ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Справа № 923/1244/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Крутьковій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас-Мото" м.Херсон

до Відповідача-1: Олешківської районної державної адміністрації м.Олешки Херсонської області ,

Відповідача-2: Олешківської міської ради, м.Олешки, Херсонської області

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 14.08.2006р.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 дов. б/н від 12.12.2016

від відповідача -1 - ОСОБА_2 дов. від 06.07.2016 № 01-28/8-2092

від відповідача -2- не з'явився

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю " АС-Мото" (Позивач, м. Херсон ) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Олешківської районної державної адміністрації (Відповідач-1, м.Олешки,Херсонської області ) та Олешківської міської ради (м.Олешки Херсонської області, ) про визнання укладеним (поновленим) договору оренди земельної ділянки від 14.08.2006р.

Ухвалою від 21.11.2016р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду в засіданні господарського суду на 13 грудня 2016р., зобов'язав Відповідачів надати письмові відзиви на позов з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, копії статутних та реєстраційних документів.

Відповідач-2 надав відзив на позовну заяву (а.с.41-43), яким повідомив, що не порушував прав та законних інтересів Позивача, а спірна земельна ділянка є об'єктом державної (а не комунальної) власності та знаходиться за межами населеного пункту, тому позовні вимоги мають бути задоволені за рахунок Відповідача-1.

Відповідач-1 повідомив, що не отримував позовної заяви та доданих до неї документів,тому просив суд оголосити перерву для ознайомлення з матералами справи для надання обгрунтованого відзиву.

У судовому засіданні 13.12.2016р. оголошено перерву до 22.12.2016р., після закінчення якої Відповідач-1 надав письмовий відзив та повідомив, що дійсно, 14 серпня 2006 року між Цюрупинською районною державною адміністрацією (наразі - Олешківська районна державна адміністрація) та товариством з обмеженою відповідальністю " АС-Мото" було укладено Договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), відповідно до п. 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Цюрупинської міської ради (район колишнього заводу «Аметист»), загальною площею 0,4130 га., в тому числі під капітальною забудовою 01562 га, під проїздамипроходами та площадками - 0,2568 га.

Відповідно до п. 8 Договору строк дії договору - 10 (Десять) років, починаючи з моменту державної реєстрації. Договір було зареєстровано в державному реєстрі земель 05.09.2006 року за № 36. Таким чином, строк дії Договору, передбачений п. 8, сплинув 05.09.2016 року.

Згідно п. 8 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору (тобто, до 05.07.2016р. ) повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідач-1 стверджує, що Орендар вимоги законодавства не виконав, до районної державної адміністрації, у строк визначений законодавством, не звернувся.

Лише 29.03.2016 року до районної державної адміністрації надійшов лист від Позивача ТОВ «АС-Мото» № 88/48 від 28.03.2016 року з проханням подовжити термін дії Договору, при цьому було зазначено, що у зв'язку з уточненням меж земельної ділянки в наруті та узгодження всіх документів для отримання кадастрового гомера виникла необхідність у додатковому часі.

До листа № 88/48 від 28.03.2016 року Позивачем була додана копія діючого договору оренди, а не проект додаткової угоди як того вимагає законодавство.

У відповідь на лист позивача № 88/48 від 28.03.2016 року щодо поновлення договору, Цюрупинська районна державна адміністрація листом № 01-21/6-1087 від 08.04.2016 року повідомила позивача, що для вирішення питання щодо укладення договору оренди землі Позивачу необхідно звернутись з клопотанням до Цюрупинської міської ради, оскільки земельна ділянка входить в межі населеного пункту місто Цюрупинськ відповідно до Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру.

З 01 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр». Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» визначено, що на день набрання чинності цією постановою картографічною основою Державного земельного кадастру є ортофотоплани, створені в рамках виконання Угоди про позику (Проект «ОСОБА_1 державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру») між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17 жовтня 2003 року, ратифікованої Законом України від 15 червня 2004 року № 1776-ІУ, та інші картографічні матеріали, виготовлені на замовлення центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів або отримані ним від центрального органу виконавчої влади з питань топографо-геодезичної і картографічної діяльності, державного підприємства «Державний картографо-геодезичний фонд України» та інших суб'єктів інформаційної взаємодії.

Після 14 травня 2014 року до Національної кадастрової системи додано шари «Населений пункт» та «Сільрада», внаслідок чого виявилось, що дана земельна ділянки є землями в межах населеного пункту.

Перед підготовкою відповіді позивачеві щодо поновлення договору оренди землі, районна державна адміністрація звернулась до відділу Держгеокадастру у Цюрупинському районі, як до органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру для підтвердження місцезнаходження земельної ділянки.

У відповідь відділ Держгеокадастру у Цюрупинському районі зазначив, що відповідно до Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру шару «Населений пункт», враховуючи лист Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 13.05.2015 року № 23-21-0.4-6238/2-15 дана земельна ділянка входить в межі населеного пункту, враховуючи вимоги ст.122 Земельного кодексу України питання щодо розпорядження землями в межах населеного пункту не входить до повноважень Цюрупинської районної державної адміністрації і що необхідно звернутись з клопотанням до органу місцевого самоврядування (лист від 06.04.2016 року № 14-2119-99.3-351/2-16).

Відповідач-1 наголошує, що згідно вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. До районної державної адміністрації проект додаткової угоди Позивачем не направлявся, істотні умови договору не узгоджувались між Сторонами, рішення про поновлення договору районною державною адміністрацією не приймалось, додаткова угода між Сторонами не укладалася.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Окрім цього, на виконання вимог частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» районна державна адміністрація листом від 02.08.2016 року № 01-21/7-2404 повідомила Позивача про заперечення у поновлені договору на тих підставах, що зазначені вище та про те, що договір є припиненим з 05.09.2016 року у зв'язку із закінченням строку на який він був укладений.

Щодо укладення між сторонами договору додаткової угоди від 25.03.2015 року Відповідач-1 пояснює, що строк дії основного договору від 14.08.2006 року на той час не закінчився, договір був чинний і відповідно діяли його умови щодо внесення змін до нього за згодою сторін.

Щодо відзиву Олешківської міської ради про те, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку форма власності зазначена як державна та власником значиться Цюрупинська районна державна адміністрація Відповідач-1 пояснив, що дата державної реєстрації земельної ділянки зазначена у витягу вказана 05.09.2006 року, тобто запис в реєстрі зроблений на час укладання договору оренди землі від 14.08.2006 року і на даний час не змінювався.

Враховуючи вказане, відповідно до статті 122 Земельного кодексу України Відповідач-1 вважає, що органом, уповноваженим вирішувати питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки в межах міста Олешки є Олешківська міська рада.

Таким чином позовні вимоги до Олешківської районної держаної адміністрації є необгрунтовані і не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації. У зв'язку з припиненням повноважень головою районної державної адміністрації відзив підписаний першим заступником голови районної державної адміністрації (копія розпорядження додається).

В судовому засіданні 22.12.2016р. представник Позивача будь-яких клопотань не заявив, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач-1 повністю заперечує проти позвних вимог. Суд роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, та зазначив, що жоден з доданих до позовної заяви документів (фотокопії) не засвідчені ніяким чином. Клопотань про відкладення розгляду справи Позивачем не заявлялось.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 4-3 ГПК України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності є визначальним принципом судового процесу взагалі та господарського зокрема. Відповідно до ст. 129 Конституції України змагальність віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами а також жоказів, які були витребувані судом. За приписами ст. 75 ГПК України якщо витребувані судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги необгрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

24 липня 2006 року Розпорядженням Голови Цюрупинської районної державної адміністрації № 431 «Про відведення до договору оренди земельної ділянки ТОВ «АС-МОТО» було затверджено матеріали проекту землеустрою під розміщення машинобудівного виробництва загальною площею 0,4130 га в адміністративних межах Цюрупинської міської ради (район колишнього заводу «Аметист»), а також надано в оренду земельну ділянку ТОВ «АС-МОТО» загальною площею 0,4130 га терміном на 10 років.

14 серпня 2006 року між Цюрупинською районною державною адміністрацією (далі -Цюрупинська РДА) та ТОВ «АС-МОТО» було укладено договір оренди землі, яким Цюрупинська РДА надає ТОВ «АС-МОТО» в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Цюрупинської міської ради (район колишнього заводу «Аметист»), загальною площею 0,4130 га в тому числі під капітальною забудовою - 0,1562 га, під проїздами, проходами та площадками - 0,2568 га.

Згідно п.3 договору оренди, на земельній ділянці знаходиться будівля колишньої їдальні, яка є власністю ТОВ «АС-МОТО» згідно договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна від 24.02.2005р. серія ВВТ №747080, зареєстрованого БТІ за № 122, акта прийому-передачі нерухомого майна № 1 від 28.02.2005, решта території представлена ґрунтовим покриттям, де ростуть два дерева, решта території - з твердим покриттям. В оренду передається тільки земельна ділянка без будинків, будівель, споруд та інших об'єктів.

Пунктом 9 договору встановлено, орендна плата вноситься орендарем на перші три роки в розмірі 1,2 % від нормативної грошової оцінки, що у грошовій формі становить 5516,82 грн., після закінчення цього терміну розмір орендної плати переглядається.

Даний договір зареєстровано у Цюрупинському реєстраційному округу Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис в розділі Книги 4АА002122 від 05 вересня 2006 року за № 36.

