ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року Справа № 904/3161/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів Чимбар Л.О., Антонік С.Г.

секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №630/15 від 06.11.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 06.01.2016 р.;

представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 ОСОБА_6 в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ ОСОБА_5 ОСОБА_6 , м. Дніпро

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_7, м. Нікополь Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року (у складі колегії суддів: головуючий колегії ОСОБА_8 судді Фещенко Ю.В., Ярошенко В.І.) позов задоволено у повному обсязі. В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 ОСОБА_6 за відсотками по кредитному договору №К-Д 014/05-3/12 від 24.04.2007р. за період з 11.08.2011р. по 27.03.2015р. в сумі 63 469, 10 доларів США звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/05-3/12-2-МСБ-2007 від 24.04.2007р., укладеним між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_5 ОСОБА_6, як іпотекодержателем, та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, як іпотекодавцем, - нерухоме майно: вбудоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 193, 3 кв. м., яке належить ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, шляхом реалізації майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки у розмірі 1 535 329, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 ОСОБА_6 в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 807, 56 грн.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що оскільки третьою особою не було сплачено відсотків за кредитним договором перед позивачем, то в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ОСОБА_5 має право задовольнити забезпечені договором іпотеки вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4 оскаржує його на предмет порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на ч.1 ст.1046, ч.1 ст.1048, ст.1049 Цивільного кодексу України апелянт стверджує, що основним зобовязанням перед позичкодавцем з боку позичальника є повернення боргу в певній сумі, що і є його основним зобовязанням, проте сплата проценти від суми позики, які має право одержати позичкодавець є не обовязковою часткою договору.

Стверджує, що до відносин за кредитним договором крім іншого застосовуються положення ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України якими врегульовано відносини позики, де обовязковим та основним зобовязанням позичальника є повернення суми позики, а сплата процентів є факультативною умовою.

На підставі викладеного та посилаючись на практику Вищого господарського суду України п.п.2.3. п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №13) відповідач вважає, що сплата процентів за договором кредиту не є основним зобовязанням, а має від нього похідний характер, у вигляді плати за послуги.

Вважає необґрунтованою відмову господарського суду в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15 та прийняти нове, яким відмовити Публічному акціонерному товариству ОСОБА_5 ОСОБА_6 в задоволенні позову про звернення стягнення на нерухоме майно підприємства відповідача, розташоване за адресою: пр. Трубників, буд. 17.

В своїх поясненнях від 03 листопада 2016 року апелянт послався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в станом з 11 серпня 2011 року по 27 березня 2015 року є пропущеним і потребує перерахунку, що судом першої інстанції залишено без уваги. Вказує, що про застосування позовної давності він заявляв у відзиві на позов від 16 грудня 2015 року, в поясненнях на клопотання від 28 грудня 2015 року вих. №28/12-1 та 28/12-2.

01 грудня 2016 року апелянтом заявлено клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки 08 жовтня 2016 року на електронних торгах в межах процедури виконавчого провадження предмет іпотеки продано громадянину ОСОБА_4, на підтвердження чого надав протокол №203349 від 08 жовтня 2016 року №203349.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що сплата процентів є обовязковою умовою укладення кредитного договору, стверджує, що відповідачем в суді першої інстанції не заявлялося клопотання про застосування позовної давності, вважає, що строк позовної давності ним не пропущено і перервався зверненням 18 вересня 2013 року з позовними вимогами до позичальника ОСОБА_7 Позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

05 вересня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2016 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4 відновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у даній справі, вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Дмитренко Г.К., який призначено на 11 жовтня 2016 року на 10:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_9 від 10 жовтня 2016 року № 1420/16, у звязку з перебуванням у відпустці судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3161/15.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10 жовтня 2016 року визначено для розгляду справи №904/3161/15 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

11 жовтня 2016 року розгляд справи відкладався до 10 листопада 2016 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду ОСОБА_6 від 09 листопада 2016 року №1539/16, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Виноградник О.М. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3161/15.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 09 листопада 2016 року визначено для розгляду справи №904/3161/15 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 10 листопада 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі №904/3161/15 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

В судовому засіданні 10 листопада 2016 року розгляд справи відкладався до 01 грудня 2016 року.

01 грудня 2016 року оголошувалась перерва до 22 грудня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_9 від 21 грудня 2016 року №1881/16, у звязку із звільненням судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3161/15.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21 грудня 2016 року визначено для розгляду справи №904/3161/15 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Чимбар Л.О., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 22 грудня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 24 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_5 ОСОБА_6, правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство ОСОБА_5 ОСОБА_6 (кредитор) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 (позичальник) було укладено кредитний договір №К-Д 014/05-3/12 (далі кредитний договір), згідно з п. 1.1. якого банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а позичальник приймає, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому договорі.

Розмір та валюта кредиту 190000 доларів США; розмір траншів, кількість траншів 190000 доларів США одноразово; цільове використання кредиту на придбання нерухомості; річна база нарахування процентів 360 днів у році; дата остаточного повернення кредиту 23 квітня 2017 року. Згідно з п.3 ч.1 кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процента ставка у розмірі 12% річних. Пунктом 4 ч.1 кредитного договору встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно з графіком погашення до цього договору; детальний порядок повернення кредиту та сплати процентів визначається в частині №2 цього договору (п.2 ч.1 кредитного договору).

Додатком № 1 до кредитного договору сторонами узгоджений графік повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною кредитного договору від 24 квітня 2007 року №К-Д 014/05-3/12 . Відповідно до цього графіку ФОП ОСОБА_10 зобовязана щомісячно сплачувати проценти та погашати заборгованість по кредиту. Відповідно до п.1.4.1.1 ч.2 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів. Проценти нараховуються не пізніше дати, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до цього договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов ст.1.5 цього договору (п.1.4.1.2 ч.2 кредитного договору).

