РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016Справа №910/18757/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТРЕТРОБУД"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІ ХІЛЛС", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСИББУД" та 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУГИЙ ДІМ НА МИХАЙЛІВСЬКИЙ"
третя особа-1, яка які не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачівПайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу "Капітал - рекорд"
третя особа-2, яка які не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачівПайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу "Новопечерський"
проскасування рішення зборів та розірвання договору

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився
від відповідача-1: не з'явився
від відповідача-2: не з'явився
від відповідача-3: не з'явився
від третьої особи-1, яка які не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачівне з'явився
від від третьої особи-2, яка які не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачівне з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТРЕТРОБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІ ХІЛЛС", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСИББУД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУГИЙ ДІМ НА МИХАЙЛІВСЬКИЙ" про скасування рішення зборів та розірвання договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.10.2016. Разом з тим, даною ухвалою залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів Пайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу "Капітал - рекорд" та Пайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу "Новопечерський".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 відкладено розгляд справи на 14.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 відкладено розгляд справи на 28.11.2016.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять календарних днів та відкладено розгляд справи на 20.12.2016.

В судове засідання 20.12.2016 учасники процесу не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином нез'явлення представників учасників процесу не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників учасників процесу, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Разом з позовною заявою позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову (вих. № б/н від 12.10.2016), відповідно до якої позивач просить суд з метою забезпечення позову:

- накласти арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю «Другий дім на Михайлівській» (ідентифікаційний код 36386470; 01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 28) частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» (ідентифікаційний код 32677473) у розмірі 80 % статутного капіталу номінальною вартістю 7 690 800, 00 грн;

- заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємствах, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань: вносити зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться у Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та проводити реєстраційні дії у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСИББУД» (ідентифікаційний код 32677473), в тому числі, але не виключно, щодо державної реєстрації припинення юридичної особи, скасування реєстраційних дій, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу, збільшення та/або зменшення Статутного капіталу, зміни складу учасників, а також проведення будь - яких інших реєстраційних дій, передбачених законом.

Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову (вих. № б/н від 12.10.2016) суд відмовив в її задоволенні з підстав недоведеності та необґрунтованості.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до а. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до заяви про забезпечення позову (вих. № б/н від 12.10.2016), за переконанням позивача, до моменту вирішення спору по суті існує необхідність вжиття заходів до забезпечення пред'явленого позову. Тобто, заява про забезпечення позову обґрунтована переконаннями та припущеннями позивача, що не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заявником не наведено суду обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Позовні вимоги мотивовані істотним, на думку позивача, порушенням з боку відповідача - 1 його зобов'язань за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 23.10.2014, що є підставою для розірвання вказаного договору в судовому порядку. Розірвання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 23.10.2014, на думку позивача, є підставою для скасування рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 05.12.2014, оформлених протоколом від 05.12.2014.

Відповідачі своїм правом на надання відзивів на позовну заяву не скористалися.

У судовому засіданні 20.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 23.10.2014 між позивачем, як продавцем та відповідачем - 1, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець продає покупцеві часку на умовах визначених договором за ціну продажу, яка вказана в ст. 3 договору, а покупець придбає частку на умовах визначених в договорі за ціну продажу, яка вказана в ст. 3 договору.

Частка становить 80 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» (ідентифікаційний код 32677473) номінальною вартістю 7 690 800, 00 грн (п. 1.2., 1.3. договору).

Згідно п. 4.2. договору покупець набуває право власності на частку та усі права учасника товариства з обмеженою відповідальністю, пов'язані із цим, щодо товариства з моменту реєстрації органами Державної реєстраційної служби статуту товариства в новій редакції, відповідно до якої покупець зазначений учасником товариства, який володіє частками в товаристві.

Відповідно до п. 6.1., 6.1.1. договору покупець зобов'язується повернути частку, придбану за договором, а продавець зобов'язується прийняти частку та сплатити покупцеві ціну продажу або її частину, що була сплачена покупцем за умови, зокрема, невиконання покупцем своїх зобов'язань відповідно до п. 6.3. договору.

За умовами п. 6.3. договору покупець зобов'язується скликати загальні збори учасників товариства та включити до порядку денного питання стосовно затвердження документів, зазначених у п. 6.1.4.1 - 6.1.4.7. вище не пізніше 01.04.2015.

В п. 6.4. договору сторони визначили, що договір є підставою для повернення частки покупцеві та покупець зобов'язується, в разі невиконання зобов'язань відповідно до п. 6.3., не пізніше 30.04.2015: забезпечити проведення позачергових загальних зборів учасників товариства, на яких буде прийнято рішення про затвердження статуту товариства у новій редакції у зв'язку із поверненням частки та інші рішення, необхідні для набуття продавцем частки у товаристві (п. 6.4.1.); надати продавцю належним чином нотаріально засвідчений протокол позачергових загальних зборів учасників товариства, що свідчать про прийняття рішень, зазначених в п. 6.4.1 (6.4.2.); надати продавцю належним чином нотаріально засвідчений статут товариства, викладений новій редакції у зв'язку із поверненням частки (п. 6.4.3.).

В грудні 2014 року відбулися позачергові загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» на яких були присутні учасники, що володіють 100 % статутного капіталу товариства, оформлені протоколом від 05.12.2014. На яких були прийняті такі рішення:

- надати згоду на вихід Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестретробуд» (ідентифікаційний код 39297310) зі складу учасників товариства, у зв'язку з відступленням (шляхом продажу) Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестретробуд», належної йому частки у статутному капіталі товариства, що складає 80 % від загального розміру статутного капіталу, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» та у зв'язку з укладенням відповідного договору купівлі - продажу часки в статутному капіталі товариства, за ціною та на умовах визначених за домовленістю сторін;

- прийняти до складу учасників товариства нового учасника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» із часткою 80 % статутного капіталу;

- затвердити нову редакцію статуту товариства та надати інформацію органам державної реєстрації щодо затвердження нової редакції установчих документів товариства відповідно до чинного законодавства України.

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» в новій редакції був зареєстрований державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації 23.12.2014 номер запису 1000533.

Відповідно до п. 10.1.11. статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» учасники товариства, що володіють у сукупності не менше як 10 (десятьма) відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів учасників у будь - який час із будь - якого приводу. Якщо протягом 25 днів директор товариства не виконав зазначено вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників.

Учасники товариства повідомляються особисто про проведення зборів в письмовій формі (листом, або нарочним) не менш, як за 30 днів до скликання зборів учасників (п. 10.1.12 статуту).

Із матеріалів справи вбачається, що 02.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» звернулася до позивача з повідомленням вих. № 23/1 від 02.04.2015, в якому зазначало, що відповідачем - 1 не було виконано зобов'язання визначене п. 6.3. договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 23.10.2014, загальні збори учасників товариства, з включенням до порядку денного питання стосовно затвердження документів зазначених у п. 6.1.4.1. - 6.1.4.7. договору в строк не пізніше 01.04.2015 не скликалися.

Предметом позову у справі є правова вимога позивача до відповідача - 1 про розірвання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 23.10.2014 в зв'язку з істотним порушенням його умов з боку відповідача - 1, а також правова вимога до відповідача -2 скасувати рішення загальних зборів учасників.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» від 23.10.2014 за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу, а відтак між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655, 656 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до положень ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Як встановлено судом, відповідач - 1 в результаті укладання договору набув право власності на частку та усі права учасника товариства з обмеженою відповідальністю, пов'язані із цим, щодо товариства, що підтверджується статутом відповідача - 1.

За твердженням позивача з боку відповідача - 1 його зобов'язання за договором були істотно порушені. Відповідач - 1 в порушення п. 6.3. договору не скликав у строк до 01.04.2015 загальні збори учасників товариства з включенням до порядку денного таких зборів питань стосовно затвердження документів, зазначених у п. 6.1.4.1. - 6.1.4.7., та в порушення п. 6.1., 6.4 договору не повернув частку позивачу не пізніше 30.04.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення встановлені ст. 188 ГК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями наведеної статті внормовано, що порушення договору, що не є істотним, не може бути підставою для розірвання договору у судовому порядку.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі N 6-75цс13).

Позивач у своєму позові не зазначив, у чому полягає шкода, завдана йому в зв'язку з невиконанням покладеного на відповідача - 1 обов'язку щодо скликання загальних зборів учасників та/або не повернення частки у встановлений договором строк, та яким чином такі дії (або бездіяльність) порушують чи обмежують права позивача (який не є учасником товариства), та не надав відповідних доказів в матеріали справи, а відтак суд позбавлений можливості здійснити оцінку чи буде це істотним порушенням умов договору оренди, що в подальшому може потягнути його розірвання. За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо розірвання договору в судовому порядку.

Враховуючи не обґрунтованість та недоведеність позовних вимог щодо розірвання договору в судовому порядку, відсутні і будь - які правові підстави для скасування рішень загальних зборів учасників відповідача - 2, оформлених протоколом від 05.12.2014. Вказані вище рішення є правомочними, і доказів іншого матеріали справи не містять. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача заявлених до відповідача - 2 про скасування рішення зборів учасників відповідача - 2, оформлених протоколом від 05.12.2014.

Враховуючи відсутність вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУГИЙ ДІМ НА МИХАЙЛІВСЬКИЙ", що, відповідно, свідчить про відсутність предмета спору до порушення провадження у даній справі, суд дійшов висновку про відмову у позові в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.12.2016.

Суддя О. М. Дупляк