КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа№ 43/160

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар: Горбунова М.Є.

за участю представників

від ініціюючого кредитора: не з'явився;

від боржника: арбітражний керуючий - ліквідатор Дейнегіна К.М.;

від ПАТ „Укрсоцбанк": Довбиш С.П.;

від ТОВ „Київінвестбуд-3": Головко О.І.;

від ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк": Шевченко В.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016

у справі №43/160 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Приватного підприємства „БЛЮМИНГ-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа

супермаркетів електроніки „Домотехніка"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2009 порушено провадження у справі №43/160 за заявою приватного підприємства „БЛЮМИНГ-2" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки „Домотехніка".

Ухвалою підготовчого засідання від 08.05.2009 визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора - Приватного підприємства „БЛЮМИНГ-2" у розмірі 4 834 248,00 грн., призначено розпорядника майна боржника.

Ухвалою попереднього засідання від 10.07.2009 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки „Домотехніка" на загальну суму 232 568 389,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2010 відкрито процедуру санації боржника, призначено керуючого санацією, відсторонено керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки "Домотехніка" від посади, виконання обов'язків керівника підприємства боржника покладено на керуючого санації та припинено повноваження органів управління боржника щодо управління боржником та розпорядження його майном з 08.07.2010.

Постановою Господарського суду міста Києва від 07.12.2011 припинено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки "Домотехніка"; припинено повноваження керуючого санацією боржника, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки "Домотехніка" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2014, з поміж іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута як юридичну особу в зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2015 названі судові акти скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2015, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015, з поміж іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута як юридичну особу в зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2015 названі судові акти скасовано справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Постанова Вищого господарського суду України від 10.06.2015 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому факту, що зазначені запити були подані до державних органів саме за місцем реєстрації банкрута і відповідно надана інформація стосується лише зареєстрованого за банкрутом майна тільки по місту Києву. Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що судами не повною мірою досліджено звіт, так як серед додатків до звіту відсутня відповідь Управління ДАІ ГУ МВС в м. Києві щодо зареєстрованих транспортних засобів за банкрутом - це по-перше; по-друге - суди першої та апеляційної інстанції не звернули уваги, що ліквідатором товариства не в повній мірі проведена робота щодо повернення дебіторської заборгованості боржника, оскільки надання дебіторській заборгованості у розмірі 48 077 487,06 грн. статусу безнадійної не підтверджується жодними належними доказами. Крім того, судами залишено поза увагою те, що ліквідатор не вжив належних заходів щодо розшуку та повернення майна банкрута, яке перебувало у заставі банку, та наведене не знайшло свого відображення у звіті ліквідатора та ліквідаційному балансі, оскільки у відповідності до реєстру вимог кредиторів Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є кредитором, вимоги якого забезпечені заставою на суму 88 527 028,99 грн., а до звіту в якості додатків додано витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на суму 24 605 833,08 грн.

З огляду на встановлене, колегія суддів касаційної інстанції визнала передчасними висновки судів щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута з огляду на неналежність дій ліквідатора в ході проведення ліквідаційної процедури, неповноту додатків до звіту ліквідатора, невідповідність даних ліквідаційного балансу фактичним обставинам справи.

Також у постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015 йдеться про те, що судами попередніх інстанцій не враховано позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 26.09.2011 у справі №16/209/09-26/89/10-12/263-10 щодо необхідності затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу зборами комітету кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2016, з поміж іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута як юридичну особу в зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016р. у справі №43/160 та прийняти нове рішення, яким відновити провадження у справі №43/160 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки "Домотехніка", в затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу відмовити.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2016, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 (головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2016р.

У зв'язку з участю головуючого судді Зубець Л.П. з 21.11.2016 по 25.11.2016 у підготовці для підтримання кваліфікації суддів апеляційних господарських судів в Національній школі суддів України, судове засідання, призначене на 22.11.2016, не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2016.

14.12.2016 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Дейнегіної Катерини Миколаївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - без змін.

В судове засідання 15.12.2016 з'явилися представники Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю „Київінвестбуд-3" та ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Дейнегіна Катерина Миколаївна.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання 15.12.2016 не з'явилися.

В судовому засіданні 15.12.2016, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 22.12.2016.

22.12.2016 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги.

В судовому засіданні 22.12.2016 представники Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк" підтримали апеляційну скаргу, просили суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №43/160 та прийняти нове рішення про відновлення провадження у справі і відмову у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

В судовому засіданні 22.12.2016 представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Київінвестбуд-3" та арбітражний керуючий заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін як таку, що була винесена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання 22.12.2016 представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Враховуючи те, що інші учасники провадження у справі про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. N 2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013) (далі - спеціальний Закон та/або Закон про банкрутство) після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавцем передбачено обов'язковий перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із звітом ліквідатора та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2016 ліквідатором подано до Господарського суду міста Києва на затвердження звіт ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута, в якому вказано, що в ході відповідних дій майнових активів банкрута не виявлено.

