ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.2016 Справа № 905/2613/16

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «УКРАГРОЛІЗИНГ»

до Приватного підприємства «Хуторок»

про стягнення грошових коштів в розмірі 223813, 31 грн., з яких сума лізингових платежів 105933, 08 грн., пеня в розмірі 71812, 84 грн., індекс інфляції 41183, 59 грн., 3% річних в розмірі 4883, 80 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, за довір. від 15.04.2016р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «УКРАГРОЛІЗИНГ» звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства «Хуторок» про стягнення грошових коштів в розмірі 223813, 31 грн., з яких сума лізингових платежів 105933, 08 грн., пеня в розмірі 71812, 84 грн., індекс інфляції 41183, 59 грн., 3% річних в розмірі 4883, 80 грн.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 525, 526, 530, 611, 612, 614, 625, 629, 810, Цивільного кодексу України, статей 193, 230 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору фінансового лізингу №5-10-360 стз-фл/484 від 05 серпня 2010 року. Зазначив, що актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки №14 від 03 вересня 2010 року передав у користування відповідачу трактор колісний загального призначення ХТА-17221-19, заводський №3225 вартістю 428400 грн. строком на 5 років. Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється додатком до договору «Графік сплати лізингових платежів». Станом на 18 серпня 2016 року відповідач не виконав свої зобовязання за договором та частково не сплатив лізинговий платіж №15 у сумі 10118, 74 грн., а також не сплатив чергові лізингові платежі №№16-20, загальна сума заборгованості за якими склала 105933,08 грн.

У звязку із невиконанням відповідачем грошового зобовязання, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивачем було нараховано інфляційні витрати в розмірі 41183, 59 грн., 3% річних в розмірі 4883, 80 грн.

Відповідно до пункту 7.1 договору позивачем нарахована пеня за період з 04.06.2014 по 17.08.2016 в розмірі 71812, 84 грн.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив задовольнити позовні вимоги. 11 листопада 2016 року надав через канцелярію суду обґрунтований розрахунок 3% річних, пені, інфляційних витрат, банківські виписки в підтвердження перерахування відповідачем коштів, лист відповідача від 01.09.2010 №75.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки невідомі. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Клопотань щодо фіксації судового процесу не заявлено, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а норми статті 129 Конституції України одним з принципів судочинства визначають свободу у наданні сторонами суду доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами. Вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізінг» (Лізингодавець) та Приватним підприємством «Хуторок» (Лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу №5-10-360 стз-фл/484(надалі по тексту-договір), за умовами якого Лізингодавець передає Лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного Лізингоодержувачем, та визначений у додатку до договору «Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу», що є специфікацією Предмета лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Лізингодавець на письмове замовлення Лізингоодержувача для потреб останнього купує у постачальника предмет лізингу згідно порядку використання коштів державного бюджету України, що спрямовується на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу та заходи за операціями фінансового лізингу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1904 (пункт 2.1 договору).

Згідно із пунктам 2.2, 2.3 договору строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між сторонами (далі акт), що укладається у 5 (пяти) автентичних примірниках.

Постачальник, перелік, кількість, ціна, вартість, строк лізингу, строк передачі і адреси місця передачі предмета лізингу встановлюється додатками до договору «Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу». Передача предмета лізингу здійснюється на умовах EXW (місце передачі визначається в додатку) згідно з Міжнародними правилами Інкотермс в редакції 2000 року.

Згідно із додатком №1 до договору предметом лізингу є трактор колісний загального призначення ХТЗ-7221-19 у кількості 1 одиниці, вартістю 428400 грн. (з ПДВ), постачальник предмета лізингу Відкрите акціонерне товариство «Харківський тракторний завод».

За актом прийому-передачі сільськогосподарської техніки від 03 вересня 2010 року постачальник Відкрите акціонерне товариство «Харківський тракторний завод» передав, а відповідач прийняв трактор колісний загального призначення ХТЗ-17221-19, зав№3225 на умовах договору фінансового лізингу.

Лізингоодержувач після укладення договору, на підставі виставленого лізингодавцем рахунку, який діє протягом трьох днів, перераховує на рахунки лізингодавця:

- попередній лізинговий платіж в розмірі, визначеному пунктом 4.1 дпного договору;

- одноразову комісію за організацію поставки техніки в розмірі, визначеному пунктом 4.1 договору.

З моменту підписання акту лізингоодержувач за користування предметом лізингу сплачує лізингодавцю чергові лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу;

- комісію за супроводження договору в розмірі, визначеному пунктом 4.1 даного договору.

Черговість сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості предмета лізингу та сплати комісії за супроводження договору кратна трьом місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акту. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання акту, подальші платежі через кожні три місяці (пункт 4.3 договору)

Відповідно до пункту 4.4. договору розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється додатком до договору «Графік сплати лізингових платежів».

Додатком №2 до договору сторонами погоджений графік сплати лізингових платежів та наступні основні умови лізингу: вартість техніки, переданої в лізинг 428400 грн.(з ПДВ), сума попереднього лізингового платежу в частині відшкодування її вартості (15%) грн. 64260 грн. (з ПДВ), одноразова комісія за організацію поставки техніки в розмірі 7% від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості предмету лізингу 25489, 80 грн.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг» (частина 2 статті 806 Цивільного кодексу України та частина 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно із частиною 1 статті 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг».

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж, як винагороду лізингодавцю за отримане у лізінг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Матеріали справи містять банківські виписки які свідчать про здійснення часткової оплати відповідачем чергових лізингових платежів.

Як встановлено судом відповідачем черговий лізинговий платіж за графіком (за №15) частково не сплачено на суму 10118, 74 грн., повністю не сплаченими залишились чергові лізингові платежі за №№16 20 згідно графіку на загальну суму 105933,08 грн.

умовами договору.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що лізингоодержувач не виконав зобовязань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення суми лізингових платежів в розмірі 105933, 08 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 4883, 80 грн., інфляційних витрат в розмірі 41183, 59 грн., та пені в сумі 71812, 84 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних за період з 04.06.2014 по 17.08.2016 на суму 10118, 74 грн., за період з 04.09.2014 по 17.08.2016 на суму 19800, 11 грн., за період з 04.12.2014 по 17.08.2016 на суму 19481, 49 грн., за період з 04.03.2015 по 17.08.2016 на суму 19162,87 грн., за період з 04.05.2015 по 17.08.2016 на суму 18844, 25 грн., за період з 04.09.2015 по 17.08.2016 на суму 18525, 62 грн., суд визнає його вірним, стягненню підлягає сума в розмірі 4883, 80 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних витрат, суд визнає його не вірним, оскільки початковий місяць для розрахунку зазначався невірно, у звязку із неповним місяцем з огляду на дату виникнення боргу відповідача. Судом здійснений розрахунок суми інфляційних витрат за період з липня 2014 року по липень 2016 року включно на суму 10118, 74 грн., за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року включно на суму 19800, 11 грн., за період з січня 2015 року по липень 2016 року включно на суму 19481, 49 грн., за період з квітня 2015 року по липень 2016 року на суму 19162, 87 грн., за період з липня 2015 року по липень 2016 року включно на суму 18844, 25 грн., за період з жовтня 2015 року по липень 2016 року включно на суму 18525, 62 грн. За розрахунком суду розмір інфляційних витрат становить 35037, 73 грн.

Відповідно до пункт 7.1 договору за порушення строків слати лізингових платежів лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобовязань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобовязань в повному обсязі. (пункт 7.7 договору).

Строк позовної давності за цим договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, трьох процентів річних та індексу інфляції 10 (деять) років (пункт 9.3 договору).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, сторони пунктом 7.7 договору встановили інший період нарахування пені, який починається на наступний день після закінчення строку виконання зобов'язання і закінчується після оплати лізингоодержувачем відповідних сум.

Перевіривши розрахунок пені за період з 04.06.2014по 17.08.2016 на суму 10118, 74 грн., за період з 04.09.2014 по 17.08.2016 на суму 19800,11 грн., за період з 04.12.2014 по 17.08.2016 на суму 19481,49 грн., за період з 04.03.2015 по 17.08.2016 на суму 19162,87 грн., за період з 04.06.2015 по 17.08.2016 на суму 18844, 25 грн., за період з 04.09.2015 по 17.08.2016 на суму 18525,62 грн. суд визнає його невірним, за розрахунком суду розмір пені більший ніж заявлений позивачем, але суд не виходить за межі позовних вимог, тому стягненню підлягає пеня в розмірі 71812, 84 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, судові витрати, пропорційно відношенню розміру задоволених вимог до розміру первісних, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «УКРАГРОЛІЗИНГ» до Приватного підприємства «Хуторок» про стягнення грошових коштів в розмірі 223813, 31 грн., з яких сума лізингових платежів 105933, 08 грн., пеня в розмірі 71812, 84 грн., індекс інфляції 41183, 59 грн., 3% річних в розмірі 4883, 80 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Хуторок» (87600, Донецька область, м. Новоазовськ, вул. Леніна, 88, ) на користь Державного Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «УКРАГРОЛІЗИНГ» (01601, м. Київ, вул. Мечникова,16А, ) суму грошових коштів в розмірі 223813, 31 грн., з яких сума лізингових платежів 105933, 08 грн., пеня в розмірі 71812, 84 грн., індекс інфляції 35037, 73 грн., 3% річних в розмірі 4883, 80 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3265,01 грн.

У судовому засіданні 14 листопада 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21 листопада 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява