ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Справа № 916/1237/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 05.10.2016
у справі№ 916/1237/16 Господарського суду Одеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі"
до1. Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД"
провизнання незаконними та скасування рішень та про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін від:

позивача: Байдерін О.А. (дов. від 24.10.2016), Слюзар Т.І. (дов. від 31.12.2015),

відповідача-1: Гербей Д.А. (дов. від 26.08.2016),

відповідача-2: Чугунов М.В. (дов. від 11.03.2016)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" звернулось з позовом до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД", в якому просило: визнати незаконним та скасувати рішення №18-VII від 20.11.2015 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області "Про надання ТОВ "Енерго Продукт ЛТД" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території с. Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області"; визнати незаконним та скасувати рішення № 90-VII від 29.12.2015 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області "Про затвердження проекту землеустрою та передачу в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки ТОВ "Енерго Продукт ЛТД" для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території с. Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області". Також позивач просив визнати недійсним на майбутнє укладений 18.01.2016 між відповідачами договір оренди земельної ділянки (кадастровий №:01:003:0448), розташованої на території с. Визирки Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 5,4942 га. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оспорювані рішення прийняті сільрадою з порушенням порядку зміни цільового призначення та недотримання процедури реалізації права на оренду спірної земельної ділянки на конкурентних засадах. З огляду на що, на думку позивача, спірні рішення та укладений договір оренди є такими, що порушують право позивача на отримання земельної ділянки в оренду. При цьому позивач посилався на приписи статей 21, 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 18, 19, 20, 21, 60, 123, 125, 126, 1861, 198 Земельного кодексу України, статей 26, 59, 7 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2016, ухваленим суддею Цісельським О.В., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення суд дійшов висновку про порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та, як наслідок, порушення процедури реалізації права позивача на оренду спірної земельної ділянки. При цьому суд керувався приписами статей 13, 18, 19, 20, 21, 58, 59, 60, 69, 124, 134, 1861, 198 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України, статей 16, 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 12, 13, 14, 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації".

Одеський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Принцевської Н.М. - головуючого, Діброви Г.І., Ярош А.І., постановою від 05.10.2016 перевірене рішення місцевого господарського суду скасував, прийняв нове рішення, яким у позові відмовив. Вмотивовуючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка була надана сільрадою для будівництва, обслуговування та експлуатації інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, що виключає реалізацію права на оренду спірної земельної ділянки на конкурентних засадах. З огляду на що, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про непорушення прав позивача спірними рішеннями ради та укладеним договором. При цьому апеляційний господарський суд керувався приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статей 12, 20, 59, 117, 124, 134, 152 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій, з урахуванням письмових доповнень, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції порушення процедури зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, а відтак і порушення прав та законних інтересів на цю земельну ділянку. При цьому скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 20, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України "Про землеустрій".

Ухвалою від 21.11.2016 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Данилової М.В., Сибіги О.М., касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2016.

У судовому засіданні 08.12.2016 у справі було оголошено перерву до 15.12.2016 до 14 год. 55 хв.

На адресу Вищого господарського суду України від Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких відповідачі вказали про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що предметом судового розгляду є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" про визнання незаконним та скасування рішення №18-VII від 20.11.2015 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області "Про надання ТОВ "Енерго Продукт ЛТД" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території с. Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області"; визнання незаконним та скасування рішення № 90-VII від 29.12.2015 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області "Про затвердження проекту землеустрою та передачу в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки ТОВ "Енерго Продукт ЛТД" для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території с. Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області", а також визнання недійсним на майбутнє укладеного 18.01.2016 між відповідачами договору оренди земельної ділянки (кадастровий №:01:003:0448), розташованої на території с. Визирки Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 5,4942 га. Як на підставу позову, позивач посилався на порушення його права на отримання спірної земельної ділянки в оренду внаслідок порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки та недотримання процедури реалізації права на оренду спірної земельної ділянки на конкурентних засадах. За таким позовом до предмету доказування входить встановлення невідповідності рішень сільради вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав ці акти, а також порушення у зв'язку з прийняттям цих рішень прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, апеляційний господарський суд визнав недоведеним позивачем належними і допустимими доказами порушення прав позивача внаслідок прийняття Визирськю сільською радою Комінтернівського району Одеської області рішень №18-VII від 20.11.2015 та № 90-VII від 29.12.2015 якими було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою та затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території с. Визирки Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 5,4942 га. Відповідно до частини 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. За приписом частини 2 статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу). Апеляційний суд виходив з того, що проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки пройшов обов'язкову державну експертизу, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Звертаючись до органу місцевого самоврядування Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" просило надати земельну ділянку для будівництва, обслуговування та експлуатації інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту. Можливість використання земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту передбачена статтею 134 Земельного кодексу України. Для вказаних цілей земельна ділянка використовується як землі транспорту. За таких обставин, твердження позивача щодо порушення його прав внаслідок недотримання процедури реалізації права на оренду спірної земельної ділянки на конкурентних засадах правомірно відхилені судом апеляційної інстанції. Відтак, установивши те, що позивачем не доведено факту порушення його прав та законних інтересів у зв'язку із прийняттям Визирською сільською радою актів індивідуальної дії, які стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД", а також у зв'язку з укладенням договору на виконання зазначених актів, у якому позивач не є стороною, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволення позову з визначених позивачем підстав. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з обставин, встановлених у даній справі господарськими судами. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами та стосуються оцінки доказів, яка знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки апеляційного суду відповідають цим обставинам і при вирішені спору апеляційний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення касаційної скарги і скасування постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 у справі № 916/1237/16 Господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга