РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016Справа №910/20032/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік»

До державного підприємства «Укршахтгідрозахист»

Про стягнення 28045,30 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Філь А.О. (за дов.), Абросімова О.Ю. (за дов.)

від відповідача Лук'яненко О.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» до державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення за договором № 262/14 від 25.07.2014 про закупівлю послуг з ремонту елементів гальмівної системи (заміна тяги вантажів правового гальмівного приводу, заміна манжети гальмівного циліндру) підйомної машини ШТ-7,2 вентиляційного стовбуру водовідливного комплексу ш. «Совєтська» ДП «Укршахтгідрозахист» (за державні кошти) 28045,30 грн., з яких: 16474,80 грн. боргу, 10527,60 грн. інфляційних, 1042,90 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за надані послуги з ремонту.

Суд своєю ухвалою від 04.11.2016 порушив провадження у справі № 910/20032/16.

Відповідач у поданому суду відзиві зазначив, що він фінансується з Державного бюджету України. Крім того, у не проведенні розрахунків відповідач не винен, оскільки мали місце обставини, які не залежали від волі відповідача, а саме: обставини непереборної сили. Так, на момент виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 16.09.2014, місцезнаходженням відповідача було: Донецька область, м. Макіївка, вул. Абакумова, 1, тобто відповідач знаходився в зоні проведення антитерористичної операції.

Позивач подав заяву про відмову від позову в частині стягнення 10527,60 грн. інфляційних та 1042,90 грн. 3% річних.

Суд приймає відмову сторони від позову в частині стягнення 10527,60 грн. інфляційних та 1042,90 грн. 3% річних та припиняє провадження в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

25.07.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» (виконавець) та державне підприємство «Укршахтгідрозахист» (замовник) уклали договір № 262/14 про закупівлю послуг з ремонту елементів гальмівної системи (заміна тяги вантажів правового гальмівного приводу, заміна манжети гальмівного циліндру) підйомної машини ШТ-7,2 вентиляційного стовбуру водовідливного комплексу ш. «Совєтська» ДП «Укршахтгідрозахист» (за державні кошти) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язується у 2014 році у межах договірної ціни виконати на свій ризик усі передбачені Договором послуги, які зазначені у п. 1.2 Договору, і здати їх в обумовлені терміни замовнику, а замовник зобов'язується прийняти їх на умовах Договору і сплатити їх вартість.

Ціна Договору 16474,80 грн., у т.ч. ПДВ -2745,80 грн..

Розрахунки проводяться шляхом оплати за виконані послуги протягом 20-ти днів після пред'явлення рахунку на оплату виконаних послуг. При цьому до рахунку додаються підписані сторонами акти виконаних послуг та податкова накладна, яка складена у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (п. 4.1 та 4.2 Договору).

26.08.2014 сторони підписали акт приймання виконаних послуг № 778 на суму 16474,80 грн..

Позивач склав 26.08.2014 податкову накладну та виставив відповідачеві рахунок на оплату № 854 від 26.08.2014 на суму 16474,80 грн..

Станом на день розгляду справи 16474,80 грн. відповідач не сплатив.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 16474,80 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

При цьому відсутність бюджетних коштів не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України та обставиною звільнення сторони від виконання своїх зобов'язань

Згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Дана норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Під випадком розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов'язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов'язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов'язаний або якщо на місці боржника була б інша особа. Такий підхід щодо суб'єктивної неможливості передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов'язання, дозволяє відмежувати випадок від непереборної сили (форс-мажор).

Поняття та ознаки непереборної сили розкриваються у п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України. Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності, а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

В силу статті 617 Цивільного кодексу України не вважається випадком, а отже не є підставою для звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності:

- недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника (кредитор не має нести негативні наслідки відносин між боржником та його контрагентами);

- відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання (вступаючи у договірні відносини, боржник несе відповідні ризики та має замінити відсутні товари на інші або вчиняти інші заходи щодо належного виконання зобов'язання);

- відсутність у боржника необхідних коштів. Отже незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об'єктивні обставини чи суб'єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Перебування відповідача в зоні проведення антитерористичної операції не є форс-мажорною обставиною.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 16474,80 грн. боргу. Провадження в частині стягнення 10527,60 грн. інфляційних та 1042,90 грн. 3% річних суд припиняє на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки його неправильні дії призвели до звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Укршахтгідрозахист» (провулок Приладний, 2 літ. «А», м. Київ, 03680, код 32442405) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» (вул. Київська, 49-Б, кімната 4, м. Маріуполь, Донецька область, 87503, код 32116851) 16474,80 грн. боргу, 1378,00 грн. судового збору.

Припинити провадження в частині стягнення 10527,60 грн. інфляційних, 1042,90 грн. 3% річних.

Рішення підписано 20.12.2016.

Суддя С. А. Ковтун