ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2016 р. Справа № 924/661/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шпака В.О.., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акпадон-Агро" м. Хмельницький

до Закритого акціонерного товариства "Пуховичский агропродукт", м.Марїна Горка Мінська область Республіки Білорусь

про стягнення 824460 грн. (30000 євро)

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю №4 від 23.03.2015р.

від відповідача не з'явився

Ухвала суду виноситься 23 грудня 2016 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 824460грн. (30000 євро) заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що за договором поставки №02/03 від 02.03.2016р. (в редакції додаткової угоди №2 від 07.04.2016р.), укладеним між сторонами, позивач був зобов'язаний поставити товар на загальну суму 105000 євро, а відповідач - розрахуватися за поставлений товар. Позивач поставив відповідачу товар за накладними CMR №0010371, №356860, №356862 від 11.04.2016р. на загальну суму 105000 євро. Відповідач розрахувався не в повному обсязі, сплативши 06.05.2016р. 50000 євро та 12.05.2016р. 25000 євро, внаслідок чого відповідачем залишились несплаченими 30000 євро.

Повноважний представник позивача в попередньому судовому засіданні надав суду письмові пояснення в обґрунтування яких зазначає, що відповідачем після звернення позивачем із позовом до суду здійснено остаточний розрахунок по договору поставки №02/03 від 02.03.2016 року в сумі 30 000 Євро, в підтвердження чого надав суду виписку засвідчену банком про зарахування коштів на вказану суму.

Відповідач в засідання суду за викликом не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, письмового відзиву по справі не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

2 березня 2016 року між позивачем та Закритим Акціонерним товариством „Пуховичский агро продукт був укладений Договір поставки № 02/03 предметом якого стали відносини щодо поставки Продавцем Покупцю гібридне насіння кукурудзи Амеліор -3000 п.од. за одну посівну одиницю (50000 насінин) 36 євро на загальну суму 108000 євро.

У відповідності до п.1 Договору товар постачається автомобільним транспортом на умовах DАР - склад покупця, з умовою оплати - відстрочка до 90 дів з дня відвантаження товару (п. 2.6).

Сторони погодили строк поставки до квітня 2016 року.

Додатковою угодою № 1 від 7.04.2016 року внесено зміни де вартість однієї посівної одиниці зменшено до 35 євро і загальна сума контракту також зменшилась до 105000 євро. Додатковою угодою № 2 від 7.04.2016 року сторони домовились про те, що у разі виникнення спору по даному контракту спір розглядається господарським судом Хмельницької області по законодавству України.

У відповідності до товаротранспортних накладних CMR № 0010371, № 356860, № 356862 від 11.04.2016 року насіння було завантажено на автомобільний транспорт проведено всі митні процедури та відправлено покупцю.

12.04.2016 року вантаж прибув на склад Покупця

Відповідач на виконання умов договору сплатив позивачу платіжними дорученнями від. 6.05.2016 року -50000 євро, та 12.05..2016 року -25000 євро. Загальна сума сплачених коштів становить 75000 євро .

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінського господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивачем в судовому засіданні надано докази розрахунку по договору поставки №02/03 від 02.03.2016 року в сумі 30 000 Євро, в підтвердження чого надав суду виписку засвідчену банком про зарахування коштів на вказану суму.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (п.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р.).

Згідно ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд звертає увагу позивача на п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, згідно якого у разі припинення провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи те, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором поставки №02/063 від 02.03.2016 року в розмірі 30000,00 євро і на день розгляду справи між сторонами відсутні спірні правовідносини, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

З метою належного повідомлення відповідача у справі - Закритого акціонерного товариства "Пуховичский агропродукт" (222811, Республіка Білорусь, Мінська область, Пуховичский район, м. Марїна Горка, вул. Последовича, 4), який є нерезидентом України, суд вважає за необхідне в порядку ст.125 Господарського процесуального кодексу України та згідно Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, до якої Україна приєдналася 19.12.1992р. звернутись до компетентного суду Республіки Білорусь - Економічного суду Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15) із судовим дорученням про вручення відповідачу ухвали суду від 23.12.16 р.

На підставі викладеного, у звязку зі зверненням до компетентного суду Республіки Білорусь - Економічного суду Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15) із судовим дорученням про вручення відповідачу документів

Керуючись ст. п.1-1 ст.80, ст. 86, 125 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Акпадон-Агро" м. Хмельницький до Закритого акціонерного товариства "Пуховичский агропродукт", м.Марїна Горка Мінська область Республіки Білорусь про стягнення 824460 грн. (30000 євро) припинити.

Звернутися із судовим дорученням до Економічного суду Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15) для вручення відповідачу - Закритому акціонерному товариству "Пуховичский агропродукт" (222811, Республіка Білорусь, Пуховичський район, м. Марїна Горка, вул. Последовича, 4) цієї ухвали, в порядку визначеному Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р.

Суддя Шпак В.О.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу п (АДРЕСА_1);

3 - Економічний суд Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15 (6-й,7-й поверхи).

Всі рекомендованим із повідомленням