РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016Справа №910/20402/16

За позовом Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп"

про повернення земельної ділянки

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від прокуратури Скляр Д.Ю.

Від позивача Рог О.В.(дов. від 26.10.2016)

Від відповідача Глущенко М.М.(дов. від 28.11.2016)

Від третьої особи не прибув

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 13.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Київська місцева прокуратура №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" повернути земельну ділянку площею 0,005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренка, буд. 4-А.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2016 порушено провадження у справі №910/20402/16, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Груп" та призначено до розгляду на 29.11.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.11.2016 розгляд справи відкладено на 08.12.2016.

В судовому засіданні 08.12.2016 судом оголошувалася перерва до 13.12.2016.

В судове засідання 13.12.2016 представник третьої особи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Представники сторін та прокуратури в судове засідання 13.12.2016 з'явилися та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких прокурор та позивач підтримали позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0, 005 га на проспекті Петра Григоренко, 4-А у м. Києві, на якій розміщено газозаправний пункт.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що він не використовує земельну ділянку, а здійснює діяльність на паркувальному майданчику КП «Київтранспарксервіс».

Третя особа також заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що для розміщення газозаправного пункту використовується не земельна ділянка, а паркувальний майданчик КП «Київтранспарксервіс».

В судовому засіданні 13.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-парк-сервіс» згідно договору від 01.12.2015 надало відповідачу у строкове платне користування та експлуатацію 7 (сім) місць для паркування транспортних засобів на паркувальному майданчику, розташованому за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. Петра Григоренка (навпроти буд. 1) (проспект Петра Григоренка, 4а (біля будівлі за адресою просп. П. Григоренка, 4а літера А).

Разом з тим за вказаною адресою відповідачем було розміщено автомобільний газозаправний пункт модульного типу.

У подальшому, на підставі договору від 23.05.2016 №01-В/Г-4а відповідач надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» (третій особі) в господарське відання та експлуатацію автомобільний газозаправний пункт модульного типу, його складові, які призначені для реалізації скрапленого газу та інше майно відповідача, що знаходиться за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. Петра Григоренка, 4а (напроти буд.№1).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» на момент звернення до суду експлуатує вищевказане устаткування по проспекту Петра Григоренко, 4-А у м. Києві, що підтверджується фіскальними чеками №3744 від 31.08.2016, № 5327 від 15.10.2016, №5378 від 16.10.2016, копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно п. 2.1 зазначеного договору слідує, що право власності на майно, передане за договором від 23.05.2016 №01-В/Г-4а, належить відповідачу, що свідчить про розташування газозаправного обладнання за адресою проспект Петра Григоренко, 4-А у м. Києві саме відповідачем - ТОВ «Де - Люкс».

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 23.09.2016 №16-1603-02, складеного посадовою особою Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, на земельній ділянці площею 0,005 га за адресою: просп. Петра Григоренка (план-схема додається) у Дарницькому районі м. Києва розміщено газозаправний пункт «Барс», який використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» на підставі договору №01-В/Г-4 господарського відання від 23.05.2016. Відповідно до бази даних міського земельного кадастру земельна ділянка, на якій розміщена вказана стоянка не обліковується та не зареєстрована. Рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність (користування) не приймала, документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою не зареєстровані.

Предметом позову у справі є матеріально - правова вимога прокуратури про зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 0, 005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А, звільнивши від автомобільного газозаправного пункту та його складових.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України)

Судом встановлено, а сторонами не заперечується той факт, що земельна ділянка, площею приблизно 0,005 га, що розташована на просп.. Петра Григоренка, 4-А, у Дарницькому районі міста Києва, належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Згідно з п.п. а, в ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема:

- розпорядження землями територіальної громади міста;

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 2.1 розділу 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17 травня 2011 року N 6 (далі - Постанова) після прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у власність або в користування, затвердження результатів аукціону, укладення відповідної цивільно-правової угоди, набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду особа має право на одержання земельної ділянки у власність або в користування і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Факт зайняття відповідачем спірної земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 23.09.2016 № 16-1603-02 складеним спеціалістами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження прийняття Київською міською радою рішення про надання у власність або в користування відповідачу земельної ділянки площею приблизно 0,005 га, розташованої за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем спірна земельна ділянка зайнята самовільно.

Відповідно до ч. 2 та п. б ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Крім того, статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог прокуратури про зобов'язання відповідача повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0, 005 га, розташовану за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А, яка використовується для експлуатації газово-заправного пункту - тимчасової споруди, газової цистерни, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан.

При цьому судом відхиляються доводи відповідача та третьої особи, що вони в своїй діяльності не використовують земельну ділянку, а експлуатують паркувальний майданчик КП «Київтранспарксервіс». Оскільки, як зазначає сам відповідач, згідно з п. 17.3.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 р. N 1051/1051, платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Відповідно до п. 13.3.2. Правил благоустрою міста Києва особливі умови користування земельними ділянками, на яких розташовані спеціально обладнані та відведені місця, полягають в розробці та погодженні в установленому цими Правилами порядку схем організації дорожнього руху, згідно з якими у оператора виникає право надання платних послуг паркування транспортних засобів та не потребує розроблення проектів відведення цих земельних ділянок. На таких земельних ділянках оператор не має права здійснювати будь-яку діяльність, окрім надання платних послуг з паркування транспортних засобів та обладнання таких місць, що полягає у запровадженні інноваційних технологій (сучасних систем паркування), нанесенні дорожньої розмітки, встановленні відповідних дорожніх знаків, огорожі та інших елементів благоустрою, у порядку визначеному цими Правилами. Допускається відсутність дорожньої розмітки в залежності від погодних умов, бруду тощо при наявності установлених відповідних за змістом дорожніх знаків, що позначають межі та спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку.

Із наведених приписів Правил благоустрою міста Києва вбачається, що паркувальний майданчик є нічим іншим, як земельною ділянкою з особливими умовами користування, призначений для тимчасової стоянки транспортного засобу. Як встановлено судом, відповідач використовує земельну ділянку площею 0, 005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А для розміщення газозаправного пункту, який здається ним в оренду третій особі, а отже, зазначена земельна ділянка використовується не для тимчасової стоянки транспортних засобів, і відповідно на неї не розповсюджуються особливі умови користування.

Стосовно доводів відповідача щодо невідповідності акту обстеження земельної ділянки № 16-1603-02 від 23.09.2016, як доказу у справі вимогам ст. 33, 34 ГПК України, суд зазначає, що при прийняті рішення у справі ним були враховані наявні у справі докази в їх сукупності, зокрема, судом було враховано, що відповідачем не було надано суду доказів, які б відповідали вищевказаним вимогам ГПК України, наявності у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0, 005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А для розміщення газозаправного пункту.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, не надав.

Таким чином, позовні вимоги першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судовий збір у зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Де - Люкс» (01033, м. Київ, Голосіївський район, вул. Тарасівська, 4-А, офіс 7; ідентифікаційний код 33880538) повернути Київській міській раді (01044, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) земельну ділянку площею 0, 005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренко, 4-А, звільнивши від автомобільного газозаправного пункту та його складових.

3. Стягнути з Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Де - Люкс» (01033, м. Київ, Голосіївський район, вул. Тарасівська, 4-А, офіс 7; ідентифікаційний код 33880538) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд.45/9, ідентифікаційний код 02910019) судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2016.

Суддя Л. Д. Головатюк