ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016р. Справа№ 914/2644/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Державний інститут проектування міст Містопроект , м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівський харчопереробний завод ЕТАЛОН, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення боргу в сумі 13 211,20 грн.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_2-представник;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не з»явився.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державним підприємством Державний інститут проектування міст Містопроект, м. Львів до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівський харчопереробний завод ЕТАЛОН, м. Львів, третя особа Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, м. Львів про стягнення боргу в сумі 13 211,20 грн.

Ухвалою від 17.10.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.11.2016р. Ухвалою суду від 01.11.16р. розгляд справи відкладався 29.11.16р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

31.10.2016р. за вх. № 43154/16 в канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про долучення до справи додаткових матеріалів.

01.11.16р. за вх. № 43154/16 в канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про долучення до справи додаткових матеріалів.

29.11.16р. за вх. № 5679/16 в канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про продовження строків вирішення спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву не надав. Крім того, відповідач вимоги ухвал суду не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить повернутий на адресу суду поштовий конверт з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно спеціального витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.11.2016 року за №22388243, місцезнаходженням юридичної особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівський харчопереробний завод ЕТАЛОН вказано адресу: 79024, Львівська область, м.Львів, вул.Б.Хмельницького,183. На вказану адресу направлялися ухвали суду, однак, поштові конверти поверталися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

Третя особа в судове засідання явку повноважного представника забезпечила, підтримує позовні вимоги позивача.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача та третьої особи, за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект» (далі виконавець, позивач, ДП ДІПМ «Містопроект») та Управлінням архітектури Департаменту міст обування Львівської міської ради (далі замовник, третя особа Управління архітектури) і ТзОВ Львівський харчопереробний завод «ЕТАЛОН» (далі платник, відповідач) укладено Договір №477-2013 від 04.02.2013 року на виготовлення містобудівної проектної документації «Детальний план території району забудови, обмеженої по вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною» ( далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов»язання виконати містобудівну проектну документацію «Детальний план території району забудови, обмеженої вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною» у відповідності з завданням на проектування, вихідними даними для проектування, що надаються Замовником (далі містобудівна проектна документація).

Розділом 2. «Вартість робіт. Порядок розрахунку», п.2.1 Договору встановлено, що за виготовлену містобудівну проектну документацію платник зобов»язується оплатити її загальну вартість в сумі 25 711,20 грн. в тому числі ПДВ 20% - 4 285,20 грн.

Вищезазначена загальна сума вартості виконання містобудівної проектної документації погоджена виконавцем і замовником та платником, що засвідчено сторонами Договору в Протоколі договірної ціни на виконання проектно - містобудівної документації, який є невід»ємною частиною договору і підставою для проведення взаємних розрахунків та платежів між замовником, платником та виконавцем.

Згідно п.2.2 договору, платник проводить оплату авансу за виготовлення містобудівної проектної документації в сумі 12 855,60 грн.

Згідно п.3.1 договору, виготовлену проектну документацію (етап) виконавець передає замовнику по накладній з оформленням акта. Акт видачі приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт, передбачених Договором від 04.02.2013 року №477-2013, підписаний Виконавцем і Замовником та Платником.

Згідно п.3.4 Договору, при затримці платником оплати за виконану документацію (етап) на термін більше тридцяти календарних днів, акт є підставою для розгляду питання оплати в судовому порядку.

Відповідно до п.5.1 договору, за невиконання зобов»язань договору виконавець і платник несуть майнову відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно п.5.2 договору, виконавець несе відповідальність за терміни виконання, комплектність та якість проектної документації, замовник за комплексність і представлення вихідних даних, платник своєчасну оплату.

Виконавець виконав умови договору та виготовив і передав замовнику містобудівну проектну документацію «Детальний план території району забудови, обмеженої вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною», що підтверджується актом видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт, передбачених Договором від 04.02.2013 року №477-2013. На момент передачі документації та підписання акта було попередньо оплачено вартість виконаних робіт в сумі 12 500,00 грн. Решту вартості виконаних робіт в сумі 13 211,20 грн. платник не оплатив, чим порушив умови договору.

Відповідно до п.6.4 договору, останній вступає в дію з дня його підписання

Відповідач в судове засідання не з»явився, проти позовних вимог не заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, позовні вимоги в попередньому судовому засіданні підтримав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Тобто, в даному випадку, зобов»язання у відповідача виникло на підставі юридичного факту виставлення рахунку (оферти) для позивача та його оплати позивачем (акцепту), що започаткувало договірні правовідносини між двома господарюючими суб»єктами відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, ч.2 ст.640, ст.-ст. 641-642 ЦК України.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, між Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект» та Управлінням архітектури Департаменту міст обування Львівської міської ради і ТзОВ Львівський харчопереробний завод «ЕТАЛОН» укладено Договір №477-2013 від 04.02.2013 року на виготовлення містобудівної проектної документації «Детальний план території району забудови, обмеженої по вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною», чим набули взаємних прав та обов»язків.

Згідно п.1.1 Договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов»язання виконати містобудівну проектну документацію «Детальний план території району забудови, обмеженої вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною» у відповідності з завданням на проектування, вихідними даними для проектування, що надаються Замовником (далі містобудівна проектна документація).

Розділом 2. «Вартість робіт. Порядок розрахунку», п.2.1 Договору встановлено, що за виготовлену містобудівну проектну документацію платник зобов»язується оплатити її загальну вартість в сумі 25 711,20 грн. в тому числі ПДВ 20% - 4 285,20 грн.

Вищезазначена загальна сума вартості виконання містобудівної проектної документації погоджена виконавцем і замовником та платником, що засвідчено сторонами Договору в Протоколі договірної ціни на виконання проектно - містобудівної документації, який є невід»ємною частиною договору і підставою для проведення взаємних розрахунків та платежів між замовником, платником та виконавцем.

Згідно п.2.2 договору, платник проводить оплату авансу за виготовлення містобудівної проектної документації в сумі 12 855,60 грн.

Згідно п.3.1 договору, виготовлену проектну документацію (етап) виконавець передає замовнику по накладній з оформленням акта. Акт видачі приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт, передбачених Договором від 04.02.2013 року №477-2013, підписаний Виконавцем і Замовником та Платником.

Згідно п.3.4 Договору, при затримці платником оплати за виконану документацію (етап) на термін більше тридцяти календарних днів, акт є підставою для розгляду питання оплати в судовому порядку.

Відповідно до п.5.1 договору, за невиконання зобов»язань договору виконавець і платник несуть майнову відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно п.5.2 договору, виконавець несе відповідальність за терміни виконання, комплектність та якість проектної документації, замовник за комплексність і представлення вихідних даних, платник своєчасну оплату.

Так, виконавець виконав умови договору та виготовив і передав замовнику містобудівну проектну документацію «Детальний план території району забудови, обмеженої вул.Б.Хмельницького, вул.Дублянською, вул.Зустрічною», що підтверджується актом видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт, передбачених Договором від 04.02.2013 року №477-2013. На момент передачі документації та підписання акта було попередньо оплачено вартість виконаних робіт в сумі 12 500,00 грн. Решту вартості виконаних робіт в сумі 13 211,20 грн. платник не оплатив, чим порушив умови договору.

Частиною 1 статті 887 Цивільного кодексу України встановлено, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з пунктом 1 статті 889 цього Кодексу, якою встановлені обов'язки замовника, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Статтею 890 Цивільного кодексу України передбачені обов'язки підрядника та пунктами 1, 3, 4 вказаної норми встановлено, що підрядник зобов'язаний: виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам

Статтею 891 Цивільного кодексу України встановлена відповідальність підрядника за недоліки документації та робіт та передбачено, що підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та стверджує позивач, відповідач свої зобовязання щодо оплати за виконанні роботи в повному обсязі не виконав, заборгувавши позивачу 13 211,20 грн. за виконані роботи.

Отже, під час розгляду справи позивачем доведено факт виконання передбачених договором робіт, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати вказаної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства Державний інститут проектування міст Містопроект до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівський харчопереробний завод ЕТАЛОН про стягнення 13 211,20 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49,75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівський харчопереробний завод ЕТАЛОН (79024, м.Львів, вул.Б.Хмельницького,183, ідентифікаційний код 22379075) на користь Державного підприємства Державний інститут проектування міст Містопроект (79044, м.Львів, вул.Генерала Чупринки,71, ) 13 211,20 грн. боргу, а також 1 378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2016 р.

Суддя Горецька З. В.