Розглянувши звіт ліквідатора про виконану роботу, суд першої інстанції згідно оскарженої ухвали від 26.09.2016 дійшов висновку про достатність підстав для затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута як юридичної особи та припинення провадження у справі.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

За результатами аналізу звіту ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційного балансу банкрута судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч приписів частини 1 статті 32 спеціального Закону ліквідатором не надано суду документи, надання яких є обов'язковим відповідно до статті 32 Закону, та які підтверджують вчинення ліквідатором дій, встановлених Законом, при проведенні ліквідаційної процедури, зокрема поданий ліквідатором звіт про проведення ліквідаційної процедури не містить підтвердження здійснення ліквідатором достатніх дій з виявлення показників дебіторської заборгованості підприємства-банкрута, з виявлення у нього корпоративних прав виходячи з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатор, зокрема, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Зі звіту ліквідатора вбачається, що на протязі ліквідаційної процедури дії ліквідатора полягали у направленні запитів та листів з метою виявлення майна боржника та його первинної документації, а також у зверненні до Голосіївського РВ МВС України м. Києва із заявою від 29.10.2010 про розшук активів, печаток, установчої та іншої документації банкрута.

Відомості про те, які дії здійснив саме ліквідатор з метою повернення дебіторської заборгованості банкруту, розшуку майна боржника та його первинної документації, а також про результати розгляду вищезазначеної заяви ліквідатора до Голосіївського РВ МВС України м. Києва від 29.10.2010 в матеріалах справи відсутні.

Оскільки ліквідатором не встановлено обставин виникнення та повернення дебіторської заборгованості боржника у розмірі 48 077 487,06 грн., місцевим господарським судом згідно оскарженої ухвали від 26.09.2016 передчасно встановлено неможливість повернення вказаної заборгованості в повному обсязі у зв'язку з відсутністю первинної документації боржника, закінченням строку позовної давності за всією дебіторською заборгованістю, тощо.

Крім того, місцевим господарським судом не надано оцінки наявним в матеріалах справи витягам з Державного реєстру обтяжень рухомого майна банкрута на суму 24 605 833,08 грн., про які йдеться у постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015, та не встановлено обставин, за яких це майно вибуло з володіння банкрута.

Колегією суддів враховано доводи ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Дейнегіної Катерини Миколаївни про те, що на запити, які вона направляла, відповіді не надходили.

Однак при цьому поза увагою ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Дейнегіної Катерини Миколаївни залишилися норми ст. 25 Закону про банкрутство, згідно з якими до повноважень ліквідатора, зокрема, віднесено вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута згідно з законодавством.

Матеріали справи свідчать про те, що ліквідатором боржника не було здійснено інвентаризацію майна боржника, оскільки у своєму звіті ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Дейнегіна Катерина Миколаївна фактично використала інформацію, отриману за результатами проведеної роботи попереднім ліквідатором боржника ОСОБА_9, повноваження якого були припинені 07.12.2015. Окрім того, в п.6 Звіту щодо інвентаризації, оцінки майна боржника та формування ліквідаційної маси (том справи - 25, аркуш справи - 33) ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Дейнегіна Катерина Миколаївна послалася на проведення інвентаризації інвентаризаційною комісією у складі ліквідатора ОСОБА_9 та членів комісії у складі представників кредиторів ЗАТ «Київінвестбуд-3», ТОВ «ДМТ-Груп», яка працювала в період з 03 по 17 вересня 2012, тобто чотири роки тому.

В постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015 у справі №43/160 зазначено про те, що ліквідатором боржника (ОСОБА_9.) запити щодо зареєстрованих транспортних засобів були подані до державних органів саме за місцем реєстрації банкрута і відповідно надана інформація стосується лише зареєстрованого за банкрутом майна тільки по місту Києву. Разом з тим, судами не повною мірою досліджено звіт, так як серед додатків до звіту відсутня відповідь Управління ДАІ ГУ МВС в м. Києві щодо зареєстрованих транспортних засобів за банкрутом. Ліквідатором товариства не в повній мірі проведена робота щодо повернення дебіторської заборгованості боржника, оскільки надання дебіторській заборгованості у розмірі 48 077 487,06 грн. статусу безнадійної не підтверджується жодними належними доказами.

З наведеного випливає, що Вищим господарським судом України в постанові від 10.06.2015 у справі №43/160 встановлено неналежність дій ліквідатора ОСОБА_9 в ході проведення ліквідаційної процедури боржника, невідповідність даних ліквідаційного балансу фактичним обставинам справи.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу та в поясненнях, наданих у судовому засіданні апеляційної інстанції ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Дейнегіна Катерина Миколаївна зазначала про неможливість отримання нею необхідних доказів.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до положень ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Однак жодного клопотання про витребування доказів з метою виконання вказівок, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015, та виявлення майна боржника, від ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Дейнегіної Катерини Миколаївни до місцевого господарського суду не надходило.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, а також норми ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України про обов'язковість вказівок, що містяться у постанові касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідація Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки „Домотехніка" згідно з оскарженою ухвалою є передчасними, що є підставою для скасування оскарженої ухвали у відповідній частині та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

Підстави для задоволення викладених в апеляційній скарзі вимог про прийняття нового рішення про відновлення провадження у справі та відмову у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу відсутні, оскільки провадження у справі про банкрутство здійснює місцевий господарський суд, а функції суду апеляційної інстанції зводяться до оцінки відповідності оскаржуваного акта нормам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 32-34, 38, 43, 75, 77, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №43/160 скасувати.

3. Державному реєстратору за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки „Домотехніка" скасувати державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа супермаркетів електроніки „Домотехніка", проведеного відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 43/160.

4. Справу №43/160 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідації в іншому складі суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк