ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р. Справа № 911/3412/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/3412/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Київській області, м. Київ

до Комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім»,

с. Григорівка, Обухівський район

про стягнення 50690,21 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 3 від 29.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор, наказ № 16 від 17.09.2012.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція у Київській області (позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім» (відповідач) про стягнення 50690,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, зокрема, самовільний скид забруднюючих речовин із зворотними водами, у звязку з чим державі завдано шкоди у розмірі 50690,21, з вимогами про стягнення якої позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 24.10.2016 порушено провадження у справі № 911/3412/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 16.11.2016 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 16.11.2016 та 07.12.2016 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання 16.11.2016 не зявився. В судовому засіданні 07.12.2016 представником відповідача надане суду клопотання № 50 від 07.12.2016 про повторну перевірку екологічною інспекцією показників скидів нечистот.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відносини у галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі Закон), а також розроблюваним відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно з Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», який визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, зокрема, завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Органами, які забезпечують реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, є Державна екологічна інспекція, Державне управління охорони навколишнього природного середовища, інші контролюючі державні органи тощо.

Згідно з ст. 20 вказаного Закону, право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків і втрат, заподіяних у результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, надано, зокрема, спеціально уповноваженим органам державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Так, Державна екологічна інспекція у Київські області (далі Інспекція), є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і підпорядковується останній.

Відповідно до п. 4.2 Положення «Про Державну екологічну інспекцію у Київській області», затвердженого Наказом Державної Екологічної інспекції України від 12.12.2011 за № 136 Інспекція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку; використання та охорону земель охоронну і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; охорону атмосферного повітря; охорону, захист використання та відтворення лісів; охорону, утримання і використання зелених насаджень; охорону і відтворення рослинного світу; охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу та інше.

Приписами ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища віднесені, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку; про використання та охорону земель; про поводження з відходами; складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням тощо.

Відповідно до повноважень, наданих ст. 20-2 Закону України «Про охоронну навколишнього середовища» та Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природного законодавства Державної екологічної інспекції у Київській області на І квартал 2016, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 21.12.2015 № 141, передбачено перевірку субєкта господарювання комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім», в період з 14.03.2016 по 29.03.2016.

Повідомлення про проведення перевірки № 02-31/456 від 16.02.2016 було направлено субєкту господарювання та отримано останнім, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

17.03.2016 Державною екологічною інспекцією у Київській області видано наказ № 106 «Про проведення планової перевірки», в період з 17.03.2016 по 29.03.2016, інспекторами Сурмило В.В., Демченко М.П., Бабенко Д.В., Гнилозуб О.В. та видано відповідне направлення № 000242 про проведення перевірки комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім».

На виконання зазначеного плану, відповідно до Наказу Державної екологічної інспекції у Київській області та направлення державним інспектором з охорони навколишнього середовища у Київській області було проведено планову перевірку комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім» дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Героїв Майдану.

За результатами зазначеної перевірки позивачем складений Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 29.03.16 (далі-Акт), яким встановлено, що відповідач здійснює діяльність на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 216013 від 02.10.2012 та здійснює діяльність комплексного обслуговування обєктів; забір, очищення та постачання води; збирання безпечних відходів; будівництва трубопроводів; інші будівельно-монтажні роботи.

Рішенням від 27.09.2006 № 564-19 Григорівської сільської ради створено КП Григорівської сільської ради «Наш Дім» по обслуговуванню житлового фонду с. Григорівка. Рішенням від 24.01.2013 № 564-19 Григорівською сільською радою передано на баланс КП Григорівської сільської ради «Наш Дім» свердловину, мережу питної води та каналізаційну мережу.

В ході перевірки здійснено відбір проб стічних вод в річці Красна. Відбори проб проводились на місці скиду стічних вод, 300 м. вище скиду, 300 м. нижче скиду. Відповідно до акту відбору проб вод Державної екологічної інспекції у Київській області від 29.03.2016 № 06, проведено вимірювання показів складу та властивостей зворотних вод відібраних у КП Григорівської сільської ради «Наш Дім» по вул. Героїв Майдану, 2, с. Григорівка, Обухівський район, Київська область, та поверхневих вод - річка Красна, про що складений протокол № 04-16 вимірювання показників складу та властивостей вод від 04.04.2016.

За результатами перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного середовища Київської області встановлено відсутність правовстановлюючих документів щодо користування земельною ділянкою під свердловиною; відсутній дозвіл на спеціальне водокористування; відсутність ГДС; не здійснюється облік забору та використання води; не здійснюється контроль за якістю і цілісністю скинутих у водні обєкти зворотних вод і забруднюючих речовин; не ведеться контроль за якістю водних обєктів у контрольних творах; не подаються звіти про водокористування за встановленою формою; не забезпечене очисними спорудами, що запобігають забрудненню води; відсутність відповідальної особи у сфері поводження із відходами; не розроблений план організації робот у сфері поводження з відходами; не погоджені та не визначені склад і властивості відходів, що утворюють ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища; відсутність договору на передачі відходів; не подається статистична звітність щодо погодження з відходами; не здійснюється моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.

При цьому Державною екологічною інспекцією у Київській області на підставі «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Мінприроди від 20.07.2009 № 389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 № 767/16783 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 220 від 30.06.2011), здійснено розрахунок збитків заподіяних державі.

При розрахунку збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин із зворотними водами, взята до уваги довідка відповідача за вих. № 16 від 29.03.2016 (за підписом керівника відповідача засвідчена відбитком печатки), в якій зазначено, що за період з 29.03.2013 по 29.03.2016, без дозволу на спеціальне водокористування скинуто 30000 м.куб. стічних вод у водний обєкт.

За результатами проведеної перевірки та внаслідок виявлення при цьому порушень природоохоронного законодавства державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складений протокол про адміністративне правопорушення № 000359 від 29.03.2016 на директора КП Григорівської сільської ради «Наш Дім» ОСОБА_2 про порушення ст. 60 КУпАП, примірник якого отримано директором особисто.

На підставі вказаного протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 60 КУаАП - винесено постанову від 29.03.2016 № 000359 про накладення на посадову особу директора КП Григорівської сільської ради «Наш Дім» ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 136,00 грн.

З метою досудового врегулювання господарського спору позивачем було направлено відповідачу претензію від 04.04.2016 за № 37, копія якої наявна в матеріалах справи, з пропозицією добровільно відшкодувати завдану державі внаслідок порушення вимог чинного природоохоронного законодавства шкоду в сумі 50690,21 грн.

Зазначена претензія була отримана відповідачем, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, оскільки свої зобов'язання щодо відшкодування завданої шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 50690,21 грн., всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не виконав, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути в дохід держави в поданій позовній заяві.

Згідно з статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Стаття 50 Конституції України, гарантує кожному право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 40 даного законодавчого акту передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог.

За умовами ч. 4 ст. 148 Господарського кодексу України, правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (землі) встановлюється законами.

Суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів (ч. 1 ст. 149 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008, акт перевірки це документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок субєктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Як зазначено постанові Верховного суду України від 10.03.13 у справі № 21/237а13, акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Суд зазначає, що дії Державної екологічної інспекції у Київській області з проведення перевірки, за наслідками якої був складений акт дотримання вимог про водоохоронного законодавства в галузі охорони галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами не оскаржені до суду та не були визнані в судовому порядку протиправними.

Отже, акт перевірки слід розцінювати як належний доказ, в якому зафіксовано факт вчинення відповідачем порушення природоохоронного законодавства.

Вказаний акт перевірки на час вирішення спору є чинним, зазначені в акті відомості відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів не спростовані, в тому числі відповідачем не подано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог (розрахованої шкоди) або доказів наявності заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Будь-які заперечення щодо змісту зазначених протоколу, постанови та акту перевірки під час їх складання та подальшого застосування наслідків виявленого правопорушення з боку відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до вимог ст. 66 Конституції України кожен, хто заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу, повинен відшкодувати шкоду в повному обсязі.

У відповідності до п. 1.6 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» від 27.06.2001 р. за № 02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України). Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Заперечення відповідача щодо відсутності вини у вчиненні порушення природоохоронного законодавства, судом до уваги не приймаються як такі, що не впливають на встановлений позивачем факт забруднення води та нанесення шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Водного Кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами п. «г» ч. 4, ч. 6 ст. 47 вказаного Закону, державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, з відповідача підлягає стягненню завдана ним шкода до Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.04.2012 у справі № 35/5005/13150/2011.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім» (08750, Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Героїв Майдану, 2, ) на користь Державного бюджету України (спеціальний розподільчий рахунок Григорівської сільської ради 24062100 ГУ ДКУ у Київській області, МФО 821018, , рахунок отримувача - 0456): на користь спеціального фонду Державного бюджету - 30 відсотків, від суми збитків, що становить 15 207 (пятнадцять тисяч двісті сім) грн. 06 коп.; на користь спеціального фонду бюджету Григорівської сільської ради Обухівсьукого району Київської області - 50 відсотків від суми збитків, що становить 25 345 (двадцять пять тисяч триста сорок пять) грн. 11 коп.; на користь спеціального фонду бюджету Київської області - 20 відсотків від суми збитків, що становить 10 138 (десять тисяч сто тридцять вісім) грн. 04 коп.

3. Стягнути з комунального підприємства Григорівської сільської ради «Наш Дім» (08750, Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Героїв Майдану, 2, ) на користь Державної екологічної інспекції у Київській області (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 3, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.12.2016

Суддя О.О. Христенко