ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 918/1126/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, ордер б/н від 24.09.2015р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

У судовому засіданні 22 грудня 2016 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" (далі - ТзОВ "Рубін", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк", відповідач), в якому просив:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.09.2015 року зареєстрований в реєстрі за №11465, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на договорі іпотеки №SMERS00561/1 від 04 лютого 2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубін-12", посвідченому приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі за номером №506.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вчинення виконавчого напису порушує право власності ТзОВ "Рубін". Крім того, позивач посилається на те, що при вчинені виконавчого напису нотаріуса, відповідачем не була підтверджена безспірність заборгованості позивача, виконавчий напис №11465 від 07.09.2015 року вчинено з порушенням приписів ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом №296/5 від 22.02.2012р. Міністерства Юстиції України, що стало підставою для звернення з позовом до суду про визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 28 вересня 2015 року позовну заяву б/н від 24.09.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1126/15, розгляд якої призначено на 13 жовтня 2015 року. Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 28 вересня 2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" б/н від 24.09.2015 року про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за №11465 від 07.09.2015 року, про звернення стягнення на магазин по продажу ювелірних виробів загальною площею 175,3 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Рівне, вул. Соборна, 61 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07 липня 2006 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради на підставі розпорядження міського голови від 06 липня 2006 року №1193-р, зареєстрованого 07 липня 2006 року Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації: за номером запису:226-1604 в книзі:12, реєстраційний номер 10424854.

13 жовтня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (т. 1 а.с. 41-42)

Ухвалою суду 13 жовтня 2015 року розгляд справи відкладено на 02 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2016 року було зобов'язано Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 подати всі документи, за наслідками розгляду яких було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11465 від 07 вересня 2015 року, а також належним чином засвідчену копію вказаного виконавчого напису.

02 листопада 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання б/н від 27.10.2015р. про зупинення провадження у справі. (т. 1 а.с. 56-60)

Ухвалою суду від 02 листопада 2015 року провадження у справі №918/1126/15 було зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційних скарг Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" і Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №826/20084/14 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кабінету Міністрів України, за участю третіх осіб - Нотаріальної палати України та ОСОБА_6, про визнання незаконними і нечинними окремих положень постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

07 грудня 2016 року від приватного нотаріуса ОСОБА_1 на адресу суду надійшов лист з додатками. (т. 1 а.с. 91-230)

21 листопада 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 21 листопада 2016 року про відновлення провадження у справі та копія постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016р. у справі №826/20084/14. (т. 2 а.с. 1-15)

Крім того, 22 листопада 2016 року від представника відповідача на адресу суду надійшов лист з копією постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016р. у справі №826/20084/14. (т. 2 а.с. 16-22)

Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року провадження у справі №918/1125/15 поновлено, розгляд справи призначено на 05 грудня 2016 року.

05 грудня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення документів. (т. 2 а.с. 29-31)

У судовому засіданні 05.12.2016 року представником позивача було подано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів. (т. 2 а.с. 32)

Ухвалою суду від 05 грудня 2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22 грудня 2016 року.

22 грудня 2016 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про припинення провадження у справі з додатками (т. 2 а.с. 46-61), в якій останній зазначив про те, що 15 січня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_7 був укладений Договір про внесення змін і доповнень до Договору про надання траншу №SME0007836 від 04 лютого 2008 року. Також зазначив, що 10 лютого 2016 року представником ПАТ "Альфа-Банк" до Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подана заява в порядку п. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення оспорюваного ТзОВ "Рубін-12" виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. У зв'язку із чим вважає, що відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі слід припинити.

У судовому засідання 22 грудня 2016 року представник позивача заперечив щодо припинення провадження у справі, оскільки спірний виконавчий напис є чинним.

Розглянувши заяву представника відповідача про припинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, у разі відсутності предмету спору.

За приписами пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Посилання представника відповідача на заяву в порядку п. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення оспорюваного ТзОВ "Рубін-12" виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 як на підставу про відсутність предмету спору судом відхиляються, оскільки це не є припинення існування предмета спору.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження існування обставин, які б давали підстави для втрати виконавчим написом чинності.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

При цьому, ч. 5 ст. 47 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання впродовж строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні 22 грудня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також повідомив про те, що за заявою банку іпотечне обтяження з магазину по продажу ювелірних виробів який знаходиться в м. Рівне вул. Соборна, 61 знято у зв'язку з належним виконанням грошових зобов'язань зі сторони боржника ОСОБА_7.

У судове засідання 22.12.2016р. представник відповідача та третя особа не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №743, №751. (т. 2 а.с. 40, 45)

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Представник відповідача та третя особа не скористались своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки суд не повідомили.

Оскільки розгляд справи неодноразово відкладався, строк вирішення спору закінчується, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та дійшов висновку про те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи без участі представника відповідача та третьої особи сторін згідно з вимогами ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_7 (далі - позичальник) було укладено рамкову угоду №SMER00561. (т. 1 а.с. 21) В межах вказаної рамкової угоди, 04 лютого 2008 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_7 укладено договір про надання траншу №SME0007836, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 700 000, 00 доларів США під 13,5% річних, які позичальник зобов'язався погасити разом з нарахованими процентами згідно графіку, що є невід'ємною складовою договору. (т. 1 а.с. 22-23)

У якості забезпечення зобов'язань за рамковою угодою та договором про надання траншу, 04 лютого 2008 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТзОВ "Рубін-12" було укладено договір іпотеки №SMERS00561/1, предметом якого було передача в іпотеку ПАТ "Альфа-Банк" приміщення магазину по продажу ювелірних виробів за адресою: м Рівне, вул. Соборна, буд. 61, загальною площею 175,3 кв.м.. (т. 1 а.с. 24-28)

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання траншу, 07 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за заявою ПАТ "Альфа-Банк" було вчинено виконавчий напис №11465 про звернення стягнення на предмет іпотеки на загальну суму 8 172 004, 40 грн.. (т. 1 а.с. 18)

15 вересня 2015 року державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено постанову №48732791 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №11465 виданого 07.09.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. (т. 1 а.с. 19-20)

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом виконавчого напису.

Судом встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" звернулося до нотаріуса із заявою №9907-52 від 04.02.2016р., в якій просило виключити запис з державного реєстру іпотек та зняти заборону відчуження з приміщення магазину по продажу ювелірних виробів, загальною площею 175,3 кв. м., що знаходиться за адресою Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Рубін-12". (т. 2 а.с. 63)

Судом встановлено, що 15 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_7 було укладено Договір про внесення змін і доповнень до Договору про надання траншу №SME0007836 від 04.02.2008 року. (т. 2 а.с. 53-54)

Також судом встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою в порядку п. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", в якій просило винести постанову про повернення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу №11465 виданого 07.09.2015р.. (т. 2 а.с. 61)

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на 05.02.2016 року відомості про державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки, обтяжень щодо об'єкту нерухомого майна: нежитлового приміщення, магазину по продажу ювелірних виробів, об'єкту житлової нерухомості загальною площею 175,3 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61 - відсутні. (т. 2 а.с. 58-61)

Як встановлено судом, обтяження за договором іпотеки №SMERS00561/1 від 04 лютого 2008 року, за яким було вчинено виконавчий напис від 07.09.2015 року зареєстрований в реєстрі за №11465, знято.

Предмет позову у даній справі становить вимога ТзОВ "Рубін-12" про визнання виконавчого напису від 07.09.2015 року зареєстрований в реєстрі за №11465, таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із вчиненням його з порушенням приписів ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом №296/5 від 22.02.2012р. Міністерства Юстиції України.

За приписами абзацу 7 пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог.

Іпотека, відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У частини 1 статті 575 Цивільного Кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За приписами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено надіслання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору та право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо протягом встановленого строку вказана вимога залишається без задоволення.

На підставі частин 1, 2 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до положень ч. 2. ст. 3 Закону України "Про іпотеку", взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Порядок державної реєстрації нерухомого майна регламентується Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868.

Відповідно до вимог п. 63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868, під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - державний виконавець. Державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки (п.71 Порядку).

Таким чином, відповідно до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868, державна реєстрація припинення іпотеки здійснюється шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таку державну реєстрацію прав (припинення іпотеки, обтяження) здійснює нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, яким було посвідчено договір іпотеки та накладено заборону на відчуження предмету іпотеки.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами.

Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат" та відповідно до глави 15 п.5.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно вимог ч. 9 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Як встановлено судом, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до нотаріуса із заявою №9907-52 від 04.02.2016р., в якій просило виключити запис з державного реєстру іпотек та зняти заборону відчуження з приміщення магазину по продажу ювелірних виробів, загальною площею 175,3 кв. м., що знаходиться за адресою Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Рубін-12".

Також судом встановлено, що відомості в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна про державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки, обтяжень щодо об'єкту нерухомого майна: нежитлового приміщення, магазину по продажу ювелірних виробів, об'єкту житлової нерухомості загальною площею 175,3 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61 - відсутні.

Як було встановлено судом, 10 лютого 2016 року представником ПАТ "Альфа-Банк" до Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подана заява в порядку п. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення оспорюваного ТзОВ "Рубін-12" виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

При цьому, ч. 5 ст. 47 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання впродовж строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В матеріалах справи відсутні докази закриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №11465 виданого 07.09.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Згідно з п. 4 ст. 49 цього Закону, виконавче провадження підлягає закриттю у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1 218 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.09.2015 року зареєстрований в реєстрі за №11465, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на договорі іпотеки №SMERS00561/1 від 04 лютого 2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубін-12", посвідченому приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі за номером №506.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-12" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 61);

3- відповідачу рекомендованим (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6);

4- третій особі рекомендованим (03131, м. Київ, вул. Передова, 15-Б).