РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016№910/21653/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/21653/16

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», м. Київ,

про стягнення 27 200 грн. штрафу та 27 200 грн. пені,

за участю представників:

позивача - Кравченко О.К. (довіреність від 09.11.2016 №300-122/02-79);

Новицького М.З. (довіреність від 04.04.2016 №300-122/02-30);

відповідача - не з'явився.

Антимонопольний комітет України (далі -АМК) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - Товариство) 27 200 грн. штрафу, накладеного на відповідача рішенням АМК від 29.12.2016 №670-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №24-26.13/98-15 (далі - рішення №670-р), та 27 200 грн. пені, нарахованої за невиконання рішення №670-р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: рішенням №670-р на Товариство накладено штраф у сумі 27 200 грн. за вчинення порушень, які передбачені пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді неподання інформації АМК на вимоги державного уповноваженого АМК від 13.02.2015 №24-25/12-1279 і від 07.05.2015 №24-25/12-4786 у встановлені ним строки; станом на 21.11.2016 АМК не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу; за прострочення сплати вказаного штрафу з Товариства слід стягнути нараховану АМК суму пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 19.12.2016.

Представники позивача у судовому засіданні 19.12.2016 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2016 було надіслано відповідачу на адресу (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3), зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали. До матеріалів справи долучено конверт повернення з юридичної адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку прописом «фірма вибула».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 19.12.2016 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №670-р:

визнано, що Товариство вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподанні інформації АМК на вимогу державного уповноваженого АМК від 13.02.2015 №24-25/12-1279 у встановлений ним строк (пункт 1);

за порушення, зазначене в пункті 1 рішення №670-р, на Товариство накладено штраф у сумі 13 600 грн. (пункт 2);

визнано, що Товариство вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподанні інформації АМК на вимогу державного уповноваженого АМК від 07.05.2015 №24-25/12-4786 у встановлений ним строк (пункт 3);

за порушення, зазначене в пункті 3 рішення №670-р, на Товариство накладено штраф у сумі 13 600 грн. (пункт 4).

Згідно з частиною першою статті 56 Закону рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур'єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до частин другої і третьої статті 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення №670-р було надіслано на адресу Товариства супровідним листом від 06.01.2016 №24-26/90-63, який було повернуто відділенням поштового зв'язку з відміткою «закінчення встановленого строку зберігання».

У зв'язку з викладеним рішення №670-р було опубліковано в офіційному друкованому засобі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур'єр» від 20.05.2016 №94 (5714). Таким чином, рішення №670-р вважається врученим відповідачу 30.05.2016.

Отже, строк добровільної сплати Товариством суми штрафу закінчився 01.08.2016 (оскільки 30.07.2016 і 31.07.2016 вихідні дні).

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Судом встановлено, що відповідач не оскаржував вказане рішення до суду.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як встановлено судом, Товариство станом на 25.11.2016 - день подання позовної заяви (як і на даний час) не сплатило штраф у добровільному порядку; доказів протилежного суду не подано.

За таких обставин господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 27 200 грн. штрафу.

Крім того, у частині п'ятій статті 56 Закону зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

У вимогах про стягнення з Товариства 27 200 грн. пені АМК визначило період її нарахування з 02.08.2016 по 10.11.2016 (дата, визначена позивачем у розрахунку), тобто 101 день.

Судом встановлено, що кількість днів прострочення сплати штрафу становить 101 день; сума пені за один день прострочення сплати штрафу складає 408 грн., тому за 101 день прострочення сплати штрафу з відповідача слід було б стягнути 41 208 грн. пені (408 грн. х 101 день).

Проте за приписами частини п'ятої статті 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу (27 200 грн.), накладеного на відповідача рішенням №670-р, а тому стягненню з Товариства підлягає 27 200 грн. пені, що також було враховано АМК.

Згідно з частиною дев'ятою статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», є органи Державної податкової служби України.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код 16467237) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, до загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 27 200 (двадцять сім тисяч двісті) грн. штрафу і 27 200 (двадцять сім тисяч двісті) грн. пені.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код 16467237) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.2016.

Суддя О. Марченко