ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року Справа № 904/7699/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Дмитренко Г.К.,

при секретарі Мудрак О.М..

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 25.08.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №09-32/345 від 11.07.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 року у справі №904/7699/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Логос-Капітал", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровську, м. Дніпро

про стягнення 452 117,91 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016р. у справі №904/7699/16 (суддя Колісник І.І.) задоволено позовні вимоги ТОВ "Компанія з управління активами "Логос-Капітал". Стягнуто з ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Логос-Капітал" пеню у сумі 417866,55 грн., 3% річних у сумі 34251,36 грн., судовий збір у сумі 6781,77 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, як прийняте з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що господарським судом було не взято до уваги заявлене відповідачем клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю до господарського суду м.Київа, яке обгрунтоване тим, що у обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровську відсутні повноваження здійснювати представництво від імені ПАТ «Промінвестбанк» у якості відповідача.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 19.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 26.02.2016 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Логос-Капітал" був укладений договір банківського рахунку № 104/36-68.

Відповідно до пункту 1.1 договору банк на підставі заяви клієнта, встановленої форми, відкриває клієнту поточний рахунок в національній та/або іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до наданої банку ліцензії, тарифів, законодавства України.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного року. Дія цього договору автоматично продовжується щоразу на строк, зазначений у абзаці 1 цього пункту, на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не менше ніж за 15 календарних днів до закінчення строку дії цього договору не надішле на поштову адресу, вказану в цьому договорі або за допомогою комплексу повідомлення про припинення цього договору (пункт 7.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом перегляду справи № 903/3368/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2016 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Логос-Капітал" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" про стягнення 5 474 883,66 грн. (а.с.22-23), Дніпропетровський апеляційний господарський суд, залишаючи в силі рішення місцевого господарського суду, встановив наступне.

На виконання умов договору банк відкрив клієнту поточний рахунок №7609 та зобов'язався здійснити його розрахунково-касове обслуговування. З кінця лютого - початку квітня 2016 року відповідач систематично порушував взяті на себе зобов'язання за договором, що виражається у несвоєчасному виконанні платіжних доручень позивача, виконанні доручень на перерахування коштів не в повному обсязі та інше.

У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобовязань за договором, позивач 15.04.2016 року відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах звернувся до банку з заявами про:

розірвання договору банківського рахунку № 104/36-68 від 26.02.2016;

закриття поточного банківського рахунку № 7609, відкритого у Обласному відділенні ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ ПАТ "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" та перерахування на підставі його платіжного доручення № 28 від 15.04.2016 залишку коштів у сумі 1 890 716,73 грн. на інший свій поточний рахунок №2482, відкритий у Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпропетровськ, МФО 305675.

Відповідач вимоги позивача не задовольнив, банківський рахунок відмовився закривати, кошти позивачеві не перерахував.

Не виконав відповідач також і платіжне доручення позивача № 31 від 12.05.2016 про перерахування залишку коштів у сумі 3 584 166,93 грн. на інший свій поточний рахунок №2482, відкритий у Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпропетровськ, МФО 305675, яке позивач направляв також разом із заявою про закриття рахунку (а.с. 22-23, 149 - 152, 156 - 159 том 1).

Під час розгляду справи № 904/3368/16 місцевим та апеляційним судами було встановлено, що строк виконання платіжних доручень настав, оскільки платіжні операції мали бути здійснені в операційний день надходження платіжних доручень позивача до банківської установи.

Згідно з частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Грошові кошти у загальній сумі 5557006,91грн., стягнуті за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2016 у справі 904/3368/16, відповідач перерахував позивачеві лише 19.07.2016, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача № 2482.980 за 19.07.2016 (а.с. 18 том 1).

У зв'язку з несвоєчасним перерахуванням грошових коштів за платіжними дорученнями позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню у сумі 417 866,55 грн. за загальний період з 16.04.2016 року по 18.07.2016 року та 3% річних у сумі 34 251,36 грн. за загальний період з 16.04.2016 року по 18.07.2016 року, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

За змістом ст.526 Цивільного кодексу Україні та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 7.1.2. статті 7 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно із ст. 1066 Цивільного кодексу України: «За договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.»

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно із ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

За платіжним дорученням, у відповідності до ч. 1 ст. 1089 Цивільного кодексу України, банк зобовязується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1091 Цивільного кодексу України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Статтею 8.1. Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Як встановлено судом першої інстанції, за платіжними дорученнями № 28 від 15.04.2016 на суму 1 890 716,73 грн. та №31 від 12.05.2016 на суму 3 584 166,93 грн. відповідач мав здійснити перерахування вказаних грошових коштів на користь позивача не пізніше 15.04.2016 та 12.05.2016 відповідно.

Згідно п. 32.2. ст. 32 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобовязаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктом 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" визначено, що з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону.

Позивачем до позовної заяви було надано розрахунок пені за період з 16.04.2016р. по 18.07.2016р. за платіжним дорученням №28 від 15.04.2016р.в сумі 177727,37грн. та за період з 13.05.2016р. по 18.07.2016р. за платіжним дорученням №31 від 12.05.2016р. в сумі 240139,37грн.

Судом перевірено розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановлено, що сума є обґрунтованою та арифметично правильною, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 417866,55грн.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було заявлено до стягнення 3% річних за період прострочення з 16.04.2016р. по 18.07.2016р. в сумі 14567,82 та за період з 13.05.2016р. по 18.07.2016р. в сумі 19683,54грн.

Вказане нарахування перевірено колегією суддів, визнано таким, що здійснено у відповідності до норм діючого законодавства, а тому апеляційний суд підтримує висновок господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 34251,36 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що господарським судом було не взято до уваги заявлене відповідачем клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю до господарського суду м.Київа, яке обгрунтоване тим, що у обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровську відсутні повноваження здійснювати представництво від імені ПАТ «Промінвестбанк» у якості відповідача, не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

За частиною четвертою статті 15 цього Кодексу якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", Закону України "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. ОСОБА_1 повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Згідно з пунктом 20.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності. У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особ.

Як встановлено господарським судом та з таким висновком погоджується апеляційний суд, пункт 3.1 Положення про Обласне відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ (а.с.36-37) встановлює, що відділення має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також здійснювати іншу діяльність згідно з чинним законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України, а також у межах видів діяльності, які має право здійснювати банк відповідно до банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, а саме, окрім іншого: відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, у частині відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі касове обслуговування клієнтів.

За змістом пункту 3.3 Положення відділення з питань, що стосуються його діяльності, представляє банк в судах.

Згідно з довіреністю від 20.03.2016 року, виданою головою правління ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційни банк ОСОБА_3 директору Обласного відділення ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в м. Дніпропетровськ ОСОБА_4, останню уповноважено представляти інтереси банку в усіх правоохоронних органах та судах з усіма правами, наданими законом (а.с.93-94).

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та нормам діючого законодавства. Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 року у справі №904/7699/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 20.12.2016 року.