КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа№ 910/16734/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Яценко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.10.2016

у справі № 910/16734/16 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест»,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

про розірвання договору та повернення вартості товару,

за участю представників:

від позивача: Вєтров Д.А. - представник (довіреність від 16.12.2015 №212);

від відповідача: Приходько І.А. - адвокат (договір про надання правової допомоги від 03.11.2016 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» (надалі - ТОВ «Агропродсервіс Інвест», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2, відповідач) про розірвання договору про надання послуг з інформатизації від 18.10.2013 №14 та стягнення з відповідача 10 565,10 грн грошових коштів, сплачених за поставлену комп'ютерну програму.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №910/16734/16 позов задоволено повністю. Розірвано договір про надання послуг з інформатизації №14 від 18.10.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс інвест» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» 10 565,10 грн основного боргу та 2 756,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 та прийняти нове, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» в позові повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Мальченко А.О.., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.12.2016.

Позивач скористався правом, наданим статтею 96 Господарського процесуального кодексу України, 05.12.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а рішення суду законним та мотивованим, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

14.12.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 18.10.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (в тексті договору - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс-Інвест» (в тексті договору - замовник) був укладений договір про надання послуг з інформатизації №14, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується у порядку та на умовах, визначених даним договором, за плату і на замовлення забезпечити надання замовнику послуг з поставки копії програмного забезпечення «Розрахунок раціонів для годівлі тварин Hybrimin Futter 2008» (надалі - програма), а також технічного супроводження та навчання, а замовник зобов'язується прийняти дані послуги та оплатити їх (пункт 1. договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору у перелік послуг входять: а) поставка копії програми: диск (одна одиниця), ключ (одна одиниця), пароль для роботи з програмою; b) навчання та консультування персоналу замовника в роботі з програмою.

Відповідно до пункту 2.3. договору надання послуг за даним договором оформлюється актом наданих послуг. Виконавець надає замовнику два примірники акту наданих послуг, який останній зобов'язується належним чином оформити (підписати та проставити відбиток печатки) протягом 10 календарних днів з моменту одержання відповідного акту і повернути один примірник виконавцеві.

Пунктом 4.1.-4.2. договору встановлено, що загальна вартість послуг, які надаються, складає без урахування ПДВ 14 086,80 грн, що є еквівалентом суми 1 290,00 євро, згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на дату виставлення рахунку. Відповідно до спеціальної пропозиції до нового врожаю у період з 14 по 18 жовтня 2013 року програмне забезпечення реалізується зі знижкою 25 %.

Таким чином, загальна вартість послуг становила 10 565,10 грн.

Згідно з пунктом 4.3. договору виконавець надає послуги з передачі (встановлення) програмного забезпечення протягом п'яти робочих днів з дня надходження оплати на його розрахунковий рахунок.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 7.1. договору).

Місцевий господарський суд дав належну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору та правильно визначив, що такий за своєю правовою природою є договором надання послуг, за умовами якого, відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем на виконання умов договору було перераховано на поточний рахунок відповідача вартість послуг, що підтверджується платіжним дорученням від 05.11.2013 за №390.

08.11.2013 сторонами був підписаний та скріплений печатками господарюючих суб'єктів акт про надання послуг з інформатизації №14, з якого вбачається, що виконавець виконав, а замовник прийняв послуги з поставки копії програмного забезпечення «Розрахунок раціонів для годівлі тварин «Hybrimin Futter 2008». Цим же актом підтверджено, що відповідач надав, а позивач прийняв послуги з технічного супроводження та навчання (а.с.21).

Як стверджує позивач, у червні 2016 року внаслідок непередбачуваних обставин (різке підвищення напруги в електромережі з коротким замиканням) був втрачений проінстальований комп'ютер з програмою та ключем доступу до програмного забезпечення. Оскільки програма збереглась на інсталяційному диску, але була непридатною до використання внаслідок відсутності ключа доступу, він звертався до відповідача з претензією від 29.06.2016 №94 про поновлення в 14-ти денний термін ключа доступу до програмного забезпечення або заміни програмної продукції. Однак, відповідач на вказану претензію не відреагував, жодних дій щодо усунення недоліків у програмному забезпечення не вчинив, що, на думку позивача, є підставою для розірвання договору та повернення сплачених грошових коштів за ним.

Визнаючи обгрунтованими та доведеними належними доказами позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі примірниками аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних» від 04.11.1997 №1209, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №369 позивачеві, як покупцеві надано право у разі виявлення примірника неналежної якості чи фальсифікації, зокрема комп'ютерної програми, протягом строку, встановленого законодавством, за своїм вибором вимагати від суб'єкта господарювання, який здійснює продаж цих примірників:

безоплатного усунення недоліків примірника;

заміни примірника на аналогічний примірник належної якості;

зменшення купівельної ціни примірника;

заміни примірника на інший товар з перерахуванням купівельної ціни;

розірвання договору та відшкодування завданих збитків.

Суб'єкт господарювання, який здійснює продаж примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних, зобов'язаний прийняти примірник неналежної якості у покупця і задовольнити його вимогу на підставі письмової заяви.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що застосування до спірних правовідносин вищезазначених Правил є помилковим, адже, відповідно до пункту 1 Правил останні визначають основні вимоги до здійснення роздрібної торгівлі, прокату, зберігання примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних та спрямовані на захист прав споживачів у частині забезпечення належної якості таких примірників і правомірного користування ними.

Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Оскільки між сторонами, які є юридичними особами, був укладений договір, пов'язаний з підприємницькою діяльністю, дія вказаних Правил не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами у справі.

До того ж, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не посилався на обставини продажу відповідачем товару неналежної якості чи такого, який має ознаки фальсифікації. Останній обгрунтовував вимоги тим, що комп'ютерна програма є непридатною до використання внаслідок різкого перепаду напруги в мережі, який спричинив коротке замикання, тобто фізичного пошкодження, а не у зв'язку з продажем товару неналежної якості.

Умовами пункту 7.1. договору встановлено строк його дії до повного виконання зобов'язань сторонами.

Матеріалами справи, а саме, актом про надання послуг підтверджується, що відповідачем були надані, а позивачем - у повному обсязі та без жодних зауважень отримані послуги, які останнім оплачені повністю в сумі 10 565,10 грн.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що договір є припиненим з 08.11.2013 - дати підписання акту наданих послуг у зв'язку з його належним виконанням.

Оскільки між сторонами на момент прийняття судового рішення у справі були відсутні будь-які договірні відносини, висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для розірвання договору є помилковим.

Згідно з частиною 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виконанням договору до позивача перейшло право власності на копію програми: диск (одна одиниця), ключ (одна одиниця), пароль для роботи з програмою.

Статтею 323 Цивільного кодексу України встановлено, що ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач не може нести відповідальність за випадкове знищення програмного забезпечення через три роки після його передачі позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не було порушено зобов'язання щодо виконання умов договору, а відтак, висновок місцевого господарського суду про стягнення 10 565,10 грн є помилковим.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене та обґрунтованість апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 3 031,00 грн у зв'язку з її задоволенням на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Крім того, з позивача підлягає стягненню до Державного бюджету України недоплачена сума судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 0,60 грн.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №910/16734/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі №910/16734/16 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» (47631, Тернопільська обл., Козівський р-н, смт Козлів, вул. Зарудка, будинок 1В; ідентифікаційний код 34653281) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3 031 (три тисячі тридцять одна) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродсервіс Інвест» (47631, Тернопільська обл., Козівський р-н, смт Козлів, вул. Зарудка, будинок 1В; ідентифікаційний код 34653281) в доход Державного бюджету України 0,60 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи №910/16734/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук