КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Справа№ 924/846/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Калінчук М.О. (довіреність б/н від 25.05.2016 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард»

на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 р.

у справі №924/846/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго»

до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Авіс» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» звернулось до господарського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Авіс» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» про стягнення 14269,15 грн. основного боргу, 3751,40 грн. пені, 526,59 грн. 3% річних та 1027,37 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.11.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 14269,15 грн. основного боргу, 3751,40 грн. пені, 526,59 грн. 3% річних, 1027,37 грн. інфляційних втрат та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника позивача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 05.12.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25.05.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «АВІС» (замовник) був укладений договір на оперативне та технічне обслуговування ПС 35/10 кВ ПАТ «Агрофірма «АВІС» персоналом ПАТ «Хмельницькобленерго» № 1679.

Згідно п. 1.4 статуту ПАТ «Агрохолдинг Авангард», ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор» стало повним (універсальним) правонаступником прав та обов'язків, в тому числі, припиненого через реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «Агрофірма «АВІС».

В свою чергу найменування ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор» змінено на ПАТ «Агрохолдинг Авангард» на підставі рішення чергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор» (протокол № 1 від 30.04.2016 р.) (п. 1.2 статуту ПАТ «Агрохолдинг Авангард»).

Пунктом 1.2 положення про філію «Птахофабрика «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» визначено, що у зв'язку із зміною найменування ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор» на ПАТ «Агрохолдинг Авангард», філія змінила своє найменування на філію Птахофабрика «АВІС» ПАТ «Агрохолдинг Авангард».

Пунктом 1.1 договору передбачено, що замовник замовляє і оплачує, а виконавець виконує роботи по оперативно-технічному обслуговуванню та поточному ремонту обладнання ПС 35 кВ «АВІС», яке перебуває у власності замовника, у терміни і в обсягах, встановлених вимогами ПУЕ, ПТЕ та ПБЕЕ.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість послуг (з ПДВ), передбачених п. 1.1 цього договору, складає 227216,67 грн., в т.ч. ПДВ - 37869,44 грн.: за технічне обслуговування та поточний ремонт згідно договірної ціни - 55986,91 грн. на рік (з ПДВ); за оперативне обслуговування згідно з кошторисом витрат - 171229,76 грн. на рік (з ПДВ).

Протягом травня 2015 року позивач виконав роботи загальною вартістю 14269,15 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 05/1-15 та № 05/2-15 від 31.05.2015 р., засвідченими підписом представника та печаткою відповідача, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, позивач зобов'язання, взяті на себе згідно умов договору, виконав, проте відповідач роботи виконані позивачем протягом травня 2015 року не оплатив.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 14269,15 грн., 3751,40 грн. пені, 3% річних в розмірі 526,59 грн. та інфляційні втрати в сумі 1027,37 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано, а в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б оплату ним заборгованості перед позивачем.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 14269,15 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3751,40 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що замовник зобов'язується до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, передбачені в п. 1.1 цього договору, сплатити на користь виконавця суму: за технічне обслуговування по акту виконаних робіт, за оперативне обслуговування - по п. 2.1.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач роботи, виконані позивачем протягом травня 2015, не оплатив, а відтак допустив порушення зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно п. 3.2 договору у випадку невиконання зобов'язань у строки, що передбачені п. 2.2 цього договору, замовник зобов'язується сплатити на користь виконавця пеню у розмірі 0,1% від суми, що передбачена п. 2.1 цього договору за кожний день прострочки, але не більше 5% від всієї суми.

Пунктами 2.5 та 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» встановлено, що щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. До вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

В п. 2.2 договору встановлено, що замовник зобов'язується до 10 числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, передбачені в п. 1.1 цього договору, сплатити на користь виконавця суму: за технічне обслуговування по акту виконаних робіт за оперативне обслуговування - по п. 2.1.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем, на яку власне і нараховується сума пені, утворилась за послуги надані у травні 2015 року, то відповідно до умов п. 2.2 договору така заборгованість повинна бути сплачена до 10.06.2015 р.

Як зазначено вище, до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік, а відтак строк позовної давності щодо стягнення суми пені, в даному випадку, сплинув 10.06.2016 р. З даним позовом до суду позивач звернувся у вересні 2016 р.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення суми пені та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 526,59 грн. 3% річних та 1027,37 грн. інфляційних втрат.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір заявлених позивачем штрафних санкцій є правомірним, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 526,59 грн. 3% річних та 1027,37 грн. інфляційних втрат є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача, викладені ними в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 р. в частині позовних вимог про стягнення суми пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 р. у справі №924/846/16 скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121В; ) в особі філії «Птахофабрика «Авіс» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (32325, Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський район, село Гуменці, вул. Вербецьке шосе, буд. 1; код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 39765686) на користь Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29016, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11А; ) основний борг у розмірі 14269 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дев'ять) грн. 15 коп., 3% річних в розмірі 526 (п'ятсот двадцять шість) грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 1027 (одна тисяча двадцять сім) грн. 37 коп., 1113 (одну тисячу сто тринадцять) грн. 91 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29016, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121В; ) в особі філії «Птахофабрика «Авіс» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (32325, Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський район, село Гуменці, вул. Вербецьке шосе, буд. 1; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 39765686) 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 09 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

У решті позову відмовити.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

Справу №924/846/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

Б.О. Ткаченко