КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" грудня 2016 р. Справа №911/2939/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2016

у справі № 911/2939/16 (суддя: Чонгова С.І.)

за позовом Національного Банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Буд Сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.11.2016 (повний текст рішення складено - 01.12.2016) позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" 09.12.2016 (згідно відтиску штемпеля Господарського суду Київської області на апеляційній скарзі) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, скаржником в якості доказу надіслання копії скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Буд Сервіс" (відповідач), приєднано до матеріалів апеляційної скарги фіскальний чек поштового відділення та опис вкладення, на яких містяться печатки поштового відділення зв'язку. У відповідності до опису вкладення № 035, апеляційна скарга на 7 аркушах надіслана відповідачу за адресою: 01014, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Чайковського, буд. 28, офіс 57. Разом з цим, з приєднаного до апеляційної скарги фіскального чеку № 9512 від 09.12.2016 вбачається, що поштове відправлення надіслано за індексом 01014, м. Київ, тоді як відповідно, зокрема, витягу ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Буд Сервіс" є: 54028, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Чайковського, буд. 28, офіс 57 (інше місто).

Таким чином, приєднаний до матеріалів апеляційної скарги опис вкладення № 035, а також фіскальний чек № 9512 від 09.12.2016 не можуть бути належними доказами надіслання копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Буд Сервіс" (відповідачу) в розумінні ст. ст. 32, 33, 34, 36, 43 ГПК України, оскільки через зазначення іншого індекса та міста (Київ, замість Миколаїв) суду апеляційної інстанції неможливо дійти висновку про належне виконання стороною вимог статті 95 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Проте, при зверненні з апеляційною скаргою, скаржником не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість, останнім порушено клопотання про відстрочку від сплати судового збору у зв'язку неплатоспроможністю та перебуванням в процедурі ліквідації.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13).

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Так, в обґрунтування заявленого скаржником клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, апелянтом зазначено, що відносно нього здійснюється ліквідаційна процедура відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а, зокрема, ч. 2 ст. 52 названого Закону, визначено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації проводиться уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в межах кошторису витрат, затверджених фондом. При цьому, у кошторисі витрат апелянта на IV квартал не було передбачено сплату зазначеного судового збору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником до апеляційної скарги не додано жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджуються обставини, викладенні у клопотанні про відстрочення сплати судового збору (зокрема, кошторису витрат), а тому, останнє відхиляється як необґрунтоване.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що скаржником до апеляційної скарги не додано жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджуються обставини, викладенні у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору апелянтом в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про відстрочку від сплати судового збору відхиляється як необґрунтоване.

А тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2016 у справі № 911/2939/16 повернути без розгляду.

2. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження по справі.

3. Матеріали справи № 911/2939/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді С.А. Гончаров

В.В. Сулім