КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа№ 925/1933/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: не з'явився;

від відповідача : Кириченко М.О. - представник за дов. б/н від 08.11.2016 року;

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.07.2016

у справі № 925/1933/15 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Дорстрой"

про стягнення 447 146,06 грн штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" (далі - відповідач), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Дорстрой" (далі - тертя особа) про стягнення 447 146,06 грн, в тому числі: 371 298,72 грн пені та 75847,34 грн штрафу за прострочення виконання робіт за договором підряду № 468 від 15.09.2011 року, та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги були мотивовані наявністю договірних відносин з відповідачем, укладанням письмового договору про забезпечення виконання зобов'язання у виді пені та несвоєчасне виконання ним робіт за договором (прострочення здачі робіт складає близько двох років).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.07. 2016 року позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" на користь Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради 371 298,72 грн пені, 75 847,34 грн штрафу та 6 707,19 грн судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Черкаський асфальтобетонний завод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Черкаської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права,

Крім того, скаржник вказав на неможливість застосування санкцій і такого виду відповідальності в виді пені за негрошовим зобов'язанням, оскільки це не передбачено Цивільним кодексом України і прямо протирічить ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 року у справі №925/1933/15 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" прийнята до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу про автоматичні зміни складу колегії суддів від 16.11.2016 року, у зв'язку з участю з 16.11.2016 року по 17.11.2016 року судді Коротун О.М., яка не є суддею-доповідачем у тренінгу, визначено новий склад суду, головуючий суддя: Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. у звязку з чим, розгляд справи розпочинається спочатку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.07.2016 року у справі № 925/1933/15 у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Сулім В.В., судді Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

19.12.2016 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду надійшло клопотання відповідача про перейменування апелянта.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року замінено відповідача Публічне акціонерне товариство "Черкаський асфальтобетонний завод" його правонаступником Приватним акціонерним товариством "Черкаський асфальтобетонний завод".

У судовому засіданні 12.12.2016 року відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання .10.2016 року не з'явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими поверненнями №№ 1568328,15686310,15686336.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, відповідач та третя особа не скористалися належними їм процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 20.12.2016 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та третьої особи за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 20.07.2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод"- без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Між Департаментом економічної політики та розвитку виконавчого комітету Черкаської міської ради (генеральний замовник) з однієї сторони, Департаментом житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради з другої сторони (замовник) та ПАТ "Черкаський асфальтобетонний завод" (підрядник) за результатами проведення конкурсних торгів 15.09.2011 року було укладено договір підряду №468.

Згідно рішення Черкаської міської ради "Про заміну замовника" від 20.06.2013 року №3-1705 Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради визначено замовником за вищезазначеним договором. п. 2 цього рішення моментом переходу прав та обов'язків за угодою встановлено дату укладення додаткової угоди - 21.08.2013 року (додаткова угода №7 від 21.08.2013 року).

Відповідно до п. 1.1. договору відповідач (підрядник) зобов'язувався виконати роботи з будівництва зливної каналізації по вул. Козацькій в м. Черкаси (далі - об'єкт) за переліком, обсягами робіт та використовуючи матеріали, що наведено в додатках №1-4 договору, які є невід'ємними його частинами, а також згідно проектно-кошторисної документації на виконання цих робіт.

Згідно з п. 3.1 договору ціна договору становила 11 318 804, 40 грн. При цьому фінансування 2011 року становило 11 176 488, 40 грн, фінансування 2012 року - 142316,40 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору відповідач зобов'язаний розпочати роботи за договором протягом 3 календарних днів з моменту отримання ним на свій розрахунковий рахунок авансу і завершити виконання робіт з будівництва Об'єкту в термін до 28.02.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, замовник на виконання п. 4.1 договору перерахував відповідачу аванс у розмірі 30 % від суми передбаченої фінансуванням на 2011 рік, а саме 3 352 946, 40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1157 від 16.09.2011 року.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 28.02.2012 року термін виконання робіт за договором був продовжений до 28.02.2013 року, Додатковою угодою №5 від 27.02.2013 року - до 15.08.2013 року, додатковою угодою №8 від 16.10.2013 року - до 20.06.2014 року.

Так, остаточний термін виконання робіт по договору був встановлений додатковою угодою №9 від 20.06.2014 року - 22.12.2014 року. Цією ж додатковою угодою було внесено зміни до 3.1 договору, згідно з яким ціна договору становила 8 788 583,12 грн.

Таким чином, п. 5.1 договору (зі змінами) встановлює, що підрядник (відповідач) зобов'язаний завершити виконання робіт з будівництва об'єкту в термін до 22.12.2014 року Згідно з Актом звірки, підписаним між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та ПАТ "Черкаський асфальтобетонний завод", станом на 01.03.2013 року між підписантами кредиторська та дебіторська заборгованість відсутня.

Відповідно додаткової угоди №9 від 20.06.2014 року на момент її підписання фінансування за 2011 та 2012 роки склало 5 218 268, 53 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 9 від 20.06.2014 року фінансування у 2013 році було відсутнє.

З дати визначення позивача замовником (додаткова угода № 7 від 21.08.2013 року), позивачем сплачено 2 053 366,74 грн згідно платіжних доручень.

Так, станом на 22.10.2015 року вартість непереданого відповідачем об'єкту згідно з договором складає: 8 788 583,12 - 5 218 268, 53 - 2 053 366, 74 = 1 516 946, 85 грн.

За порушення відповідачем зобов'язання за договором позивач нараховує 371298,72 грн пені та 75847,34 грн штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2013 року відповідач уклав з третьою особою приватним підприємством "Дорстрой" договір підряду №468/07 як із субпідрядником робіт по будівництву зливової каналізації по вул. Козацькій в м. Черкаси.

Вимога позивачем до субпідрядника заявлена не було.

Третя особа ПП "Дорстрой" не заявляла вимоги до позивача та відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Так, між сторонами виникли та існують договірні відносини підряду на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору (з послідуючими змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За своїм змістом представлений договір підряду від 15.09.2011 року №468 є договором підряду і відповідає вимогам ст. 837 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору підряду на виконання робіт по будівництву зливової каналізації по вул. Козацькій у м. Черкаси від 15.09.2011 року №468. Договір не заперечний сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є чинним.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

Як вбачається з матеріалів справи, строк закінчення будівництва та здачі каналізації визначений договором 22.12.2014 року - додаткова угода №9, п. 3.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що об'єкт не був зданий замовнику в експлуатацію на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Платіжним доручення №1157 від 16.09.2011 року замовник перерахував виконавцю аванс 3352946,40 грн. (а.с. 20).

Порядок розрахунків передбачений розділом 4 Договору (а.с. 9). Остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться замовником протягом 30 банківських днів з моменту і на підставі підписаних замовником та підрядником актів виконаних робіт за формами КБ-2в і КБ-3.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач не виконав протягом 2011-2014 року передбачені договором роботи та не підтвердив їх виконання двосторонніми актами приймання виконаних робіт, які підписані позивачем та відповідачем за формою КБ-2в, КБ-3. Закінчений об'єкт не здано в експлуатацію. При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що спору між сторонами в частині вартості виконаних робіт немає.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписом ч. 1 ст. 612 Цивільного кодекс України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, як було встановлено судом, відповідачем прострочено виконання робіт, вони не виконані і на момент прийняття рішення суду, станом на 22.10.2015 року вартість непереданого відповідачем об'єкту згідно з договором становить 1516946,85 грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського суду України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч. 1 ст.230 Господарського суду України).

Як визначено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі несвоєчасного виконання робіт за договором, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування штрафних санкцій, від вартості непереданого підрядником замовником об'єкту за кожний день затримки, а за прострочення виконання робіт за договором понад 30 календарних днів додатково підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від вартості непереданого підрядником замовнику об'єкту.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Одночасне застосування пені та штрафу не заборонено чинним законодавством. Верховний суд України в постановах від 09.04.2012 року у справі № 20/246-08, від 27.04.2012 року у справі № 06/5026/10522011 вказав, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Виходячи з викладеного та враховуючи умову пункту 7.2. договору, приписи чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду України у аналогічних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено і належними доказами підтверджено наявність підстав для застосування відповідних санкцій за порушення відповідачем свого зобов'язання щодо своєчасного виконання робіт за договором.

Відповідно до п. 1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

При розрахунку пені та штрафу колегіє суддів були враховані рекомендації Вищого господарського суду України та правову позицію Верховного суду України, також п. 7.2. договору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача 371298,72 грн пені та 75847,34 грн штрафу.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника щодо неможливості застосування санкцій і такого виду відповідальності в виді пені за негрошовим зобов'язанням, оскільки це не передбачено Цивільним кодексом України і прямо протирічить ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

Можливість встановлення, в договорі зазначеної відповідальності підтверджується нормами Господарського кодексу України, що регулюють подібні правовідносини.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі несвоєчасного виконання робіт за договором, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування штрафних санкцій, від вартості непереданого підрядником замовником об'єкту за кожний день затримки, а за прострочення виконання робіт за договором понад 30 календарних днів додатково підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від вартості непереданого підрядником замовнику об'єкту.

Так, згадана умова договору недійсною не визнавалася та ознак недійсності не містить.

Крім того, суд першої інстанції правомірного не застосував строк позовної давності до спірних відносин за заявою третьої особи, оскільки господарський суд Черкаської області вже вирішував спір між цими ж сторонами з цих же підстав стосовно виконання робіт за рамковою угодою №178-478 до договору підряду №468, тобто має місце переривання перебігу строку позовної давності - приписи п. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України. Рішення суду у справі №925/1934/15 набрало законної сили.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду Черкаської області від 20.07.2016 року у справі №925/1933/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкаський асфальтобетонний завод" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.07.2016 року у справі №925/1933/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1933/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк