КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" грудня 2016 р. Справа №910/21543/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016

у справі № 910/21543/16 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про визнання договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 порушено провадження у справі №910/21543/16, розгляд справи призначено на 14.12.2016р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України та в якості третьої особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та провадження у справі припинити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права ухвалу про порушення провадження у справі в якій залучено ОСОБА_2, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції не мав права залучати його до справи тому, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України він є фізичною особою, а не юридичною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі №910/21543/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказану апеляційну скаргу слід повернути заявникові з наступних підстав.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом оскаржується ухвала про порушення провадження у справі №910/21543/16 від 28.11.2016 в якій залучено ОСОБА_2, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Згідно із частинами 2 та 3 п.1.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що відповідно до статті 27 ГПК така третя особа може бути залучена до участі у справі за її заявою, а також за клопотанням сторін, прокурора. З підстав, зазначених у третьому і четвертому реченнях частини першої згаданої статті, господарський суд залучає певну особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, й за відсутності згаданих заяви чи клопотання. У будь-якому разі судом виноситься з даного питання ухвала з обов'язковим зазначенням у ній, на стороні кого (позивача чи відповідача) залучається ця третя особа.

Згідно зі статтею 21 ГПК сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Це правило встановлено лише для сторін в судовому процесі і не стосується третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Отже, такими особами можуть бути і громадяни, які не мають статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Крім того, частиною 6 п.1.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що ухвали про залучення до участі у справі третіх осіб або їх вступ у справу оскарженню в апеляційному та у касаційному порядку не підлягають.

Більш того, відповідно до частин 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України міститься перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Так, зі змісту частини 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що оскаржувана апелянтом ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Згідно частини 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Як визначено пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" якщо ж місцевий господарський суд помилково не повернув апеляційну скаргу та направив її до апеляційного господарського суду, то останній відмовляє в прийнятті такої скарги з посиланням на статтю 91 та частину другу статті 106 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, керуючись статтями 86, 91, частиною 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/21543/16.

2. Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/21543/16 та додані до неї документи без розгляду.

3. Матеріали оскарження у справі № 910/21543/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська