номер провадження справи 20/103/16-5/95/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 Справа № 908/2510/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКАС-ЮГ (65009, Одеська область, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 1/2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВВГ-ЕЛЕКТРО (юридична адреса: 69083, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9, фактична адреса: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сакко і Ванцетті, 3)

про стягнення суми 191 377,49 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 13.10.2016

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

28.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю ЮКАС-ЮГ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовної заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ВВГ-ЕЛЕКТРО про стягнення 191 377,49 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2016 порушено провадження у справі № 908/2510/16, присвоєно справі номер провадження 20/103/16, судове засідання призначено на 24.10.2016.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016 у звязку із закінченням повноважень судді Гандюкової Л.П. на підставі постанови ВРУ Про звільнення суддів від 22.09.2016 № 1600-VIII справу №908/2510/16 передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

Ухвалою суду від 21.10.2016 справу №908/2510/16, номер провадження 20/103/16 прийнято до розгляду, справі присвоєно номер провадження 20/103/16-5/95/16, судове засідання призначено на 16.11.2016.

19.10.2016 на адресу суду надійшла заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову вх. № 09-06/26317 від 19.10.2016 шляхом накладання арешту на рухоме, нерухоме майно, а також грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах (наступних, але не виключно: р/р 501, МФО 305749 в ПАТ ОСОБА_2 Дніпро; р/р 4177 в ПАТ Універсал банк, МФО 322001; р/р 286 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023; р/р 7583 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023).

Ухвалою суду від 21.10.2016 № 908/2510/16 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКАС - ЮГ про вжиття заходів до забезпечення позову вх. № 09-06/26317 від 19.10.2016 шляхом накладання арешту на рухоме, нерухоме майно, а також грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах (наступних, але не виключно: р/р 501, МФО 305749 в ПАТ ОСОБА_2 Дніпро; р/р 4177 в ПАТ Універсал банк, МФО 322001; р/р 286 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023; р/р 7583 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023) відмовлено. Розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 12.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 12.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮКАС ЮГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВГ Електро» було укладено договір поставки №ДП47. Позивач поставив відповідачу товар на суму 174 767,40 грн. В свою чергу, відповідач отриманий товар не оплатив. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 174 767,40 грн., пеню у розмірі 15259,83 грн. та 3 % річних у розмірі 1350,26 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судові засідання 16.11.2016, 12.12.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвали суду від 21.10.2016 № 908/2510/16 про прийняття справи до розгляду та про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, направлені Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВГ Електро» на адреси: 69083, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9 та 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сакко і Ванцетті, 3, повернулись на адресу суду з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «організація відсутня» відповідно (а.с. 41 - 44, 80 - 83).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮКАС ЮГ» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВГ Електро» (далі - покупець) було укладено договір поставки №ДП47 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується передати (поставити) в узгоджені терміни покупцеві, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар батарейки, акумулятори, клей, світлотехнічну продукцію, загальні кількість, номенклатура, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, і загальна ціна якого визначається сторонами у специфікації (далі - товар).

Пунктами 2.1., 2.3. договору передбачено, що асортимент, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, їх часткове співвідношення по групах, підгрупах, видами, марками, типами визначається специфікацією за згодою сторін. Специфікація, а також додатки (доповнення) до неї, після підписання сторонами, є невідємними частинами цього договору. Загальна сума договору визначається, виходячи із суми всіх накладних за цим договором.

Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі письмових заявок покупця. Заявки направляються покупцем на адресу постачальника за допомогою факсимільного звязку, електронної пошти та телефонограмою. Постачальник, отримавши заявку, зобовязаний перевірити можливість поставки замовленого товару і, в посвідчення прийняття заявки, підписати її і в дводенний термін направити її покупцю одним з перерахованих вище в цьому пункті способів (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Відповідно до п.п. 9.1. - 9.3.3. договору всі грошові рахунки між сторонами здійснюються у національній валюті гривні. Оплата вартості кожної партії товару здійснюється покупцем безготівковим способом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Сторонами визначено такий порядок розрахунків, який може бути змінений за взаємною згодою шляхом укладання додаткової угоди до цього договору оплата товару здійснюється шляхом оплати в розмірі 100 % вартості партії товару, що поставляється: після отримання заявки від покупця постачальник протягом 2 робочих днів виставляє рахунок і направляє його на адресу покупця одним із способів наведених у п. 4.2. цього договору. Оригінал рахунку передається покупцю разом з іншими документами при врученні товару. Покупець зобовязаний оплатити рахунок протягом 3 банківських днів з дня його виставлення. Після надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника, проводиться відвантаження поставляється партії товару.

За несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п. 11.1. договору).

Листом від 11.04.2016 № 02-11/04/16 відповідач замовив у позивача товар, граничний строк поставки 29.04.2016, оплата протягом 14 днів з дня відвантаження (а.с. 17). Відповідачем було виставлено рахунок № 422 від 11.04.2016 на суму 174 767,40 грн. (а.с. 18). Листом від 12.04.2016 № 1-12/04/16 відповідач також замовив відповідачу товар, доставку якого просив здійснити спеціалізованим перевізником ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, 13, склад № 45 (а.с. 20). Згідно із товарно-транспортної накладної № 1840 від 18.04.2016 товар було отримано відповідачем (а.с. 21). Вказане також підтверджується листом ТОВ «Нова пошта» №2025 від 10.08.2016 (а.с. 25).

26.07.2016 на адресу відповідача позивач направив лист № 2607-01 від 26.07.2016 з вимогою сплатити боргу у розмірі 174 767,40 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 66 - 68). 10.08.2016 позивач направив відповідачу претензію № 09-01 від 09.08.2016 на суму 188 357,24 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 69 - 72). Відповіді позивач не отримав. 27.10.2016 позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_3 звіряння на суму 174 767,40 грн. (а.с. 74 - 75). Відповіді позивач також не отримав.

Станом на 12.12.2016 товар відповідачем не сплачено, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 174 767,40 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню.

Відповідно до п. 11.1 договору за несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 15 259,83 грн. за період з 18.05.2016 по 19.08.2016, 3 % річних у розмірі 1350,26 грн. за період з 18.05.2016 по 19.08.2016.

Перевіривши розрахунки пені та 3 % річних суд приходить до висновку про необхідність здійснити власні розрахунки, оскільки позивачем невірно визначено періоди нарахування.

Пунктом 9.3. договору сторонами визначено порядок розрахунків, який може бути змінений за взаємною згодою шляхом укладання додаткової угоди. Оплата товару здійснюється шляхом оплати в розмірі 100 % вартості партії товару, що поставляється: після отримання заявки від покупця постачальник протягом 2 робочих днів виставляє рахунок і направляє його на адресу покупця одним із способів наведених у п. 4.2. цього договору. Оригінал рахунку передається покупцю разом з іншими документами при врученні товару. Покупець зобовязаний оплатити рахунок протягом 3 банківських днів з дня його виставлення. Після надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника, проводиться відвантаження поставляється партії товару (п.п. 9.3.1. 9.3.3. договору).

У судовому засіданні 12.12.2016 представник позивача пояснив, що порядок оплати було змінено сторонами шляхом обміну листами (а.с. 17, 18, 20).

Проте, як встановлено судом, додаткова угода до договору про зміну умов оплати між сторонами не укладалась.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

26.07.2016 на адресу відповідача позивач направив лист № 2607-01 від 26.07.2016 з вимогою сплатити боргу у розмірі 174 767,40 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 66 - 68).

Згідно із п. 1 Розділу II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без врахування вихідних днів обєктів поштового звязку) 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Враховуючи положення ст. 530 ЦК України та умови договору, прострочення виконання зобовязання у відповідача починається з 27.07.2016. За допомогою КП «Законодавство» судом здійснено власний розрахунок пені та 3 % річних за період 27.07.2016 19.08.2016 (24 дня), відповідно до якого стягненню підлягає пеня у розмірі 3 571,75 грн. та 3 % річних у розмірі 343,80 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВВГ-ЕЛЕКТРО (юридична адреса: 69083, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9, фактична адреса: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сакко і Ванцетті, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКАС-ЮГ (65009, Одеська область, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. ?, ) суму основного боргу у розмірі 174 767 (сто сімдесят чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 40 коп., пеню у розмірі 3 571 (три тисячі пятсот сімдесят одна) грн. 75 коп., 3 % річних у розмірі 343 (триста сорок три) грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 2 680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 24 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 19.12.2016.