ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 925/1482/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси справу за позовом Державної установи "Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України", м. Черкаси

до Головного управління Держсанепідслужби у Черкаській області, м. Черкаси про стягнення 6 807 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України" звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держсанепідслужби у Черкаській області про стягнення 6807 грн. 40 коп. заборгованість по комунальних послугах згідно договору №1 від 10.03.2016.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у заявленій сумі, просила задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві

Відповідач у письмовому відзиві на позов повідомив, що Головне управління Держсанепідслужби у Черкаській області знаходиться в стані припинення своєї діяльності, на покриття заборгованості кошти відповідачу не виділяються.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

У судовому засіданні згідно з ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення, представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

На виконання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1363 між Державною установою «Черкаський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (Балансоутримувач позивач у справі) з однієї сторони, та Головним управлінням Держсанепідслужби у Черкаській області (Орендар-відповідач у справі), з другої сторони був укладений договір про відшкодування витрат за комунальні послуги № 1 від 10.03.2016 (далі договір) (а.с.39-41).

Відповідно до пункту 1.1 договору Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати за спожиті ним комунальні послуги, а саме: теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електроенергію, газ природній (газопостачання) згідно наданих рахунків. Витрати обраховуються пропорційно займаній Орендарем площі відповідно до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, від 30.12.2013 №1363, часу роботи електроприладів, їх потужності та кількості працюючих за адресами в тому числі: 270,1 м.кв. по вул. Волкова,3, м. Черкаси

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна сума договору складає 28814,74 грн.

Згідно з пунктом 3.3 договору відшкодування здійснюється Орендарем протягом пяти календарних днів за наданими рахунками шляхом внесення плати на рахунок Балансоутримувача при умові надходження фінансування від Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

Відповідно до пункту 4.2.1 договору відповідач зобов'язується своєчасно відшкодовувати витрати за спожиті комунальні послуги.

Строк дії договору сторонами визначено пунктом 7.1 договору, яким погоджено, що договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2016.

23.03.216 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про відшкодування витрат за комунальні послуги №1 від 10.03.2016, за якою сторони збільшили суму договору до 42571, 33 грн. та доповнили договір пунктом 3.5 такого змісту: «У зв'язку наявністю

кошторисних призначень Орендаря лише на січень-лютий 2016 року, пов'язаного з припиненням фінансування Орендаря у зв'язку з реорганізацією шляхом приєднання до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015№1092, яка є правонаступником Орендаря, однак враховуючи продовження дії договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого)майна, що належить до державної власності, від 30.12.2013 №1363, та у зв'язку з неможливістю визначення фактичних показників енергоносіїв (газопостачання з січня 2016 року, теплопостачання, електроенергії, водопостачання та водовідведення з березня 2016 року) та неможливістю здійснення проплат Орендарем за спожиті комунальні послуги з березня 2016 року через відсутність кошторисних призначень, сторони домовилися, що відшкодування фактично спожитих Орендарем комунальних послуг має бути

здійснено Орендарем при надходженні відповідних призначень, а у разі їх відсутності - його правонаступником».

Всі інші умови Договору залишаються без змін.

29.04.2016 позивачем надав відповідачу рахунки №3/4-16 та №3/3-16 від 29.04.2016 для відшкодування витрат за договором.

Відшкодування витрат за теплопостачання відповідачем здійснено частково, залишок заборгованості станом на 31.05.2016 становить 6807,40 грн. із яких: 4980, 06 грн. за рахунком №3/3-16 від 29.04.2016 та 1827,34 грн. за рахунком №3/3-16 від 29.04.2016.

01.05.2016 договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1363, на підставі якого був укладений договір, припинено за згодою сторін.

31.05.2016 між позивачем та відповідачем складено і погоджено акт звірки взаємних розрахунків по відшкодуванню спожитих комунальних послуг станом на дату складання акту 6 807, 40 грн.

В подальшому 31.05.2016 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору про відшкодування витрат за комунальні послуги №1 від 10.03.2016 за якою сторони збільшили суму договору до 57800,66 грн. та доповнили договір пунктом 3.6 такого змісту: «У зв'язку з обмеженим

фінансуванням сторони домовилися, що відшкодування фактично спожитих

Орендарем послуг з теплопостачання в сумі 6807,40 грн. в тому числі: рахунок за березень (частково) - 4980,06, рахунок за квітень - 1827,34 (повністю) має бути здійснено його правонаступником Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1092».

Всі інші умови договору залишаються без змін. Сторонами погоджено, що додатком до цієї додаткової угоди, є акт звірки взаємних розрахунків

між Державною установою «Черкаський обласний лабораторний центр

Держсанепідслужби України» та Головним управлінням Держсанепідслужби України у Черкаській області по відшкодуванню спожитих комунальних послуг станом на 29.04.2016.

У звязку з несплатою відповідачем заборгованості, позивач 31.05.2016 направив відповідачу вимогу у якій просив визнати вимогу Державної установи «Черкаський обласний лабораторний центр

Держсанепідслужби України» як кредитора щодо виконання Головним управлінням Держсанепідслужби України у Черкаській області зобовязання з відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги та сплати заборгованість у сумі 6807,40 грн.

У відповідь на вимогу відповідач листом від 31.05.2016 № 01-1574 вимогу визнав, однак заборгованості не сплатив.

08.08.2016 на виконання наказу Міністерства охорони здоров'я України від 01.07.2016 № 644 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.07.2016 № 689) позивач - Державна установа «Черкаський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» перейменований на Державну установу «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України». Організаційно-правова форма позивача при цьому залишилась незмінною.

12.10.2016 позивач знову звернувся до відповідача з листом від 12.10.2016 № 06.3-08/1928 про відшкодування витрат за комунальні послуги однак, станом на дату подачі позову відповідач на лист не відреагував, про результати його розгляду не повідомив та грошові кошти на рахунок позивача не перерахував, що стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення вказаної заборгованості.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Свої зобовязання за договором від 10.03.2016 №1 про відшкодування витрат за комунальні послуги Орендарю щодо своєчасного та повного розрахунку відповідач належним чином не виконав. За надані послуги відповідач розрахувався частково, заборгувавши позивачу 6807,40 грн. Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Наявність заборгованості по договору №1 підтверджуються самим договором, розрахунком боргу, актом звірки взаємних розрахунків і відповідачем визнана.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6807,40 грн. боргу по договору №1 від 10.03.2016.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Держсанепідслужби у Черкаській області (вул. Волкова, 3, м. Черкаси, ) на користь Державної установи "Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України" (вул. Волкова, 3, м. Черкаси, ) - 6 807 грн. 40 коп. заборгованості та 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повне рішення складено 27 грудня 2016 року.

Суддя О.В. Чевгуз