РІШЕННЯ

21 грудня 2016 року Справа № 913/1283/16

Провадження № 9/913/1283/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна компанія "Спецпромсервіс", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 313 161 грн. 15 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 31.12.2015,

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 01-026-873 від 14.12.2015,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 313161,15 грн., за неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору № АМК-1407-2013-пдр від 21.06.2013.

Письмовою заявою від 07.12.2016 позивач уточнив (конкретизував) складові суми позову та просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні нарахування в сумі 289203,39 грн. та 3% річних у сумі 23 957,76 грн., разом - 313 161,15 грн.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін у справі.

Письмовим відзивом № 026-74исх/16 від 16.12.2016 на позовну заяву відповідач, ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що норму ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування інфляції та 3% річних на суму боргу до спірних відносин застосовувати неможна, тому що ці суми нараховані за невиконання судового рішення № 913/573/16 від 24.05.2016.

Крім того, відповідач звернувся до суду із заявою № 1009 від 16.12.2016 про відстрочку виконання рішення суду на 1,5 місяців зі сплатою боргу до 28 лютого 2017 року.

Заява обґрунтована наявними доказами.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи присутніх у судовому засіданні представників сторін, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 21.06.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № АМК-1407-2013-пдр (а.с. 11-25) (далі - договір), згідно з умовами п. 1.1 та п. 1.2 якого позивач (підрядник) зобов'язався виконати будівельно-монтажні роботи щодо будівництва електроповітрянодувної станції для подачі повітря до доменних печей №№ 1,2,3,4,5 відповідача (замовник), а останній, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п 3.1 договору поточна оплата має здійснюватися на підставі акту виконаних робіт, підписаному сторонами, протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі виставлених рахунків.

У порушення умов укладеного між сторонами договору підряду, відповідач свої грошові зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 493080,00 грн., у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.05.2016 у справі № 913/573/16 позов ТОВ «Багатопрофільна компанія «Спецпромсервіс» до ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» про стягнення 493080,00 грн. задовольнити повністю з наданням розстрочки на 4 місяці до 30 вересня 2016 року.

Відповідач виконав судове рішення, сплативши останній платіж у вересні 2016 року.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання за договором підряду, позивачем на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати (за період з липня 2014 року по червень 2016 року) в сумі 289203,39 грн. та 3% річних (за період з 01.07.2014 по 01.06.2016) в сумі 23957,76 грн., що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 80-81).

Письмовим відзивом на позовну заяву відповідач проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (а.с. 82-84).

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми позову відповідачем надано не було.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором підряду за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 289203,39 грн. (за період з липня 2014 року по червень 2016 року) та 3 % річні в сумі 23957,76 грн. (за період з 01.07.2014 по 01.06.2016).

Суд не приймає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки нарахування інфляційних втрат та річних відсотків позивач здійснив не за невиконання судового рішення, а за порушення саме договірного грошового зобовязання.

Щодо заяви відповідача про відстрочення судового рішення.

В силу ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Умови надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду викладені у ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд має право за заявою сторони залежно від обставин справи розстрочити або відстрочити виконання рішення суду. Підставою для розстрочки або відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у передбачений законом строк. За заявою сторони суду надане право надавати розстрочку або відстрочку виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідач обґрунтував свою заяву обставинами, що носять виключний характер, що підтверджено відповідними доказами, доданими до заяви.

Розглядаючи заяву відповідача, суд виходить з того, що господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, тому розглядаючи цю заяву відповідача, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи подані відповідачем докази щодо виключності обставин, суд вважає, що заяву відповідача про відстрочку виконання рішення суду слід задовольнити.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20-А, код 05441447, на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна компанія Спецпромсервіс», 61003, м. Харків, вул. Короленко, буд. 25, код 36990582, інфляційні втрати в сумі 289203,39 грн. та 3% річних у сумі 23957,76 грн., разом - 313161,15 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4697,42 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Заяву про відстрочку виконання рішення суду задовольнити.

4. Відстрочити виконання рішення у даній справі на 1,5 місяця зі сплатою боргу до 28 лютого 2017 року.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 21.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 23.12.2016.

Суддя А.Г. Ворожцов