ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 грудня 2016 року Справа № 914/3555/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Євсікова О.О.,

Кролевець О.А.

перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016

та на рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016

у справі № 914/3555/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 67 052,85 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 та рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016 у справі № 914/3555/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до матеріалів касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії стороні у справі, а саме Публічному акціонерному товариству "Креді Агріколь Банк".

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Також згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог (23.11.2015) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону "Про судовий збір" у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Аналогічні роз'яснення містяться і у п. 2.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Отже, за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 27 832,05 грн., оскільки позовні вимоги у даній справі заявлялися у загальному розмірі (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 67 052,85 доларів США (що було еквівалентно на час подання позову сумі у розмірі 1 546 224,81 грн.).

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги додана квитанція № 0.0.640242187.1 від 24.10.2016 про сплату судового збору у розмірі 1 653,60 грн., яка не може бути належним доказом сплати судового збору у визначеному чинним законодавством розмірі.

Крім того, постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Відповідно до п. 3.8. вказаної Інструкції, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Відповідно до пункту 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як вбачається зі змісту доданої скаржником квитанції № 0.0.640242187.1 від 24.10.2016, у ній у графі "Призначення платежу" зазначено: *;101;НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом ОСОБА_3/ Вищий господарський суд України.

Отже, з вказаної квитанції не зрозуміло по якій саме справі та за якою скаргою сплачено судовий збір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 та рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016 у справі № 914/3555/15 повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: О. Євсіков О. Кролевець