ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" грудня 2016 р. Справа № 02/2236

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., з секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника стягувача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представники боржника, ВДВС: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області

скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення та дії державного виконавця при виконанні рішення суду у справі

за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства Оборони України в особі

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси

до приватного підприємства "Будівельна компанія "Епсілон"

про стягнення 18 441 грн. 26 коп.,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга за підписом представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, в якій скаржник просить: - визнати дії ДВС по винесенню постанови від 08.11.2016 ВП № 52874313 Черкаського районного відділу ДВС неправомірними; - скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.11.2016 ВП 52874313; - зобовязати Черкаський районний відділ ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Черкаської області по справі № 02/2236 від 18.10.2011 та вчинити відповідні виконавчі дії.

Черкаський районний відділ ДВС не направив свого представника у судове засідання 21.12.2016, не виконав ухвалу суду від 13.12.2016 та не подав суду письмовий відзив на скаргу від 23.11.2016 із обґрунтуванням правомірності прийняття спірної постанови від 08.11.2016.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, суд вважає за можливе розглянути скаргу на дії органу ДВС без участі представників боржника та органу ДВС.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення та доводи представника скаржника, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 02 серпня 2011 року стягнуто з приватного підприємства "Будівельна компанія "Епсілон" на користь квартирно-експлуатаційного відділу міста Черкаси - 18 441 грн. 26 коп. боргу. Рішення набрало законної сили, на його виконання 18 жовтня 2011 року видано наказ.

Постановою від 27.10.2011 було відкрите виконавче провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.03.2014 замінено стягувача - квартирно-експлуатаційний відділ міста Черкаси на його правонаступника - квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, ідентифікаційний код 08167863.

Ухвалами суду від 17.03.2014 та від 18.03.2014 задоволено заяви квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква та виправлено описки в резолютивній частині рішення від 02 серпня 2011 року та у наказі від 18 жовтня 2011 року у справі № 02/2236, щодо зазначення правильного ідентифікаційного коду приватного підприємства "Будівельна компанія "Епсілон" - 35529001.

Старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.06.2016 у звязку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна належного боржнику на праві власності не виявлено.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква заявою від 07.11.2016 № 1868 знову подав до Черкаського районного відділу ДВС наказ про примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області у справі № 02/2236 від 18.10.2011 про стягнення з ПП "Будівельна компанія "Епсілон" на користь стягувача боргу в сумі 18441,26 грн.

Старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 прийнято постанову від 08.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання ВП № 52874313, в якій вказано, що стягувачем порушено ст. ст. 4, 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме до заяви про примусове виконання рішення не додано квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Скаржник вважає, що постанова від 08.11.2016 ВП № 52874313 Черкаського районного відділу ДВС є незаконною, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква є державною установою і у розумінні ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" відноситься до державних органів, тому при зверненні до ДВС звільнений від сплати авансового внеску. З огляду на викладене, скаржник вважає дії державного виконавця по винесенню постанови від 08.11.2016 ВП № 52874313 Черкаського районного відділу ДВС неправомірними, а саму постанову просить скасувати як незаконну та просить зобовязати Черкаський районний відділ ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню вказаного наказу господарського суду і вчинити відповідні виконавчі дії.

Згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", далі - Закон.

За приписом статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приймаючи спірну постанову від 08.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання ВП № 52874313, старший державний виконавець послався на порушення стягувачем статей 4 та 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: до заяви про примусове виконання рішення стягувачем не додано квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Право органу державної виконавчої служби повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання у разі не подання стягувачем підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим, дійсно передбачене статтею 4 Закону.

Однак в абзаці 8 частини 2 статті 26 Закону вказано, що від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Суд погоджується з доводами скаржника про те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква відноситься до державних органів у розумінні абзаці 8 частини 2 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" та звільняється від сплати авансового внеску при зверненні до органів державної виконавчої служби, виходячи з такого.

Статтею 167 Цивільного кодексу України визначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 406/2011, Міністерство оборони України (Міноборони України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, а також у формуванні державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, гідрометеорологічної діяльності.

Міноборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, затвердженого наказом начальника Київського квартирно - експлуатаційного управління №110 від 31.08.2015, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою здійснення квартирно - експлуатаційного забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, що дислокуються в межах її відповідальності.

Відповідно до витягу з ЄДР Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква є юридичною особою та за організаційно-правовою формою є державною організацією (установа, заклад).

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква утримується за рахунок коштів державного бюджету України. Головним розпорядником коштів за кошторисом Міністерства оборони України, установою якого є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, є Міністр оборони України.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

В п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказано, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи подані документи та доводи скаржника, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови від 08.11.2016 про повернення наказу господарського суду без прийняття до виконання підлягають визнанню неправомірними, а вказана постанова - незаконною. Що стосується вимоги скаржника про скасування постанови від 08.11.2016 ВП № 52874313 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, то такі повноваження у суду відсутні, тому в цій скаргу належить відхилити.

Щодо вимоги скаржника, викладеної у скарзі, про зобовязання відділу ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню наказу суду у даній справі, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у даному провадженні розглядається лише дія та постанова державного виконавця, повязана із неприйняттям до виконання наказу господарського суду у звязку з неподанням стягувачем доказу сплати авансового внеску. Дотримання інших вимог Закону при поданні заяви про примусове виконання рішення не вказано у спірній постанові і не є предметом розгляду у даній скарзі. Виходячи із вимоги статті 26 Закону, стягувач, який відноситься до державних органів та звільнений від сплати авансового внеску, повинен подати заяву про примусове виконання рішення із оригіналом наказу господарського суду, а виконавець зобовязаний розглянути заяву та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Тому суд вважає за необхідне задовольнити скаргу частково та зобовязати Черкаський районний відділ державної виконавчої служби здійснити передбачені законом дії щодо розгляду заяви стягувача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про примусове виконання наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 02/2236, виданого 18.10.2011.

З огляду на викладене, керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення та дії Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо винесення постанови від 08.11.2016 ВП № 52874313 неправомірними.

Визнати постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.11.2016 ВП № 52874313 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання незаконною.

Зобовязати Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області здійснити передбачені законом дії щодо розгляду по суті заяви стягувача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про примусове виконання наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 02/2236, виданого 18.10.2011.

У решті вимог скаргу відхилити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом пяти днів.

Суддя А.Д. Пащенко