ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Справа № 923/1268/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Р-ГРУПП", Миколаївска область

до Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради, м. Херсон

про стягнення 339109,74 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. б/н від 01.12.2016 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. б/н від 07.12.2016 р.

Сутність спору: Позивач (Приватне підприємство "Р-Групп", Миколаївська обл., м. Баштанка, ) звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Комунальне підприємство "Дорожник", м. Херсон, ) 339109 грн. 74 коп., у тому числі: 292289 грн. 31 коп. боргу за товар, відвантажений на підставі укладених між сторонами договорів № 31 від 28.04.2015 р. та 28.04.2016 р., 21814 грн. 12 коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті товару, а також 11385 грн. 74 коп. інфляційних втрат та 13620 грн. 43 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині проведення повної та своєчасної оплати вартості товару.

Відповідач правом надання письмового відзиву на позов не скористався, в наданих суду усних поясненнях зазначив, що не може ані підтвердити, ані спростувати заявлену суму боргу з огляду на пошкодження електроних носіїв (комп'ютерів), на яких зберігалася інформація про бухгалтерські операції та електрону бухгалтерську документацію, а також повне знищення цієї документації без можливості відновлення у зв'язку із затопленням приміщення бухгалтерії.

Відтак у КП "Дорожник" відсутня основна частина робочої та бухгалтерської документації та комп'ютерних програм, що унеможливлює діяльність підприємства.

Відповідач звернувся з усним клопотанням про витребування у позивача для огляду оригіналів договорів, довіреностей на одержання товару та товарно-транспортних накладних на його відпуск, двостороннього акту звіряння розрахунків, складеного станом на 16.11.2016 р., яке судом задоволено.

Уповноважений представник позивача повідомила про наявність у неї і готовність передати на огляд суду вищеперелічені оригінали документів.

Зазначені документи передано для огляду їх судом і уповноваженим представником відповідача.

Відповідачем також заявлено клопотання про звільнення його від відповідальності в частині сплати пені, інфляційних втрат та річних з огляду на скрутне фінансове становище підприємства.

Позивач проти заявленого клопотання заперечує, посилаючись на те, що ПП "Р-Групп" також перебуває у скрутному становищі внаслідок несплати покупцями відвантаженої продукції та вилучення з обігу у зв'язку з цим значних сум грошових коштів.

Зазначене клопотання буде вирішено в процесі розгляду спору, з'ясування обставин справи та дослідження доказів на їх підтвердження.

У судовому засіданні уповноважений представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На підставі укладених між сторонами 28.04.2015 р. та 28.04.2016 р. договорів поставки товару № 31, позивач (постачальник) зобов'язався передати у власність відповідача (покупець) товар, а відповідач - прийняти цей товар та провести його оплату у порядку, строки та за ціною, які передбачені умовами цих договорів (а.с. 10-12; 17-19).

У пунктах 1.2.1; 1.2, 2.2, 2.3, 2.4, 6.1 та 6.2 договорів поставки сторони передбачили, що постачальник зобов'язується проводити поставку (продаж) покупцю у власність нафтопродукту окремими партіями відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору. Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються у бухгалтерських документах постачальника: рахунку-фактурі; видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 ГК України та є невід'ємною частиною договорів. Датою поставки (передачі) товару постачальником у власність покупця є дата, зазначена в накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару). Товар вважається поставленим постачальником та переданим у власність покупця з моменту підписання покупцем накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами будь-яких актів приймання-передачі товару у власність. Фактично оформлені накладні на відпуск товару, виписані на підставі довіреностей на одержання матеріальних цінностей, є належним підтвердженням права власності покупця на товар. Оплата товару покупцем здійснюється на підставі відповідних документів, зазначених в п. 1.2 цих договорів, які постачальник виписує на кожну партію товару та передає покупцю (електроним або факсимільним зв'язком) у момент отримання товару. Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 1 (одного) банківського дня з дати виставлення рахунку-фактури постачальником, на умовах часткової попередньої оплати за товар, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

На виконання договорів поставки позивач протягом 2015-2016 р.р. відвантажив відповідачу окремими партіями мазут та бітум шляховий БНД 60/90 на загальну суму 2108563 грн. 31 коп., з яких відповідачем оплачено 1816274 грн.

Станом на 16.11.2016 р. борг відповідача за одержаний і не оплачений товар становить 292289 грн. 31 коп., що відображено у складеному між сторонами двосторонньому акті звіряння розрахунків, підписаному представниками постачальника і покупця та скріпленого печатками юридичних осіб, оригінал якого в судовому засіданні досліджено й оглянуто судом і представником відповідача (а.с. 32).

Зокрема. за договором № 31 від 28.04.2015 р. відповідач має заборгованість в сумі 14607 грн. за мазут М-40, відвантажений згідно видаткової накладної від 27.08.2015 р. № 119 (загальна вартість відвантаженого товару 53664 грн.).

За договором № 31 від 28.04.2016 р. борг відповідача за одержаний і не оплачений товар складає 277682 грн. 31 коп., у тому числі: згідно видаткової накладної від 01.10.2016 р. № 202 за бітум шляховий БНД 60/90 в кількості 16,534 тн. на суму 135578 грн. 80 коп.; згідно видаткової накладної від 01.10.2016 р. № 203 за бітум шляховий БНД 60/90 в кількості 8,065 тн., на загальну суму 73391 грн. 50 коп.; згідно видаткової накладної від 11.10.2016 р. № 209 за бітум шляховий БНД 60/90 в кількості 6,83 тн. на загальну суму 68412 грн. 01 коп.

Факт відвантаження вищепереліченої кількості товару, за який відповідачем не здійснено розрахунок підтверджений наданими в матеріали справи належно засвідченими копіями виставлених відповідачем рахунками на оплату № 126 від 27.08.2015 р. на суму 53664 грн.; 200 від 01.10.2016 р. на суму 135578 грн.; № 201 від 01.10.2016 р. на суму 73391 грн. 50 коп.; № 207 від 11.10.2016 р. на суму 68412 грн. 01 коп. (а.с. 13, 20, 21, 27).

Товар одержувався уповноваженим представником покупця п. Рубан Д.В., діючим на підставі довіреностей типової форми № М-2 № 153/1 від 27.08.2015 р., № 130/1 від 01.10.2016 р. на підставі видаткових накладних № 119 від 27.08.2015 р. на суму 53664 грн.; № 202 від 01.10.2016 р. на суму 135578 грн.; № 203 від 01.10.2016 р. на суму 73391 грн. 50 коп., № 209 від 11.10.2016 р. на суму 68412 грн. 01 коп., а також товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 119 від 27.08.2015 р.; № 202 від 01.10.2016 р.; № 203 від 01.10.2016.; № 209 від 11.10.2016 р. (а.с. 14, 15, 16, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29).

Вищеперелічені довіреності, рахунки, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні мають усі необхідні реквізити, підписи представників постачальника і покупця, водія, засвідчені печатками юридичних осіб, їх оригінали оглянуто та досліджено судом і представником відповідача, присутнім в судовому засіданні.

У зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині проведення повної та своєчасної оплати вартості товару, наслідком чого стало утворення боргу в сумі 292289 грн. 31 коп., позивач скерував відповідачу претензію з вимогою оплати боргу протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання претензії, яку було вручено особисто під розпис представнику покупця ОСОБА_3 18.10.2016 р. (а.с. 30).

В наданій відповіді за вих. № 196 від 17.11.2016 р. відповідач повністю визнав існуючий борг в сумі 292289 грн. 31 коп. та просив, враховуючи скрутне становище КП "Дорожник" розстрочити його виплату на шість місяців (а.с. 31).

Оригінал листа за вих. № 196 від 17.11.2016 р. оглянуто та досліджено судом і уповноваженим представником відповідача, присутнім в судовому засіданні.

Відповідач доказів проведення кінцевої оплати за одержаний та не сплачений товар суду не надав.

Відтак, позивач належними та допустимими доказами у розумінні приписів ст.ст. 32, 33, 34, 36 ГПК України довів факт існування відвантаженого відповідачу та неоплаченого товару, але в сумі 291989 грн. 31 коп., а не 292289 грн. 31 коп., як зазначено в наведеному у тексті позовної заяви розрахунку.

Так, в поданій позовній заяві, позивач зазначає, що борг відповідача за договором № 31 від 28.04.2015 р. складає 14607 грн. за мазут, відвантажений згідно видаткової накладної № 119 від 27.08.2015 р.

Відповідач також зазначає, що за договором від 28.04.2016 р. № 31 борг відповідача за неоплачений товар складає 277682 грн. 31 коп., у тому числі: по видатковій накладній від 01.10.2016 р. № 202 - 135578 грн. 80 коп.; по видатковій накладній № 203 від 01.10.2016 р. - 73391 грн. 50 коп.; по видатковій накладній № 209 від 11.10.2016 р. - 68412 грн. 01 коп.

Зазначені суми цілком співпадають з сумами вартості відвантаженого товару, зазначених у видаткових накладних № № 202, 203, 209, але за підсумком не співпадають з сумою боргу по цьому договору, визначеною позивачем.

Так, згідно наданих доказів борг відповідача за неоплачений за договором поставки № 31 від 28.04.2016 р. товар складає 277382 грн. 31 коп. (135578,80 + 73391,50 + 68412,01), тоді як позивачем внаслідок арифметичної помилки зазначено 277682 грн. 31 коп., тобто на 300 грн. збільшено від суми фактичного боргу, що призвело до безпідставного збільшення боргу у підсумку - 292289 грн. 31 коп. замість 291989 грн. 31 коп., який слідує з наведених самим же позивачем доказів та розрахунку.

У пункті 7.5 договорів поставки сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, покупець на вимогу постачальника зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду прострочки, без обмеження строків її нарахування, а також сплатити на користь постачальника проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 15 % річних від простроченої суми.

За несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті товару, відвантаженого згідно видаткової накладної № 119 від 27.08.2015 р. за період з 28.08.2015 р. по 22.11.2016 р., позивач нарахував пеню в розмірі 11372 грн. 31 коп.

За прострочку оплати товару, відвантаженого згідно видаткових накладних № 202 та № 203 від 01.10.2016 р. (135578,80 + 73391,50 = 208970,30) за період з 03.10.2016 р. по 22.11.2016 р., позивач нарахував пеню в розмірі 8290 грн. 11 коп.

За прострочку оплати товару, відвантаженого згідно видаткової накладної № 209 від 11.10.2016 р. на суму 68412 грн. 01 коп., за період прострочки з 13.10.2016 р. по 22.11.2016 р., позивач нарахував пеню в розмірі 2151 грн. 70 коп.

За підсумком сума нарахованої пені складає 21814 грн. 12 коп. (11372,31 + 8290,11 +2151,70).

Розрахунок пені проведено із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду прострочки з урахуванням сум заборгованості згідно кожної окремої поставки на підставі видаткових накладних № № 119, 202, 203, 29.

За прострочення боржником грошового зобов'язання, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також умов п. 7.5 договорів поставки № 31, позивач нарахував відповідачу річні за ставкою 15 %, сума яких згідно наданого розрахунку складає 13620 грн. 43 коп., а також перерахував борг із застосуванням встановленого Державним комітетом статистики України індексу інфляції, після чого розмір завданих інфляцією збитків склав 11385 грн. 74 коп., які поряд із сумою основного боргу просить стягнути з відповідача.

Розрахунки інфляційних втрат та річних судом досліджено і перевірено, визнано такими, що проведені у відповідності з вимогами чинного законодавства.

З урахуванням положень ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 655, 712 ЦК України, ст. 230, ч. 6 ст. 231 та ч. 6 ст. 232 ГК України, суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню: в частині стягнення основного боргу - в сумі 291989 грн. 31 коп., в частині стягнення річних - в сумі 13620 грн. 43 коп.; в частині стягнення інфляційних втрат - в сумі 11385 грн. 74 коп., пені - розмірі 18102 грн. 21 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення 300 грн. основного боргу відмовляється у зв'язку з його збільшенням, що є наслідком арифметичної помилки позивача при його розрахунку та виведені підсумку.

В частині стягнення 3711 грн. 91 коп. пені (21814,12 - 18102,21) відмовляється у зв'язку з порушенням позивачем при її розрахунку по поставці згідно видаткової накладної № 119 від 27.08.2015 р. порядку нарахування, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України.

Клопотання відповідача про звільнення його від відповідальності та зменшенні підлягаючої до стягнення пені відхиляється, зважаючи на недоведення його скрутного фінансового становища належними та допустимими доказами відповідно до ст. 33 ГПК України.

Суд також зазначає, що негативні наслідки, пов'язані із втратою документації та неможливістю у зв'язку з цим підтвердити існуючу заборгованість, не звільняють його від обов'язку відшкодувати завдані порушенням договірних зобов'язань збитки, за умови їх доведення позивачем належними та допустимими доказами.

Витрати по оплаті судового збору в розмірі 5026 грн. 46 коп. пропорційно задоволеним вимогам покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради, 73009 м. Херсон, вул. Фонтанна, 15, , р. рахунки не відомі на користь приватного підприємства "Р-Групп", 56100, Миколаївська обл., Баштанський р-н, м. Баштанка, вул. Ювілейна, 83-А, , р. рахунки не відомі 291989 (двісті дев'яносто одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 31 коп. основного боргу, 13620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 43 коп. річних, 11385 (одинадцять тисяч триста вісімдесят п'ять) грн. 74 коп. інфляційних втрат, 18102 (вісімнадцять тисяч сто два) грн. 21 коп. пені та 5026 (п'ять тисяч двадцять шість) грн. 46 коп. витрат по оплаті судового збору.

2. В задоволенні решти позову відмовити.

Повне рішення складено 23.12.2016 р.

Суддя Н.О. Задорожна