КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/31303/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Отрюха Б.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Крашенінннікова М.І.;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р.

у справі № 910/31303/15 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 25096,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відповідача про відшкодування шкоди в сумі 25096,25 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивач пропустив встановлений чинним законодавством трирічний строк позовної давності, про застосування якого заявлено Відповідачем.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р., прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до увагу, що відлік строку позовної давності розпочинається з 04.08.2015, тобто з дати прийняття рішення Апеляційним судом Запорізької області, відповідно до якого особою, відповідальною за спричинені збитки, є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 (головуючий суддя Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.) рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 скасовано, прийнято нове, яким позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" страхового відшкодування у сумі 25096,25 грн., 1218,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1339,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Скасовуючи рішення місцевого суду, апеляційний суд виходив із встановлених обставин поважності причин пропуску строку позовної давності, у зв'язку з чим такий строк судом було відновлено. Задовольняючи позов апеляційний господарський суд, керуючись положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування", дійшов висновку про те, що до Позивача після сплати страхувальнику страхового відшкодування перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП. При цьому, оскільки такою особою є ОСОБА_3, який є учасником бойових дій, то, в силу вимог п. 13.1 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", саме МТСБУ є особою, яка зобов'язана відшкодувати Позивачу суму страхової виплати.

Не погодившись з постановою апеляційної інстанції, Відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просив її скасувати, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2016р. (головуючий суддя Попікова О.В., судді Євсіков О.О., Кролевець О.А.) касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016р. у справі №910/31303/15 скасувано. Справу №910/31303/15 направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

У результаті повторного автоматизованого розподілу справу №910/31303/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді Косакова Г.В., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. справу №910/31303/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 08.11.2016р.

Розпорядженням від 11.08.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. у відпустці, проведено автоматичну зміну складу суду, відповідно до якої визначено новий склад колегії суддів: Власов Ю.Л. (головуючий), Станік С.Р., ОСОБА_4

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016р. апеляційну скаргу у справі №910/31303/15 прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 29.11.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016р. відкладено розгляд скарги на 13.12.2016р.

13.12.2016р. представником Позивача до суду подано пояснення по суті спору.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Як підтверджується матеріалами справи, 16.05.2012 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № АТФ1208862, за умовами якого предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом „Мітсубісі Патжеро", реєстраційний номер НОМЕР_1.

28.10.2012р. в місті Маріуполі на проспекті Перемоги сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 та застрахованиим автомобілем «Мітсубісі Патжеро», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_6.

13.02.2013р. постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області встановлено, що 28.10.2012р. близько 17 години 50 хвилин в м. Мелітополі по проспекту 50 років Перемоги, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Toyotа, державний номер НОМЕР_2, повертаючи ліворуч поза перехрестям не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3, який рухався на зустріч прямо, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.10.4 ПДР України. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновку №1048 від 02.11.2012р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Мітсубіші Патжеро", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 37842,58 грн.

17.12.2012р. співробітниками Позивача було складено розрахунок страхового відшкодування №6058, за яким до виплати страхувальнику належить страхове відшкодування у розмірі 25096,25 гривень.

Відповідно до платіжного доручення №39519 від 20.12.2012 Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 25096,25 грн. за ремонт автомобіля „Мітсубісі Патжеро", реєстраційний номер НОМЕР_1.

14.11.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області позов Позивача до ОСОБА_3 було задоволено та стягнуто з винної особи 25096,25 грн.

04.08.2015р. рішенням Апеляційного суду Запорізької області у справі №32-/7486/14-ц вказане рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було скасовано, у позові Позивачу відмовлено, на тій підставі, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4, а отже за спричинені збитки повинен відповідати МТСБУ.

22.10.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

17.11.2015 року Відповідач направив відповідь на заяву Позивача, відповідно до якої відмовив у виплаті страхового відшкодування, що стало підставою звернення Позивача до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.22.1. ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п.35.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п.36.4. ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно з ст.13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п.3.6. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах від 07.08.2014р. №320/2014, затвердженого Протоколом Президії МТСБУ та погодженого Протоколом Координаційної Ради МТСБУ від 17.11.2014р. №47/2014, Бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування виключно у разі настання дорожньо-транспортної пригоди з вини осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з п.13.1 статті 13 Закону та у разі коли особою, відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є особа, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів іншим страховиком-членом Бюро, що визнаний банкрутом та/або ліквідованим.

Як встановлено судом транспортний засіб - автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_3, вина якого у скоєнні ДТП встановлена в судовому порядку. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області № 22-Ц/778/4473/15 від 04.08.2015р. було встановлено, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4.

Враховуючи вищевикладене та приписи п.13.1 ст.13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з попередніми судами, які здійснювали розгляд справи №910/31303/15 стосовно того, що МТСБУ несе відповідальність за учасника бойових дій, ОСОБА_3, особи винної у вчиненому ДТП.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до Позивача, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що вимога Позивача про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 25096,25 грн. страхового відшкодування є обґрунтованою.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ст.256, 257 Цивільного кодексу України, про що зазначено в клопотанні Відповідача. Проте, апеляційний суд не погоджується з цим висновком, виходячи з наступного.

Згідно з ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З наведених норм вбачається, що перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа дізналась про порушення її права, та переривається звернення до суду з позовом на захист цього права, пропущення строку позовною давності є підставою для відмови у позові, проте якщо суд визнає причини пропуску поважними, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено судом ДТП сталось 28.10.2012р., винним визнано ОСОБА_3 Позивач 20.12.2012 виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 25096,25 грн. У липні 2014 Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення шкоди в сумі 25096,25 грн. Рішенням суду від 14.11.2014 позов Позивача було задоволено. Проте, 04.08.2015р. дане рішення суду було скасовано апеляційним судом, у позові Позивачу було відмовлено, оскільки ОСОБА_3 є учасником бойових дій і за спричинену ним шкоду повинен відповідати Відповідач. 22.10.2015 Позивач звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. 17.11.2015 року Відповідач відмовив Позивачу у відшкодуванні. 09.12.2015 Позивач звернувся до суду з даним позовом.

З наведеного вбачається, що перебіг строку позовної давності почався 28.10.2012. - дня вчинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди. Коли Позивач (до якого перейшло право потерпілої особи) у липні 2014 звернувся до суду з позовом до боржника (винуватої у ДТП особи ОСОБА_3.) строк позовної давності перервався відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України та почався заново. При цьому, апеляційний суд враховує, що Позивач не знав, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, тому звертаючись з позовом саме до нього, як винуватця ДТП, діяв добросовісно. Відповідно, станом на 09.12.2015, коли Позивач звернувся до суду з даним позовом, трирічний строк позовної давності, який після переривання почав перебіг з липня 2014, не закінчився.

Вищий господарський суд України, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду, вказав, що апеляційна інстанція не з'ясувала причин та обставин, які завадили Позивачу звернутись до суду із даним позовом одразу ж після ознайомлення з рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.08.2015.

Дані причини та обставини апеляційним судом при новому розгляді з'ясовані, отримані пояснення Позивача з цього приводу, що отримавши рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.08.2015, він 22.10.2015 року відповідно до п.35.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Лише, отримавши 17.11.2015 року від Відповідача відмову у виплаті страхового відшкодування, Позивач 09.12.2015 звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладені обставини, дотримання Позивачем строків позовної давності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року скасуванню, з прийняття нового рішення про задоволення позову.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. у справі №910/31303/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бул. Русанівський, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) шкоду в сумі 25096 (двадцять п'ять тисяч дев'яносто шість) грн. 25 коп. та судовий збір в сумі 1218 (одна тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бул. Русанівський, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Б.В. Отрюх

С.Р. Станік