12 серпня 2010 року було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки між Цюрупинською РДА та ТОВ «АС-МОТО» стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Позивач 28.03.2016 звернувся до Першого заступника голови Цюрупинської РДА ОСОБА_3 з проханням у листі продовжити термін дії договору оренди землі, на що отримав відповідь, що Цюрупинська РДА заперечує у поновлені договору оренди землі, унаслідок чого договір оренди землі від 14.08.2006 укладений між Цюрупинською РДА та ТОВ «АС-МОТО», зареєстрований у Цюрупинському реєстраційному округу Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис в розділі Книги 4АА002122 від 05 вересня 2006 року за №36 є чинним по 05.09.2016.

Також, у листі було зазначено, що для вирішення питання щодо укладання договору оренди землі вказаної земельної ділянки, необхідно звернутись з клопотанням до Цюрупинської міської ради, як до уповноваженого законом органу.

21.04.2016 ТОВ «АС-МОТО» звернулося з цим проханням до Цюрупинської міської ради, проте ніякої відповіді на адресу позивача не надходило.

Повторно звертаючись до Цюрупинської міської ради про надання відповіді щодо порушеного питання, у відповідь надійшов лист з правовим висновком юридичного відділу з порадою звернутися до суду з вимогами до Цюрупинської РДА.

01.06.2016р. ТОВ «АС-МОТО» звернулося до Заступника начальника Головного управління Держземагентва у Херсонській області для роз'яснення до чиєї компетенції входить вирішення питання щодо укладання договору оренди землі вказаної земельної ділянки. Про що отримали відповідь, що пролонгація договорів оренди земельних ділянок відноситься до компетенції відповідних міських рад, оскльки відповідно до ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюються на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно норм ст.ЗЗ Закону України «Про оренду землі» (в редакції з 01.01.2007 року, чинна на момент закінчення строку дії договору оренди ), по закінченню строку дії договору оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (п. 8 Договору оренди).

Позивач вважає, що об'єктивні причини у відмові подовження договору оренди землі відсутні, хоч і не оспорює того, що припинення договору оренди землі у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, за ст. 31 Закону України "Про оренду землі" відбувається у випадку нереалізації орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі, а за ст. 33 цього ж закону при реалізації такого права (шляхом продовження користування земельною ділянкою за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди) договір оренди не припиняється і підлягає поновленню.

В даному випадку спір виник через відмову Цюрупинської РДА та Цюрупинської міської ради в поновленні договору оренди землі від 14.08.2006, припиненні дії даного договору оренди та повернення земельної ділянки до земель запасу Цюрупинської міської ради.

На підставі викладеного Позивач просить Договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 0,4130 га, в тому числі під капітальною забудовою - 0,1562 га, під проїздами, проходами та площадками - 0,2568 га., місце розташування: Херсонська область, Олешківський р-н, адміністративні межі Олешківської міської ради, зареєстрований у Цюрупинському реєстраційному округу Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис в розділі Книги 4АА002122 від 05 вересня 2006 року за №36 вважати поновленим з дати набрання законної сили рішення суду на той самий строк і тих самих умовах, що передбачені договором.

Позивач стверджує, що сумлінно виконує умови договору оренди землі: використовує земельну ділянку за призначенням, вчасно сплачує орендну плату. Проте будь-яких доказів нележного виконання умов договору Позивачем до суду не надавалось.

Відповідач-1 зазначав у письмових відповідях на адресу Позивача , що для вирішення питання щодо укладання договору оренди землі вказаної земельної ділянки, Позивачу необхідно звернутись з клопотанням до Цюрупинської міської ради, як до уповноваженого законом органу.

Позивач 22.03.2016 звернувся з проханням продовжити дію договору оренди земельної ділянки до Цюрупинської міської ради, проте ніякої відповіді на адресу позивача не надходило.

Повторно звертаючись до Цюрупинської міської ради про надання відповіді щодо порушеного питання, у відповідь надійшов лист з правовим висновком юридичного відділу з порадою звернутися до суду з вимогами до Цюрупинської РДА.

Згідно норм ст.ЗЗ Закону України «Про оренду землі» (в редакції з 01.01.2007 року, чинна на момент закінчення строку дії договору оренди), по закінченню строку дії договору оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (п. 8 Договору оренди).

Також, позивач вважає, що об'єктивні причини у відмові подовження договору оренди землі відсутні.

Позивач зазначає, що відсутні підстави припинення права користування земельною ділянкою, що передбачені ст. 141 ЗК України, а саме добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки, припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати, набуття іншою особою власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

На думку позивача, поняття "припинення договору оренди землі", про яке зазначено в ст. 31 Закону України "Про оренду землі" не є тотожним поняттю "припинення права користування земельною ділянкою" за ст. 141 ЗК України.

Також, припинення договору оренди землі у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, за ст. 31 Закону України "Про оренду землі" відбувається у випадку нереалізації орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі, а за ст. 33 цього ж закону при реалізації такого права (шляхом продовження користування земельною ділянкою за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди) договір оренди не припиняється і підлягає поновленню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи, зокрема, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та іншими законами України.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами Цивільного кодексу Українита Господарського кодексу України. Частиною З названої статті унормовано, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 2 ст.16 Цивільного кодексу України визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, який не є вичерпним, оскільки в абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст 32 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України ) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

За приписами ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на позивача та відповідача. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підстави звільнення від доказування визначено у ст. 35 ГПК України. Обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Статтею 36 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Суд у судовому засіданні звертав увагу Позивача на те, що жодна з наданих фотокопій документів (письмові докази) не засвідчена ніяким чином, відтак , є підстави вважати, що позов не обгрунтований письмовими доказами.

Суд враховує, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 33 Закону України «Про оренду землі», передбачена пряма вказівка щодо обов'язковості укладення між сторонами додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на викладене, спосіб захисту обраний позивачем суд вважає належним та допустимим, проте позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України , цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відносини, пов'язані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності, а також

заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим, та їх структурних підрозділів, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та

Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Орендарями земельних ділянок, відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду землі» є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

За приписами ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України , Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як прямо встановлено ст.15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди. Відповідно до статті 31Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відтак, судом не приймаються доводи Позивача про те, що ним не порушені пункти ст. 141 Земельного кодексу України щодо припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до положень 4.1, 4.2, 4.3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Такий Орендар (який належно виконував обов'язки за умовами договору), та який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Позивач не надав суду будь-яких доказів належного виконання своїх зобов'язань за договором оренди спірної земельної ділянки від 14.08.2006р., у встановлений законом строк не надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди, що підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється представником Позивача у судовому засіданні. За таких обставин відсутні підстави вважати, що Позивачем не доведено належними доказами виконання свої договірні зобов'язання та набуття переважного перед іншими особами права на поновлення договору оренди на той же строк та з тими ж умовами.

Частиною 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідачі у встановлений законом строк ніяким чином не могли відреагувати на пропозицію позивача поновити договір оренди земельної ділянки, оскільки доказів своєчасного (в строк до 05.07.2016р.) направлення листа-повідомлення з проектом додаткової угоди Позивач суду не надав. Відтак, судом встановлений факт порушення Позивачем строків та порядку поновлення дії договору оренди земельної ділянки всупереч приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Відповідно до положень ч. 6, ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у встановлений строк є обов'язковим здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності) або уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Матеріали справи свідчать що Позивач лише 29.03.2016 року звернувся до районної державної адміністрації (лист № 88/48 від 28.03.2016 року) з проханням подовжити термін дії Договору. До даного листа була додана копія діючого договору оренди, проект додаткової угоди як того вимагає законодавство, надано не було. Даний факт Позивачем не оспорюється, та є встановленим.

Відтак, строк дії Договору, передбачений п. 8, сплинув 05.09.2016 року, а переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди на той же строк та з тими ж умовами Позивачем втрачено.

Разом з тим, зважаючи на те, що за усним твердженням представника Позивача, на спірній земельній ділянці знаходиться належне Позивачеві нерухоме майно, він має право звернутися до органу місцевого самоврядування для укладення нового договору оренди земельної ділянки, в порядку ст.ст. 92, 93, 116, 123, 124 Земельного кодексу України.

Суд погоджується з доказами, наданими Відповідачем- 1 (відповідь відділу Держгеокадастру у Цюрупинському районі про те, що відповідно до Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру шару «Населений пункт», враховуючи лист Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 13.05.2015 року № 23-21-0.4-6238/2-15) спірна земельна ділянка входить в межі населеного пункту, враховуючи вимоги ст.122 Земельного кодексу України питання щодо розпорядження землями в межах населеного пункту не входить до повноважень Цюрупинської районної державної адміністрації і що необхідно звернутись з клопотанням до органу місцевого самоврядування (лист від 06.04.2016 року № 14-2119-99.3-351/2-16).

В частині розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Відповідно до частини другої статті 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. У разі відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір позивачеві не відшкодовується.

За таких обставин судові витрати, в порядку статті 49 ГПК України, суд покладає на Позивача.

У судовому засіданні 22.12.2016р. у присутності представників сторін проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 44 - 49, 82 - 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог визнати поновленим на той самий строк і тих самих умовах договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 0,4130 га, в тому числі під капітальною забудовою - 0,1562 га, під проїздами, проходами та площадками - 0,2568 га., місце розташування: Херсонська область, Олешківський р-н, адміністративні межі Олешківської міської ради, зареєстрований у Цюрупинському реєстраційному округу Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис в розділі Книги 4АА002122 від 05 вересня 2006 року за №36 повністю відмовити.

Відповідно до ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

26.12.2016р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна