин звільнення позивача. У наказі вказано такі дві підстави для звільнення позивача, як "у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією", які є самостійними підставами та не можуть вживатися одночасно. Крім того, фактично ліквідації органу прокуратури, в якому працював позивач, не відбулось.

Оскільки постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі №817/3472/15, на виконання якої був виданий наказ від 25.08.2016р. №873 "Про поновлення на роботі ОСОБА_4Л.", скасовано, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог Радивилівського районного центру зайнятості до Прокуратури Рівненської області про стягнення коштів в сумі 35 873 грн. 45 коп..

Суд вважає за необхідне вказати, що Наказом №1045 від 20 жовтня 2016 року "Про звільнення ОСОБА_4Л." звільнено молодшого радника юстиції ОСОБА_4 з посади прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області та органів прокуратури з 25.10.2016р. у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного (ст. 44 КЗпП України). (а.с. 43)

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного позову, у звязку з чим у позові Радивилівського районного центру зайнятості до Прокуратури Рівненської області про стягнення коштів в сумі 35 873 грн. 45 коп., слід відмовити.

Судові витрати згідно статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 1, 12, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 27.12.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2- позивачу рекомендованим (35500, м. Радивилів, вул. О. Невського, 29);

3- відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, буд. 52).