У будь-якому випадку, при повному поверненні суми кредиту, нараховані проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням кредиту; при простроченні повернення кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються в порядку, передбаченому пунктами 1.4.1.1 1.4.1.4 цього договору та повинні сплачуватись одночасно з поверненням кредиту (п. 1.4.1.4 ч.2 кредитного договору).

Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів (пункт 1.5.1.1 частини 2 Кредитного договору ); у випадку повернення кредиту та сплати процентів ануїтетними платежами строк та розмір повернення кредиту та сплати процентів визначається цим договором та графіком повернення кредиту та сплати процентів (п.п.1.5.1.1., 1.5.1.2 ч.2 кредитного договору).

Погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та у строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до цього договору), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок, вказаний в частині №1 до цього договору (п.1.5.1 ч.2 кредитного договору).

Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов, встановлених ст.1.5 цього договору (п.1.6.1 ч.2 кредитного договору).

Незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.п.2.3.7.-2.3.12 та ст.3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки (надалі вимога); при цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги (п. 1.9.1 ч.2 кредитного договору).

Всі повідомлення, які складені у письмовій формі і будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або курєром за місцезнаходженням відповідної сторони (п.6.4 ч.2 кредитного договору).

На виконання умов кредитного договору позивачем надано третій особі кредит у розмірі 190 000 доларів США (в еквіваленті 959 500 грн.), що підтверджується заявою від 25.04.2007р. № 04 на видачу готівки (встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. по справі № 16/5005/237/2012, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.06.2012р.).

24.04.2007р. між позивачем (кредитор) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 014/05-3/12-2-МСБ-2007 (далі договір іпотеки).

Цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору від 24 квітня 2007 року №К-Д014/05-3/12 (кредитний договір), укладеного між іпотекодержателем та боржником субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_7, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого боржник зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 190000 дол. США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору; у відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна (п.1.1. договору іпотеки).

Предметом іпотеки є нерухоме майно: вбудоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі предмет іпотеки), який належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 19 лютого 2007 року САВ №123167, виданим виконкомом Нікопольської міської ради, та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації, витяг від 15 березня 2007 року №1388388, реєстраційний №17876178 (п.1.2. договору іпотеки).

Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 244 356,00 доларів США (п.1.5. договору іпотеки).

У разі порушення боргового зобовязання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (п.6.1. договору іпотеки).

Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобовязання, який зазначено у кредитному договорі, у наступних випадках: - якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій) (п. 6.2. договору іпотеки).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється:

- за рішенням суду;

- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу, у порядку встановленому ст. 38 Закону Україна Про іпотеку;

- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 6.4. договору іпотеки).

У випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобовязання за цим або кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки (п. 6.5 договору іпотеки).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2012 року у справі №16/5005/237/2012, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 червня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки на суму 1 237 074, 75 грн. Шляхом проведення прилюдних торгів, з визначенням початкової ціни реалізації предмету іпотеки у розмірі 1 951 060, 48 грн. Заборгованість стягнуто станом на 11 серпня 2011 року.

У даній справі позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом по кредитному договору №К-Д014/05-3/12 від 24 квітня 2007 року за період з 11 серпня 2011 року по 27 березня 2015 року в сумі 63 469, 10 доларів США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 193, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 шляхом проведення прилюдних торгів.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 Цивільного кодексу України).

Згідно розрахунку доданого до позовної заяви заборгованості позичальника за користування кредитом за період з 11 серпня 2011 року по 27 березня 2015 року складає 63 469, 10 доларів США, докази погашення вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, не надані ані суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись в тому числі заставою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника (ст. 1 Закону України "Про іпотеку").

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч.1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку").

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку").

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням (ст. 11 Закону України "Про іпотеку").

На виконання вказівок Вищого господарського суду які містяться у постанові від 10 листопада 2015 року у справі була призначена судова оціночно будівельна експертиза з метою встановлення ціни (вартості) предмета іпотеки.

Відповідно до висновку № 706-16 судової оціночно-будівельної експертизи від 28.04.2016р. (том 2 а.с.2-23), ринкова вартість предмету іпотеки - нерухомого майна: вбудованого нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 193,3 кв.м., яке належить ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4 складає (з округленням): 1 535 329,00 грн.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і вони правомірно задоволені за рахунок предмета іпотеки.

Доводи апелянта апеляційним господарським судом до уваги не приймаються в силу наступного.

Твердження апелянта, що сплата процентів за договором кредиту не є основним зобовязанням, а має від нього похідний характер у вигляді плати за послуги не відповідає правовій природі кредитного договору. Відповідно до положень ст.1048, 1054, 10561 Цивільного кодексу України проценти за договором позики є платою (винагородою) за користування грошовими коштами і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового зобовязання.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна данвість застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до внесення ним рішення (ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що ані у відзиві від 16 грудня 2015 року, поясненнях від 28 грудня 2015 року, клопотанні від 28 грудня 2015 року відповідач не заявляв про застосування позовної давності з посиланням на ст.267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позивач протягом 2013 року звертався до позичальника ОСОБА_7 з позовом щодо повернення кредиту і сплати процентів, у звязку з чим строк позовної давності перервався.

Підстави для задоволення клопотання апелянта і припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України відсутні, оскільки апеляційний господарський суд переглядає рішення суду першої інстанції на час ухвалення. Станом на 19 липня 2016 року предмет іпотеки був в наявності, електронні торги проведені 06 жовтня 2016 року -08 жовтня 2016 року, тобто після ухвалення рішення в даній справі.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року відповідає діючому законодавству, обставинам справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року у справі № 904/3161/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Мода і ОСОБА_4, м. Нікополь Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

(Дата підписання постанови в повному обсязі 26.12.16 р.)