Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" грудня 2016 р. Справа № 906/1122/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - керівник, НОМЕР_1

ОСОБА_2 - договір про надання правової допомоги №23/16 від 09.12.16р.

від відповідача 1: ОСОБА_3 - дов. №2.6.-10/16/81 від 25.01.16р.

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства" Україна-Експерт-Центр" (м. Житомир)

до 1. Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Житомир)

2. Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (смт. Черняхів, Житомирська область)

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (м. Житомир)

про стягнення 5200,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до відповідачів про стягнення 5200,00 грн. заборгованості за надані послуги, які надавалися суб'єктом оціночної діяльності в межах виконавчих проваджень.

Ухвалою суду від 18.11.16р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, в частині стягнення 4400,00 грн., оскільки відповідачем здійснено оплату за актом виконаних робіт №Р-114/11/15 на суму 800,00 грн. Зазначили, що підприємство надавало послуги з оцінки майна на підставі постанов про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Акти приймання-передачі наданих послуг підписані посадовими особами ДВС, однак ГТУЮ у Житомирській області як замовник послуг та розпорядник коштів не оплатило вартість отриманих послуг.

Представник відповідача 1 в засіданні суду проти позову заперечував з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позивач вчасно не надав акти виконаних робіт, тому послуги не були оплачені. Разом з тим, стягнення 800,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки ГТУЮ у Житомирській області здійснило оплату послуг за актом виконаних робіт №Р-114/11/15 на вказану суму.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та повідомляє, що акти приймання-передачі послуг завозилися наручно до ГТУЮ у Житомирській області для оплати. Крім того, в адресованому господарському суду відзиві на позовну заяву №5617 від 09.12.16р. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.73).

Представник третьої особи - ГУ Державної казначейської служби України у Житомирській області в засідання суду не з'явився. 12.12.2016 електронною поштою від третьої особи надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вказано, що застосування казначейської форми обслуговування Державного бюджету України здійснюється Державною казначейською службою України відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України. Згідно з наданими повноваженнями органи Держказначейства виконують функцію обслуговуючого банку розпорядників бюджетних коштів. Відповідно з пп. 3 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України №215 від 15.04.2015 відповідно до покладених до нього завдань та в установленому законом порядку: здійснює безспірне списання коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. У зв'язку з тим, що Головне управління не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача та охоронюваних законом інтереси не порушувало, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника управління (а.с.29).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр") має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за №16536/14, виданий Фондом державного майна України від 05.06.2014, який надає йому право здійснювати оцінку рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, в т. ч. прав на об'єкти інтелектуальної власності (а.с.19).

У відповідності до приписів статей 7, 13 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанов) суб'єкт оціночної діяльності, тобто позивач, є учасником виконавчого провадження, який залучається до участі на підставі постанови державного виконавця, у випадку коли є необхідність у з'ясуванні та роз'ясненні питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження й потребують спеціальних знань, а саме: для оцінки майна боржника (нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден) та для оцінки за регульованими цінами. Таку діяльність по визначенні вартості майна боржника позивач як суб'єкт оціночної діяльності проводить згідно з Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що відносини із суб'єктами оціночної діяльності можуть бути побудовані на підставі договору, який визначає права і зобов'язання його контрагентів.

Відтак, суб'єкт оціночної діяльності як учасник виконавчого провадження, може залучатися до участі для виконання покладених на нього законодавством України завдань по оцінці майна боржника не тільки на підставі владного припису державного виконавця (постанови) як державного органу, відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", а й у силу договору.

Так, відносини сторін спору по наданню відповідачу 2 - Черняхівському районному відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області (відділ державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції) у період 2015-2016 рр. професійних послуг суб'єкта оціночної діяльності регулювалися договором №15 від 18.06.2015р. про закупівлю послуг за державні кошти (а.с. 36-37), укладеним між відповідачем 1 (Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області) як замовником послуги та позивачем як її виконавцем.

31.12.2015 між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду №1 до договору №15 від 18.06.2015, якою продовжено строк дії договору до 31.03.2016 (а.с.40).

25.03.2016 між сторонами укладено додаткову угодою №3 до договору №15 від 18.06.2015, якою погоджено, що договір діє до 30.04.2016 (а.с.39).

Перелік документів, необхідних для проведення експертної оцінки майна, та вартість однієї експертної години були погоджені сторонами в додатках 1, 2 до договору №15 від 18.06.2015 (а.с. 54-57).

Відповідно до п.3.1 договору №15 від 18.06.2015 ціна договору становить 120000,00 грн.

У зв'язку з тим, що фактичний обсяг послуг, наданих виконавцем, був менший передбачених у договорі № 15 від 18.06.2015, додатковими угодами №1, №2 та №4 від 31.12.2015, 10.02.2016 та 29.04.2016 відповідно, сума договору постійно змінювалася (а.с. 58, 59, 61).

За умовами укладеного договору, на позивача було покладено обов'язок надавати послуги з обов'язковим укладенням з районними, міськрайонними відділами державної виконавчої служби, додаткових договорів, які є невід'ємною частиною договору №15 від 18.06.2015 і укладаються на підставі постанови державного виконавця для проведення оцінки майна арештованого держаним виконавцем. Підставою для оплати послуг позивача визначено підписаний акт приймання-передачі послуг (п. 4.1, пп. 6.3.3 п. 6.3 договору).

Матеріалами справи підтверджено, що постановами про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктів господарювання для участі у виконавчих провадженнях №47879245 від 25.09.15р. (а.с.11 на звороті), від 14.09.15р. (а.с.14), №49211786 від 02.04.16р. (а.с.15 на звороті), винесеними державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції, на підставі ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" в особі директора ОСОБА_1. Вказаними постановами ПП "Україна-Експерт-Центр" зобов'язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення експертної оцінки вартості арештованого майна, а також попереджено про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку чи за дачу завідомо неправдивого висновку.

Згідно з наданих позивачем до справи висновків про вартість майна (а. с. 12,13 на звороті, 16, 18) вбачається, що ним на підставі постанов державного виконавця було проведено роботи по оцінці майна боржників, про що позивачем як виконавцем та відповідачем 2 як безпосереднім отримувачем послуг було складено акти прийому-передачі послуг №Р-76/10/15 від 20.11.15р., №Р-114/11/15 від 25.11.15р., №Р-072/04/16 від 12.05.16р. та №Н-074/04/16 від 12.05.16р. на загальну суму 5200,00 (а.с.11, 13, 15, 17).

Приписами п. 4.1 договору №15 від 18.06.15р. передбачено, що розрахунки за послуги з оцінки майна проводяться шляхом оплати замовником рахунку виключно після пред'явлення виконавцем підписаного акту приймання-передачі послуг.

Однак, Головне територіальне управління юстиції в порушення умов договору підписало акти прийому-передачі наданих послуг та не здійснило оплату в повному обсязі.

Приписами п. 4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання на винагороду за надані ним послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому КМУ. Винагорода та інші витрати, зумовлені наданням висновку або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються в порядку, встановленому КМУ.

Слід зазначити, що підписаними зі сторони отримувача послуг актами приймання-передачі, в яких здійснено посилання на звіт про оцінку майна, підтверджено факт використання відповідачем 2 висновків про вартість майна, здійснених позивачем в рамках виконавчих проваджень щодо визначення вартості об'єктів оцінки.

Отже, суд дійшов висновку, що складені позивачем акти прийому-передачі послуг з оцінки, в яких відповідач 2 погодив прийняття звітів про оцінку вартості майна з вартістю послуг на загальну суму 5200,00 грн. шляхом вчинення підпису та скріплення печаткою установи, також є належним доказом прийняття і використання у виконавчому провадженні звітів про оцінку вартості майна, складених позивачем.

18.10.2016 позивачем було надіслано відповідачу 1 лист вих. №113 (а.с.21), в якому позивач просив провести звірку розрахунків згідно актів наданих послуг і постанов Черняхівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за надані оціночні послуги, підтвердити та виплатити йому суму боргу за період 2013 - 2016 роки згідно з переліком.

У відповідь на лист позивача, відповідач 1, серед іншого, повідомив, що головне територіальне управління юстиції у Житомирській області не має можливості провести звірку розрахунків та підтвердити суму боргу, так як дана сума в органах казначейства на даний час в якості боргу не зазначена. Разом з тим, зазначив, що в період з 18 червня 2015р. по 30 квітня 2016 року діяв підписаний тендерний договір №15 про закупівлю послуг за державні кошти, отже акти виконаних робіт/послуг на постанови державних виконавців в цей період мали надаватись виключно в межах тендерного договору (а.с.22).

Суд вважає за необхідне відмітити, що, оскільки державні виконавці відповідача 2 владними приписами зобов'язали позивача здійснити оцінку майна боржників з питань визначення його вартості, а позивач, в свою чергу, у зв'язку з відсутністю правових підстав для відводу, здійснив оцінку майна, а результати оцінки у вигляді звітів (висновків) передав державним виконавцям для використання у виконавчому провадженні та вони були ними прийняті, звідси суд констатує обов'язок відповідачів оплатити надані позивачем послуги з експертної оцінки вартості майна боржників.

Між іншим, суд зазначає, що посилання відповідача 1 у відзиві на позовну заяву (а.с.45-49) на те, що оплата за надані послуги з експертної оцінки залежить від забезпечення коштами з державного бюджету за відповідними кошторисними призначеннями, не вважається обставиною, яка може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні, оскільки однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади (ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, ст. 1 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 т. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У даній справі зобов'язання позивача провести оцінку вартості майна виникли на підставі постанов державного виконавця, які в силу ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" є обов'язковими для виконання, договору №15 від 18.06.2015 (з додатковими угодами до нього), актів приймання-передачі послуг, а обов'язок відповідачів провести оплату - у зв'язку з прийняттям наданих позивачем послуг на підставі актів без застережень на загальну суму 5200,00 грн.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Станом на час прийняття рішення, відповідачі надали докази в підтвердження оплати послуг за актом виконаних робіт №Р-114/11/15 на суму 800,00 грн. (а.с. 66). Разом з тим, доказів погашення решти заборгованості перед позивачем за послуги з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні на суму 4400,00 грн. (5200,00 грн. - 800,00 грн.) не надали.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4400,00 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. А в частині стягнення 800,00 грн. заборгованості суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки, як було зазначено вище, відповідач 1 сплатив дану суму позивачеві.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача 1, викладені у відзиві, оскільки Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області є замовником послуг за договором №15 від 18.06.2015 та її безпосереднім платником, тому, враховуючи, що оскільки позивачем належними та допустимими доказами було підтверджено виконання свого обов'язку з надання послуг та пред'явлення актів приймання-передачі, за відсутності доказів належного виконання відповідачем 2 обов'язку, передбаченого пп. 6.3.3 п. 6.3 договору, щодо їх направлення до Головного управління з приводу оплати, обов'язок відповідача 1 щодо оплати наданих позивачем у виконавчому провадженні послуг є встановленим та не обмежується строком дії вищевказаного договору.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази та зроблені господарським судом в процесі розгляду справи висновки, суд вважає позов позивача заявленим у відповідності до вимог чинного законодавства та таким, що підлягає задоволенню частково на суму 4400,00 грн. боргу за послуги з експертної оцінки майна. В частині стягнення 800,00 грн. заборгованості суд відмовляє, про що зазначав раніше.

Судові витрати покладаються на відповідача 2 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (12300, Житомирська область, смт. Черняхів, вул. Шевченка, 4, ) з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (; р/р 0409, 0409, 0409 в ДКСУ м.Київ , МФО 820172)

на користь приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (10030, АДРЕСА_1, ):

- 4400,00 грн. - заборгованості за надані послуги;

- 1166,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 800,00 грн. заборгованості.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 27/12/16

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу 1

4 - відповідачу 2 (рек. з пов про вручення)

5 -третій особі (рек. з пов. про вручення)