РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016Справа №910/18715/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва"

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація

про стягнення 23 557,20 грн., розірвання договору та виселення,

за участю представників:

від позивача: Гавриленко А.Р. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

За клопотанням позивача, з метою з'ясування фактичних обставин справи, дослідження додаткових доказів та надання уточнень позовних вимог строк слухання спору по даній справі було продовжено додатково на 15 днів, що відповідає вимогам частини 3 статті 69 ГПК України і знайшло своє відображення у процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення основного боргу в сумі 21 180,72 грн., пені - 945,16 грн., інфляційних втрат - 1 006,82 грн. та 3% річних - 424,50 грн. відповідно до договору оренди нежитлового будинку (приміщення) від 01.07.2010 № 05082.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.11.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію.

До прийняття рішення у справі, позивач використовуючи своє право передбачене статтею 22 ГПК України надав дві заяви про зміну предмета позову (09.11.2016 та 21.12.2016), відповідно до яких просить суд:

- стягнути з відповідача основний борг у сумі 21 180,72 грн., пеню в сумі 945,16 грн., інфляційні втрати у сумі 1 006,82 грн. та 3% річних у сумі 424,50 грн.;

- розірвати договір оренди нежитлового будинку (приміщення) від 01.07.2010 № 05082;

- виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 17,40 кв.м.

Пунктом 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Дані заяви були подані до початку розгляду господарським судом справи по суті, вони не порушують права та інтереси учасників судового процесу, тому приймаються судом.

Учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач стверджує, що його права порушені, а тому наполягає на заявлених позовних вимогах.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації представник у судове засідання не з'явився, надійшли письмові пояснення по справі у яких просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Неприбуття у судове засідання представників відповідача та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши пояснення позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.07.2010 між Управлінням комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація) (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) укладений договір оренди нежитлового будинку (приміщення) № 05082 (далі - Договір), відповідно до предмета якого (п. 1.1) Орендодавець на підставі рішення сесії Оболонської районної у м. Києві ради від 01.07.2010 № 28/7 передає, а Орендар приймає в оренду нежилу будівлю за адресою: АДРЕСА_2 для побутових потреб.

Відповідно до п. 1 розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.01.2015 № 41 "Про деякі питання комунального майна територіальної громади м. Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації" приміщення за адресою: АДРЕСА_2, було закріплено на прав господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва".

Згідно з п. 2.1 Договору об'єктом оренди є нежила будівля загальною площею 17,40 кв.м.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі чинної Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користуванням майном територіальної громади Оболонського району м. Києва, затвердженої рішенням Оболонської районної у м. Києві ради на дату підписання договору становить 499,24 грн.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Договору розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та на порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та інших випадках передбачених законодавством. Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою.

Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця на рахунок Орендодавця (п. 3.6 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 9.1 Договору строк дії даного договору визначено до 29.06.2013.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"; далі - Закон).

На момент розгляду даної справи судом, заяв щодо припинення дії Договору не надано, отже Договір є діючим.

Позивач стверджує, що кожен місяць з 21.03.2015 по 31.08.2016 надсилав відповідачу акти виконаних робіт, послуг та платіжні доручення для оплати наданих послуг, але Орендар орендну плату не сплачував, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 21 180,72 грн., яку позивач і намагається стягнути.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 0,5 % від розміру не сплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру встановленому законодавством України. Тому позивач намагається стягнути з відповідача пеню в сумі 945,16 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних у сумі 424,50 грн. та втрати від інфляції у сумі 1 006,82 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору щодо внесення орендної плати позивач просить суд розірвання Договір та виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 17,40 кв.м.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом.

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми та ст. ст. 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як норм загальних, він вважається укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що грошове зобов'язання з боку відповідача не виконано належним чином, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів неможливості виконання вказаного зобов'язання. Беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази, акти наданих послуг за спірний період, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованості з орендної плати в сумі 21 180,72 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що грошове зобов'язання з боку відповідача не виконано своєчасно, тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 424,50 грн. та інфляційних втрат у сумі 1 006,82 грн. за період з 21.03.2015 по 31.08.2016 по вважаються обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача та мала місце несвоєчасна оплата за Договорами. Перевіривши заявлений до стягнення розрахунок пені суд встановив, що до стягнення підлягає пеня в сумі 945,16 грн.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що при несплаті Орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу Орендодавець має право відмовитися від договору та порушити справу в суді про примусове виселення Орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України орендодавець має право відмовитися від договору найма і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Частиною 3 ст. 26 Закону передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 284 ГК України орендна плата віднесена до істотних умов договору оренди, а обов'язок з її сплати є основним обов'язком орендаря,

Договір може бути розірваний судом, у зв'язку з тим, що орендодавець позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору - можливості своєчасного отримання орендної плати.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач починаючи з березня 2015 року не перераховував належним чином орендну плату, тому у нього існує заборгованість більше ніж за три місяці підряд, а саме по 31.08.2016. Оскільки несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, за такими обставинами, позовна вимога Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" про розірвання Договору вважається обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі, зокрема, розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. У разі припинення договору оренди за обставин, зазначених у частині першій цієї статті, орендар окремого індивідуально визначеного майна зобов'язаний повернути це майно відповідному підприємству, господарському товариству, створеному в процесі приватизації (корпоратизації), або його правонаступнику. У разі припинення за цих же обставин договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу орендар за згодою орендодавця передає об'єкт оренди органу, який до укладення договору оренди здійснював повноваження з управління відповідним майном. Зазначений орган або його правонаступник зобов'язаний протягом тридцяти днів прийняти об'єкт оренди в своє управління (ч. 3 ст. 27 Закону).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо виселення слід задовольнити. У зв'язку з чим, слід виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 протягом 30-денного строку з дня набрання рішенням законної сили з орендованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3, площею 17,40 кв.м.

Витрати по судовому збору в сумі 4 134 грн. покладаються на відповідача у справі - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, згідно вимог ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2016, згідно ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 18, 19, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 530, 629, 759, 782 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 283, 286 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, частиною другою та третьою ст. 85 ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 04212, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь:

- Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", 04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 22, , основний борг у сумі 21 180, 72 грн., пеню в сумі 945,16 грн., 3% річних у сумі 424, 50 грн., інфляційні втрати у сумі 1 006, 82 грн. та судовий збір у розмірі 4 134 грн., видавши наказ.

3. Розірвати договір оренди нежитлового будинку (приміщення) від 01.07.2010 № 05082 укладеного з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, 04212, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

4. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, 04212, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, протягом 30-денного строку з дня набрання рішенням законної сили з орендованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 17,40 кв.м, видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 26.12.2016

Суддя Ю.О.Підченко