КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа№ 911/2670/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Луценко Р.О. (дов. від 01.11.2016 р.);

від відповідача: не з'явився;

від заявника: не з'явився;

від державної виконавчої служби: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвала господарського суду Київської області від 25.10.2016р.

по справі № 911/2670/13 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Адвокатського об'єднання "Адвокатська контора "Василик і Євстігнєєв"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке"

про стягнення 234 391,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.10.2016 р. у справі № 911/2670/13 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну стягувача відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 25.10.2016 р. у справі № 911/2670/13 та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

23.11.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника апелянта надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.

05.12.2016 ріку через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В подальшому розгляд справи відкладався.

22.12.2016 року у судовому засіданні представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області без змін.

Інші представники сторін у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача, скаржника та державної виконавчої служби, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2013 Адвокатське об'єднання Адвокатська контора "Василик і Євстігнєєв" (позивач/стягувач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Княжицьке ( СТОВ Княжицьке/відповідач/боржник) про стягнення 234 391,58 грн., з яких: 224 500,00 грн. заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг шляхом відстрочення її оплати та уступки права вимоги від 01.09.2011, 224,50 грн. інфляційних втрат та 10 167,08 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13 позов задоволено, стягнуто з СТОВ Княжицьке на користь Адвокатського об'єднання Адвокатська контора "Василик і Євстігнєєв" 224 500 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 10 167 грн. 08 коп. 3% річних та 4 687 грн. 84 коп. судового збору.

07.10.2013 було видано наказ про примусове виконання зазначеного рішення.

18.06.2014 Адвокатське об'єднання Адвокатська контора «Василик і Євстігнєєв» (ідентифікаційний код 35379954) змінило найменування на Адвокатське бюро «Василик В.В.», про що державним реєстратором було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру.

07.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_3 надійшла заява, відповідно до якої заявник просить замінити стягувача Адвокатське бюро "Василик і Євстігнєєв" () на ОСОБА_3 ( ОСОБА_3./заявник) в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 45 750,00 грн. у межах виконавчого провадження №47354131 та зведеного виконавчого провадження №35501784.

Відповідно до ч. 1 ст. 121- 4 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 зазначив, що у Броварському міськрайонному відділі державної виконачої служби Головного територіального управління у Київській області на примусовому виконанні перебуває наказ господарського суду Київської області у справі №911/2670/13, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2015 ВП №47354131.

Відповідно до поданої заявником постанови Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області від 29.01.2016, виконавче провадження №47354131 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №35501784.

Заявником зауважено, що 10.02.2014 між ним, як новим кредитором, та Адвокатським об'єднанням Адвокатська контора "Василик і Євстігнєєв", як первісним кредитором, було укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов'язані), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що цим договором врегульовані відносини щодо відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до СТОВ Княжицьке, вказані в п. 4 цього договору.

Відповідно до пп. 2, 4 договору про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов'язанні) від 10.02.2014 сторони підтверджують, що боржник має борг перед первісним кредитором в розмірі 45 750,00 грн., а правами, які відступаються відповідно до цього договору первісним кредитором новому кредитору, є права первісного кредитора вимагати (в тому числі в судовому порядку, а також в процедурі провадження по справі про банкрутство боржника) і отримувати від боржника вказану в п. 2 цього договору суму боргу в повному обсязі з урахуванням передбачених чинним законодавством штрафних санкцій.

Так, заявником зазначено, що згідно договору про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 до нього перейшло право вимоги 45 750,00 грн. із суми основного боргу, встановленої рішенням суду у даній справі. Окрім того, заявник послався на преюдиційні факти, встановленні рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2016 у справі №911/5354/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016.

Відмовляючи в задоволенні заяви судом першої інстанції зазначив, що зі змісту договору про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 не випливає, що борг у розмірі 45 750,00 грн. виник на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13, у той час як відповідні обставини, викладені у рішеннях судів у справі №911/5354/15, не є преюдиційними, а тому не свідчать про перехід до заявника права вимоги боргу за рішенням суду у справі №911/2670/13.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Як передбачено ч.1 ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як видно з матеріалів справи - рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13 стягнуто з відповідача на користь позивача 224 500,00 грн. заборгованості, 224,50 інфляційних втрат, 10 167 ,08 грн. 3% річних та 4 687,84 грн. судового збору. На виконання рішення суду видано виконавчий наказ.

Наказ перебуває на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2015р. №47354131.

Виконавче провадження з примусового виконання рішення було приєднано до зведеного виконавчого провадження №35501784.

10.02.2014 року між позивачем та заявником було укладено договір про відступлення прав вимоги. За умовами пунктів 2, 4 договору позивач відступив заявнику право вимоги до відповідача у розмірі 45 750 грн. з основної суми боргу, що встановлена рішенням по справі.

Колегія суддів погоджується з доводам заявника, що вищезазначена обставина підтверджується та встановлена рішенням господарського суду Київської області у справі №911/5354/15 від 09.03.2016 року, що набрало законної сили згідно постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №911/5354/15 від 10.05.2016 року

У вищезазначених рішеннях суди дійшли висновку, що договором про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 сторони визначили, що борг у розмірі 45 750,00 грн виник на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що відповідно до змісту судового рішення у справі № 911/5354/15, викладені у процесуальному документі відомості щодо правових підстав виникнення боргу у розмірі 45 750, 00 грн. є правовою оцінкою, яку суди надали у розрізі дослідження обставин наявності заборгованості СТОВ «Княжицьке» перед Адвокатським об'єднанням «Адвокатська контора «Василик і Євстигнєєв», оскільки судом встановлено саме фактичні обставини спору, а не правовий висновок щодо застосування норм матеріального права.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 124 Конституції України визначається обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Таким чином, рішення у справі № 911/5354/15 не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі № 911/2670/13, не можуть йому суперечити.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що із встановлених обставин в рішення господарського суду Київської області у справі №911/5354/15 від 09.03.2016 року вбачається що замовник набув замість позивача право вимоги до відповідача у розмірі 45 750 грн. в частині стягнення основної сум боргу згідно рішення господарського суду Київської області від 17.0.92013 року №911/2670/13, таким чином позивача має бути замінено заявником в межах виконавчого провадження №47354131 та зведеного виконавчого провадження №35501784 з примусового виконання наказу.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкову ухвалу.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду Київської області від 25.10.2016р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Київської області від 25.10.2016р. у справі № 911/2670/13 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Київської області від 25.10.2016р. у справі № 911/2670/13 скасувати. Прийняти нове рішення яким заяву про заміну стягувача задовольнити, резолютивну частину викласти в наступній редакції:

«Замінити стягувача Адвокатське бюро «Василик В.В.» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 33-А, нежиле приміщення 1-14) на ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) в межах виконавчого провадження №47354131 в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 45 750,00 грн. та в межах зведеного виконавчого провадження №35501784 в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 45 750,00 грн.»

Стягнути з Адвокатського бюро «Василик В.В.» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 33-А, нежиле приміщення 1-14) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1378,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/2670/13 повернути господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов