РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Справа № 918/321/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Розізнана І.В.

суддів Гулова А.Г.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, адвокат Войтюк Т.Л. ( діє на підставі договору про надання правової допомоги)

відповідача - Зражевська А.С. ( довіреність у справі)

третя особа 1- Нех Р.І.

третя особа 2- не з"явилась.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Рівненської області від 20.09.16 р. у справі № 918/321/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації

за участю третіх особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Острозької районної державної адміністрації та Межиріцької сільської ради

про визнання протиправної відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р.,

та зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, на тих самих умовах й той же самий строк, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20 вересня 2016 року у справі № 918/321/16 (суддя Войтюк В.Р.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Острозької районної державної адміністрації та Межиріцької сільської ради :

- відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів: оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, укладених з ФОП ОСОБА_1 щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 року, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів ;

- припинено провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016 року та позовних вимог про зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на тих самих умовах, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів .

Відмовляючи у позові в частині зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів : оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року на той же самий строк шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів, місцевий господарський суд застосував ст.ст. 1,13,33 Закону України "Про оренду землі", ст. 93, 152 Земельного кодексу України, ст. 1, 51 Водного кодексу України, ст. 627, 682, 759, 764, 777 Цивільного кодексу України, ст. 11 , 12 Закону України "Про аквакультуру" та приписи договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачем не дотримано вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при направленні повідомлення про намір скористатись переважним правом оренди , а саме : ФОП ОСОБА_1 подав заяву про продовження дії договорів лише 02 березня 2016 року, тобто, пізніше ніж за місяць до завершення дії договорів та не направив відповідачу проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Також, суд першої інстанції констатував порушення позивачем умов договорів оренди в частині своєчасної сплати орендних платежів, здійснення заходів щодо забезпечення режиму охорони захисної смуги водного об'єкта, встановлення меж прибережної смуги та відповідних знаків та дійшов висновку, що орендар втратив переважне право на укладення договору оренди водного об'єкту на новий строк.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016 року та позовних вимог про зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на тих самих умовах, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів припинено відповідно до пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України на підставі заяви позивача від 09 серпня 2016 року про часткову відмову від позову .

Не погодившись із судовим рішенням в частині відмови у позові фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, якою вважає висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не доведеними належними та допустимими доказами, а рішення - незаконним, прийнятим за неповного з"ясування обставини справи.

На переконання апелянта, місцевий господарський суд безпідставно залишив поза увагою пояснення позивача та представників відповідача та ту обставину, що ФОП ОСОБА_1 звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської облдержадміністрації про поновлення строку дії договорів оренди землі та водного об'єкту своєчасно, а саме : 26.02.2016 року, що підтверджується тим, що заява складена на бланку, наданому Департаментом та датована саме 26.02.2016 року та необґрунтовано вважав датою такого звернення 02.03.2016 року ( дата отримання цієї заяви Рівненською обласною державною адміністрацією від Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської облдержадміністрації).

Не погоджується із висновком суду про порушення позивачем приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо необхідності направлення проекту додаткової угоди до договору оренди, оскільки на даний час Департамент екології та природних ресурсів Рівненської облдержадміністрації не вимагає та не приймає від заявників відповідні проекти додаткових угод, так як раніше укладені договори оренди, є таким що не відповідають сучасним вимогам закону та підлягають конструктивній зміні їх умов.

Звертає увагу, що статті 32 та 33 Закону України "Про оренду землі" не мають прямої вказівки, що неподання орендарем вчасно заяви про поновлення строку дії договору, а також не подання разом із такою заявою проекту додатків до договору є беззаперечною підставою для відмови у реалізації переваженого права орендаря на продовження оренди.

Вважає необґрунтованими та недоведеними висновки суду про неналежне виконання орендарем умов договорів оренди, оскільки позивач умови договору оренди землі та водного об'єкту виконував належним чином: вчасно та в повній мірі сплачував оренду плату; забезпечував безперешкодний доступ до водного об'єкту для місцевого населення; забезпечував догляд за дотриманням санітарно-гігієнічних норм на водоймі; вчасно та належно ремонтував існуючі гідроспоруди та проводив заходи по зарибненню водного об'єкту, що перебуває у його користуванні.

Вказує про безпідставність висновків суду про порушення позивачем умов договору оренди водного об'єкту в частині не встановлення ним меж прибережної смуги та відповідних межових знаків та не забезпечення режиму охорони захисної смуги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що можуть слугувати для таких висновків.

Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог про зобов'язання Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 вказав, що Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Рівненської обласної державної адміністрації, який у відповідності до розпорядження голови Рівненської обласної адміністрації від 14.04.2014 р. №108 "Про організацію роботи із забезпечення надання водних об'єктів у користування в Рівненській області" уповноважений й вирішувати питання щодо розпорядження землями водного фонду на території Рівненської області. Вважає, що відповідач, вирішуючи питання про поновлення строку дії спірних договорів оренди, був зобов'язаний діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, серед яких є і Закон України "Про оренду землі", який безпосередньо і регламентує спірні правовідносини.

Позивач констатує, що ніде прямо не вказано, що пропуск строку подання повідомлення орендаря про бажання продовжити строк дії оренди, або не долучення до такого повідомлення проекту додаткових угод є безумовною, безперечною підставою для відмови у поновленні такого договору.

Вказаний закон лише визначає, що орендодавець самостійно здійснює оцінку підстав для задоволення вимог орендаря щодо можливості продовження строку оренди, або відмови у їх задоволенні і про це в обов'язковому порядку має повідомити орендаря у відповідному листі запереченні.

Разом із тим, як вбачається із листа №727/02/2-07/16 від 28.03.2016 р. Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської облдержадміністрації, підставою для відмови у поновленні позивачу строку дії відповідних договорів слугувало твердження відповідача про надходження на адресу департаменту "численних скарг Межирицької сільської ради та жителів села щодо невиконання та порушення позивач умов існуючих договорів оренди.

При цьому, жодної згадки про те, що позивачу відмовлено у поновленні строку дії договорів оренди у зв'язку із пропуском строку для подання повідомлення про поновлення, або відсутністю проекту додаткової угоди, у вказаному листі-відмові мови не йдеться.

Таким чином, стверджує, що наявні процедурні порушення, допущені позивачем, на думку відповідача, не були підставою для відмови у задоволенні вимог позивача про поновлення договорів оренди, оскільки відповідачем обрано інші підстави для відмови у задоволення прохання позивача.

В додаткових поясненнях позивач також наголосив, що Департамент екології та природних ресурсів порушив принцип "належного урядування", діяв не послідовно. Так, після направлення проміжної відповіді від 21.03.2016р. , Департамент екології та природних ресурсів листом від 28.03.2016р. № 727/02/2-07/16 за підписом заступника директора департаменту ОСОБА_1 відмовив в продовженні договорів оренди.

Просить врахувати викладені пояснення при розгляді апеляційної скарги .

В запереченнях на апеляційну скаргу Острозька райдержадміністрація вказує, що під час користування позивачем земельною ділянкою та об'єктом водного фонду Острозька райдержадміністрація отримала як усні, так і письмові звернення громади Межиріцької сільської ради щодо порушення орендарем умов договорів оренди та санітарно-гігієнічних норм. Вказав, що відповідні звернення надходили і до Рівненської облдержадміністрації і депутатів Рівненської обласної ради.

Заявою від 26.02.2016 року позивач звернувся до Рівненської облдержадміністрації з проханням щодо поновлення договору оренди від 29.03.2004 року та договір водного об'єкту від 17.02.2005 року. Проте ним не було надано проекту додаткової угоди про поновлення договорів.

Зазначає, що на даний час змінилося законодавство щодо надання земельних ділянок в оренду, зокрема необхідно встановити розмір орендної плати відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України (не менше 3 % від нормативної грошової оцінки). Стаття 13 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що обов'язковим елементом визначення розміру орендної плати є нормативна грошова оцінка.

Вважає, що вимога позивача щодо поновлення дії договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року шляхом укладення додаткових угод може порушити вимоги земельного, податкового, водного, природоохоронного законодавства та інтереси громади Межиріцької сільської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент екології та природних ресурсів зазначив, що оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до чинного законодавства. Зокрема, зазначає, що покликання апелянта є необґрунтованим та безпідставним, оскільки обставини, які досліджувалися судом першої інстанції з приводу, зокрема, відсутності проекту додаткової угоди, обґрунтовувалися ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а відтак за умови зазначення в змісті Закону на обов"язок орендаря подачі орендодавцю разом з заявою про продовження строку дії договору оренди проекту додаткової угоди для узгодження істотних умов договору, суд правомірно вимагав від сторін доказів виконання зазначеної вимоги закону та правомірно послався на неможливість, за відсутності такого проекту додаткової угоди, прийняття рішення, яким би поклав на Відповідача в справі обов'язок підписання такої додаткової угоди.

Наголошує, що посилання апелянта на необхідність врахування судом принципу "мовчазної згоди" до спірної ситуації є безпідставним та необґрунтованим твердженням, оскільки з приводу подальшого продовження договору оренди саме з ініціативи Позивача мало місце листування, а з боку Відповідача мала місце письмова відмова в продовженні строку дії договорів оренди, що виключає можливість застосування до оспорюваних правовідносин вищевказаного принципу та його юридичних наслідків.

Крім того, вказує, що апелянт в змісті апеляційної скарги зосереджується на аналізі лише окремих обставин, пов"язаних з умовами дотримання ним своїх зобов'язань по договору оренди і така позиція скаржника, з точки зору відповідача, є безпідставною.

Просить рішення господарського суду Рівненської області від 20 вересня 2016 року по справі №918/321/16 залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Третя особа 2 Межиріцька сільська рада в письмових поясненнях просить відмовити ОСОБА_1 у продовженні договорів оренди на земельну ділянку від 29.03.2004року та водного об"єкту від 17.02.2005 року та просить розглянути апеляційну скаргу у відсутності їх представника.

В судовому засіданні апелянт ФОП ОСОБА_1 та його представник повністю підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та наведених у додаткових поясненнях.

Крім того, представник апелянта пояснила, що причини відмови Департаменту екології та природокористування у поновленні договорів оренди стосувалися лише небажанням мешканців села в поновленні договорів оренди. В своїй відмові Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації жодним чином не повідомляв позивача ОСОБА_1 про неналежне внесення орендної плати, встановлення захисних смуг, порушення терміну звернення з заявою про поновлення договорів, відсутність проекту додаткової угоди.

Апелянт ОСОБА_1 додатково вказав, що на даний час сплачує лише орендну плату за водний об'єкт.

ОСОБА_1 та представник позивача Войтюк Т.Л. просять скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 20.09.2016 року у справі № 918/321/16 та прийняти нове, яким позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача Зражевська А.С. повністю підтримала рішення господарського суду Рівненської області. Вважає, що судом при винесенні рішення не було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, неповноти з'ясування обставин справи чи невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Представник третьої особи Нех Р.І в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 не було надано проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Наголосив, що на даний час змінилося законодавство щодо надання земельних ділянок в оренду. Вимога позивача щодо поновлення дії договорів оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року шляхом укладення додаткових угод може порушити вимоги земельного, податкового, водного, природоохоронного законодавства та інтереси громади Межиріцької сільської ради.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи 1, вивчивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2004 року між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі, який зареєстрований в Острозькому районному відділі земельних ресурсів за №6 від 29 березня 2004 року (надалі - договір оренди землі) ( а.с.9-11, т.1).

Відповідно до предмету договору оренди землі на підставі розпоряджень голови Острозької райдержадміністрації від 26 лютого 2004 року №88 та від 22 березня 2004 року №148 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки водного фонду, які знаходяться на території Межиріцької сільської ради і входять до складу земель запасу даної сільської ради. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 24,6 га разом з водним об'єктом (пункти 1-2 договору оренди землі).

Пунктом 5 договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 12 років. Після закінчення строку договору орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В подальшому, 17 лютого 2005 року між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди водного об'єкту, який зареєстрований в Острозькій районній державній адміністрації за №03-14/139, 17 лютого 2005 року (надалі - договір оренди водного об'єкту), згідно предмету якого орендодавець надає, а орендар приймає в користування на умовах оренди водний об'єкт (ставок) загальнодержавного значення, розташований в с. Межирічі на території Межиріцької сільської ради для товарного виробництва ( а.с.12-14,т1).

Відповідно до пункту 7.1. договору оренди водного об'єкту цей договір укладено терміном на 12 років починаючи з 29 березня 2004 року і до 29 березня 2016 року .

07 лютого 2012 року між орендодавцем та орендарем укладено додаткову угоду до договору оренди водного об'єкту, згідно якої в розділі "обов'язки орендаря" добавлено пункт: "орендар зобов'язаний в термін до 01 квітня 2012 року встановити межі прибережної смуги та відповідні вказівні знаки."

Пунктом 8.7. договору оренди водного об'єкту передбачено, що цей договір регулює відносини щодо оренди водного об'єкту і не поширюється на оренду земельної ділянки водного фонду. Відносини, щодо оренди земельної ділянки зайнятої водним об'єктом регулюється окремим договором відповідно до Земельного кодексу України.

Як передбачено пунктом 3.1.1. договору оренди водного об'єкту орендар має переважне право перед іншими на поновлення договору.

Згідно розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 18 квітня 2014 року №108, Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації надано повноваження щодо надання водних об'єктів у користування.

Як стверджує позивач, він 26 лютого 2016 року звернувся до голови Рівненської обласної державної адміністрації з заявою про поновлення договору оренди землі від 29 березня 2004 року та договору оренди водного об'єкту від 17 лютого 2005 року на термін 12 років для рибогосподарських потреб ( а.с.36, т.1). Матеріали справи свідчать , що до даної заяви орендарем проект додаткової угоди долучений не був. Дану обставину позивач не заперечив в судовому засіданні апеляційного господарського суду .

Разом з тим, з відмітки вхідних документів Рівненської обласної державної адміністрації вбачається, що вказана заява була подана та зареєстрована 02 березня 2016 року за вх. №1706/0/01-29/16.

У відповідь на вказану заяву орендодавець листом № 664/02/2-07/16 від 21 березня 2016 року повідомив орендаря, що порядок продовження дії договору оренди земельної ділянки регулюється положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема орендодавець зазначає, що вимогами статті 33 вказаного закону на орендаря покладено обов'язок разом з листом-повідомленням про продовження дії договору направити проект додаткової угоди.

Крім того, орендодавець у своєму листі просив орендаря надати копії правовстановлюючих документів, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, паспорт водного об'єкту, документи, що свідчать про відсутність заборгованості по орендній платі за землю та водний об'єкт ( а.с.39 зворот, т.1).

28.03.2016р. орендодавець своїм листом №727/02/2-07/16 повідомив орендаря про те, що на підставі статті 31 Закону України "Про оренду землі", враховуючи численні скарги Межиріцької сільської ради та жителів села щодо невиконання та порушення орендарем договору оренди земельної ділянки та водного об'єкту, подальші договірні відносини щодо оренди земельної ділянки з водним об'єктом є неможливими. ( а.с.40,т.1)

Вважаючи, що орендодавцем неправомірно відмовлено в продовженні дії договорів оренди землі та водного об'єкту, ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною відмову Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004 р. та водного об'єкту від 17.02.2005 р., яка міститься в листі №727/02/2-07/16 від 28.03.2016 р., та зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004 р. (зареєстрований 29.03.2004 р. в Державному реєстрі за №6) та водного об"єкту від 17.02.2005 р., укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького р-ну на тих самих умовах й той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

В подальшому, 02.07.2016 р. позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, зокрема просив визнати протиправною відмову Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004 р. та водного об'єкту від 17.02.2005 р., яка міститься в листі №727/02/2-07/16 від 28.03.2016 р., зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004 р. (зареєстрований 29.03.2004 р. в Державному реєстрі за №6) та водного об'єкту від 17.02.2005 р., укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24.6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького р-ну на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів ( а.с.119, т.1).

09 серпня 2016 року позивачем подано заяву про часткову відмову від позову, згідно змісту якої позивач просить суд прийняти відмову від позову в частині вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р..

Таким чином, позивач просить суд зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

Аналізуючи зазначені обставини справи , колегія суддів відзначає таке.

Так, згідно статті 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно частини 2 статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (стаття 125 Земельного кодексу України).

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Відповідно до частини 2 статті 759 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. При цьому, частиною 6 статті 93 Земельного кодексу України, зокрема, передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі регулюються законом.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Так, Закон України "Про оренду землі" є спеціальним законом, який визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи регулювання відносин з оренди землі в Україні.

Згідно з статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 вказаного Закону визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди припиняється в разі, зокрема закінчення строку на який його було укладено.

Частинами 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, приписами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6-8 Закону України « Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди (правовий висновок Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендодавцем).

З матеріалів справи вбачається, що орендар листом від 26.02.2016р. повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі та водного об"єкту на новий строк, а саме терміном на 12 років для рибогосподарських потреб.

Разом з тим, з відмітки вхідних документів Рівненської обласної державної адміністрації вбачається, що вказана заява була подана та зареєстрована 02 березня 2016 року за вх. №1706/0/01-29/16.

Таким чином, колегія суддів констатує, що позивач направив відповідачу повідомлення про намір скористатись переважним правом, проте позивачем пропущено строк такого повідомлення, оскільки як передбачено договором оренди землі та статтею 33 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов'язаний повідомити орендодавця про свій намір до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, проте як зазначено вище з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що орендар подав заяву про продовження дії договорів 02 березня 2016 року, тобто пізніше ніж за місяць до завершення дії договорів.

У відповідь на вказану заяву орендодавець повідомив орендарю, що порядок продовження дії договору оренди земельної ділянки регулюється положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема орендодавець зазначає що вимогами статті 33 вказаного закону на орендаря покладено обов'язок разом з листом-повідомленням про продовження дії договору направити проект додаткової угоди.

В свою чергу колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу проекту додаткової угоди в порядку, передбаченому ч.3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", і при зверненні в подальшому позивача з листами до Рівненської обласної державної адміністрації про продовження дії договорів оренди землі та водного об"єкту строком на 12 років.

Отже, не подання орендарем проекту додаткової угоди свідчить про недотримання останнім процедури для реалізації свого права щодо поновлення договору оренди землі, а відтак, безпідставним є посилання скаржника про порушення його прав та інтересів в поновленні договору оренди землі.

Слід зазначити, що оскільки позивачем не направлено відповідачу проектів додаткових угод, орендодавець позбавлений можливості погодити з орендарем істотні умови договору, що також є обов'язковою умовою застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Колегія суддів констатує, що позивачем не надано проекти додаткових угод також і при зверненні до суду, тим самим суд фактично позбавлений можливості встановити, на яких саме умовах позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти договори оренди.

Крім того, 28 березня 2016 року орендодавець своїм листом повідомив орендаря про відмову у поновлення договору оренди , що свідчить про те, що згоди на продовження дії спірного договору оренди сторонами досягнуто не було.

Разом з тим, приписи ч. 6 с. 33 Закону України « Про оренду землі», на яку посилався позивач , застосовуються у разі неотримання відповіді від орендодавця,чого в даному випадку встановлено не було.

В свою чергу слід зауважити, що ч.9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відмова , а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренду землі може бути оскаржено в суді.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції враховується , що ніяких дій щодо підписання додаткової угоди до договорів оренди про поновлення сторонами не вчинялось, доказів оскарження в судовому порядку відмови або зволікання в укладенні додаткової угоди позивачем не надано.

Необхідною умовою визнання за орендарем переважного права на продовження дії договору оренди землі є належне виконання орендарем своїх обов'язків згідно договору оренди землі.

За змістом пункту 6 договору оренди землі слідує, що орендна плата вноситься орендарем щорічно до 15 листопада за весь поточний рік.

Разом з тим, як судом першої інстанції встановлено, що орендарем порушено умови договору оренди в частині своєчасної сплати орендних платежів, що вбачається з листа Острозького відділення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції від 23 серпня 2016 року № 2070/17-11-07-20, що також позбавляє переважного права орендаря на поновлення дії договорів оренди землі, оскільки в силу положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" таке право виникає в орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору.

Вказані обставини визнані самим позивачем, як в суді першої інстанції, так під час апеляційного перегляду справи. Так, станом на час вирішення спору заборгованість з орендної плати у орендаря відсутня, проте суд не може залишити поза увагою порушення строків внесення орендарем орендної плати за землю, що передбачені договором оренди землі.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду апелянт стверджує ,що вносить орнедну плату за водний об»єкт , проте не сплачує за земельну ділянку.

В свою чергу, судова колегія апеляційної інстанції враховує, що сплата орендних платежів за користування водним об"єктом після закінчення дії договору та її прийняття , не може розцінюватись як згода орендодавця на пролонгацію договорів , оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном. Таким чином, її здійснення не є підставою продовження договору, термін дії якого закінчився.

Щодо договору оренди водного об"єкту , колегія суддів відзначає таке.

За приписами статті 1 Водного Кодексу України (далі-ВК України) водний об'єкт:

- водойма - безстічний або із сповільненим стоком поверхневий водний об'єкт;

- рибництво - штучне розведення і відтворення риби та інших водних живих ресурсів;

- рибогосподарський водний об'єкт - водний об'єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей;

- ставок - штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів.

Згідно ст. 11 та 12 Закону України "Про аквакультуру" до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування у сфері аквакультури відносить, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.

У відповідності до положень статті 51 Водного кодексу України (надалі -ВК) користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Пунктом 3.2. договору оренди водного об'єкту передбачені обов'язки орендаря.

Відповідач у своїх поясненнях зазначає про неналежне виконання позивачем умов договору оренди водного об'єкту, про що зокрема свідчать звернення голови Межиріцької сільської ради та Острозької районної державної адміністрації та звернення територіальної громади Межиріцької сільської ради щодо неналежного невиконання позивачем умов договору.

З метою встановлення належного виконання позивачем умов договору оренди суд зобов'язував надати позивача докази виконання обов'язків, покладених на позивача положеннями договору оренди водного об'єкту.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виконання позиваем пункту 3.2.4. договору оренди водного об'єкту (докази погодження договору оренди водного об'єкту з управлінням екології та природних ресурсів в Рівненській області та Рівненським облводгоспом; докази виконання пункту 3.2.10 договору оренди водного об'єкта (докази здійснення заходів щодо забезпечення режиму охорони захисної смуги водного об'єкта); докази виконання пункту 2 додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту від 07 лютого 2012 року про встановлення до 01 квітня 2012 року меж прибережної смуги та відповідних знаків.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно листа Державної екологічної інспекції України від 08 вересня 2015 року, 02 вересня 2015 року спеціалістами держекоінспекції та управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в області було обстежено територію водного об'єкту, що переданий в оренду позивачу, за зверненням громадян щодо порушення позивачем законодавства, та встановлено, що скид води ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі погодження на скид води з водного об'єкту. Проте згідно результатів проведення лабораторних досліджень відібраних проб води встановлено перевищення гранично допустимих концентрацій для водойм культурно-побутового використання в 1,5 рази, по БСК5 - в 1,4 рази, що в свою чергу свідчать про неналежне використання переданого в оренду водного об'єкту.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду , що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо причини масової гибелі риби в серпні-вересні 2015 року в орендованому водному об'єкті.

Як вже зазначалось, п. 3.2.6 Договору оренди водного об»єкта передбачена своєчасна сплата орендарем плати визначеної у Договорів,податків і зборів до бюджету. Проте, з листа Острозького відділення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції від 23 серпня 2016 року № 2070/17-11-07-20( а.с.209-214,т.1) вбачається, що орнедна плата вносилась не своєчасно та не в повному розмірі .

Також матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме орендної плати за користування водоймою, що суперечить положенням ст. 627 ЦК України.

Крім того, позивач ні в суд першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи не надав примірник проекту додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок господарського суду першої інстанції , що орендар втратив переважне право на укладення договору оренди водного об'єкту на новий строк.

Щодо покликань апелянта на те, що відповідачем відмовлено в продовженні договорів оренди не з підстав порушення договорів, які установлені в ході судового розгляду та які не заперечувались позивачем, а з підстав лише наявності скарг мешканців села та листа сільської ради, колегія суддів відзначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, мешканців села Межирічі звернулись із заявою від 10 березня 2016 року до депутатів Рівненської обласної ради, та вказали, що орендар в цілому недобросовісно ставиться до виконання договору оренди водного об'єкту, зокрема не надавав доступу для вилову риби місцевим жителям, не установив сміттєві баки, внаслідок спускання води допустив загибель риби, що призвело до забруднення повітря неприємним запахом ( а.с.49-50 , зворот т.1).

Попередньо, Межиріцька сільська рада в своєму листі від 29 січня 2016 року зазначила про відповідальність орендаря за неналежний стан прибережної смуги навколо ставка, аварійний стан греблі та шлюзу, створення конфлікту орендарем із жителями села Межирічі внаслідок загибелі риби та зниження рівня ґрунтових вод ( а.с.52, т. 1).

Колегія суддів з даного приводу зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували зазначені обставини. Разом з тим , як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту від 07 лютого 2012 року передбачено: купання, любительське та спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд, також орендар зобов'язаний був в термін до 01 квітня 2012 року встановити межі прибережної смуги та відповідні вказівні знаки,доказів чого матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що мають місце порушення орендарем умов договору, на які звертали увагу мешканці села та сільська рада у своїх зверненнях.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи скаржника щодо відсутності повноважень заступника директора департаменту ОСОБА_6 на підписання відмови від 28.03.2016р. ФОП ОСОБА_1 на продовження договорів оренди, з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2016р. у даній справі, департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у листі від 13.12.2016 р. повідомив, що повноваження заступника директора департаменту щодо права підпису службового листування в процесі діяльності департаменту передбачені розділом 3 Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, затвердженого наказом Нацдержслужби України 13.09.2011р. № 11, відповідно до якого, заступник директора департаменту має право у процесі виконання покладених на департамент завдань забезпечувати ділове листування з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями з питань, що належать до його компетенції і було зроблено на виконання резолюції за підписом голови облдержадміністрації Чугуннікова В.С. та першого заступника голови облдержадміністрації Приварського Ю.Ю. що згідно реєстраційно- контрольної картки Рівненської обласної державної адміністрації та візи директора департаменту Захарчука В.В. щодо розгляду звернення в межах чинного законодавства.

У зв"язку з чим, спеціалістом ОСОБА_10 було підготовлено проект відповіді від 28.03.2016р. за № 727/02/2-07/16 ОСОБА_1 за підписом заступника директора департаменту.

Крім того, апеляційним судом досліджувався Додаткок до наказу департаменту екології та природних ресурсів Рівненської ОДА від 28.07.2014р. № 44 щодо розподілу функціональних повноважень керівництва Департаменту , де до загальних функціональних повноважень заступника директора департаменту віднесено прийом громадян, розгляд їх звернень тощо.

На підставі вищевикладеного, колегія суду приходить до висновку, що доводи апелянта в цій частині є також необґрунтованим та безпідставними, у зв"язку з чим не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія суддів вважає, що посилання позивача, наведені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак, позивач, в порушення вимог статтей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень з приводу позовної заяви, висвітлених в апеляційній скарзі.

З огляду на усе вищевисвітлене у даній судовій постанові, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Рівненської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 без задоволення.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає за ФОП ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 20.09.2016р. у справі № 918/321/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Гулова А.Г.