ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" грудня 2016 р. Справа №925/330/16

Господарський суд Черкаської області у складі судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по справі

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до Канівського комунального підприємства теплових мереж, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 30

про стягнення 9 671 286,75 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від заявника (боржника): ОСОБА_1 за довіреністю;

від кредитора: участі не брав;

від ВДВС: участі не брав.

Господарський суд ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Канівського комунального підприємства теплових мереж про стягнення заборгованості за поставлений газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 21.01.2014р. №1967/14-БО-36 в розмірі 9 671 286,75 грн.,

в тому числі:

5 286 244,61 грн. основного боргу,

1 204 259,76 грн. пені,

2 996 559,60 грн. інфляційних збитків,

184 222,78 грн. 3% річних

та відшкодування судових витрат.

Рішенням суду від 31.05.2016р. позовні вимоги задоволено повністю.

21.06.2016р. на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 31.05.2016р. було видано наказ.

01.12.2016р. до суду надійшла скарга Канівського комунального підприємства теплових мереж на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд:

- зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Канівського комунального підприємства теплових мереж, що знаходяться на рахунках, які відкриті в філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507, р/р: 0695, 0695, 0695, 0695, 0695.

Скарга мотивована тим, що орган ДВС наклав арешт на рахунки зі спеціальним режимом використання, чим порушив приписи низки законів, в тому числі ЗУ «Про виконавче провадження», «Про електроенергетику», «Про теплопостачання», «Про ринок природного газу», та підзаконних нормативних документів з організації бухгалтерського обліку в Україні. Статус рахунків в банку зі спеціальним режимом використання підтверджено листом філії 0165 ПАТ «Ощадний банк України».

Крім того, боржник та кредитор реструктуризували погашення заборгованості за спожитий в 2014р. газ - рівними платежами до 01.01.2021р., що не враховано виконавчою службою при накладенні арешту на рахунки та кошти боржника (заявника). Борг погашається рівномірно рівними платежами, що заявник підтвердив документально: платіжні доручення №593 від 12.10.2016р., №668 від 16.11.2016р., №755 від 12.12.2016р.

Представник кредитора вимоги боржника заперечив письмово та вказав, що виконавча служба діяла відповідно до приписів законодавства та вживала всіх заходів для погашення боргу та реального виконання рішення суду на користь ПАТ «Нафтогаз України». Просить в задоволенні скарги відмовити. Представник кредитора участі у розгляді скарги не брав, причини неприбуття невідомі.

ВДВС вимоги заперечив.

Суд вважає, що скарга боржника може бути розглянута за наявними в справі доказами та матеріалами, за відсутності представників стягувача та ВДВС.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника боржника, господарський суд Черкаської області дійшов до висновку, що скарга боржника підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Посадові особи органів державної влади мають діяти лише у спосіб, визначений законом, про що вказано в ст. 19 Конституції України.

Рішення суду, ухвалене іменем держави, є обовязковим до виконання на всій території держави відповідно до вимог Конституції України, ст. 115 ГПК України.

Згідно ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставинах, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об'єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарга на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9.13 своєї постанови від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

13.07.2016р. за заявою НАК «Нафтогаз України» відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про арешт коштів боржника.

05.10.2016р. в ході примусового відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на кошти Канівського комунального підприємства теплових мереж в межах суми боргу з врахуванням виконавчого збору.

21.11.2016р. Канівське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області з клопотанням про зняття арешту з поточних рахунків підприємства з спеціальним режимом використання, які відкриті у філії Черкаського обласного управління «Ощадбанк».

До цього часу арешт з рахунків не знятий.

Згідно абз. 2 ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 14.05.2015р. №423-VIII) забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки».

Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання», поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу - рахунки теплопостачальної організації, відкриті в уповноваженому банку і призначені для зарахування коштів, що вносяться споживачами теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково використовується природний газ, що постачається гарантованим постачальником.

Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку.

Частиною 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обовязок державного виконавця зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом.

Таким чином, державний виконавець в силу приписів законодавства та отримавши повідомлення з документальним підтвердження того, що кошти, на які накладено арешт, - знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використанням, зобовязаний винести постанову про зняття арешту з таких рахунків боржника.

Наявним в матеріалах справи документами підтверджується, що у Канівського комунального підприємства теплових мереж зі спеціальним режимом використання відкрито саме пять рахунків, з яких державний виконавець зобовязаний зняти накладений раніше арешт.

Як було встановлено вище, державним виконавцем було винесено 05.10.2016р. постанову про арешт коштів боржника Канівського комунального підприємства теплових мереж. Такі дії ВДВС суд вважає передчасними.

Суд дійшов висновку, що державний виконавець в порушення приписів законодавства, отримавши повідомлення з документальним підтвердженням того, що кошти, на які накладено арешт, знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання, постанову про зняття арешту з таких рахунків боржника не виніс. Це порушує права та охоронювані законом інтереси Канівського комунального підприємства теплових мереж щодо цільового використання грошових коштів та суперечить приписам законодавства.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд вважає доводи божника, приведені ним в обґрунтування скарги належними, правомірними та виваженими, тому скаргу боржника належить задовольнити повністю та зобовязати відділ ДВС скасувати арешт з коштів на рахунках боржника зі спеціальним режимом використання:

№0695,

№0695,

№0695,

№0695,

№0695 в філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Канівського комунального підприємства теплових мереж, що знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання, які відкриті в філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507, р/р: 0695, 0695, 0695, 0695, 0695.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому Законом порядку.

Ухвалу направити стягувачу, боржнику та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя Г.М. Скиба