ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Справа № 909/1267/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марко Р.І.

суддів Костів Т.С.

Орищин Г.В.

з участю представників:

від позивача: Лобода В.М. - представник (довіреність № 676/03 від 01.12.2016р.);

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н від 04.11.2016р. (вх. № 01-05/5375/16 від 11.11.16).

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р.

у справі № 909/1267/13, суддя Калашник В.О.

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ, в особі Івано-Франківської філії АТ "Брокбізнесбанк", м. Івано-Франківськ

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області

про: стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором №3966 від 18.12.2007р., в сумі 811 133 грн. 13 коп.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р. заяву Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про видачу дублікату виконавчого документа (наказу Господарського суду Івано-Франківської області №135 від 08.02.2014) та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - задоволено.

Зобов'язано видати дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області №135 від 08.02.2014.

Поновлено строк пред'явлення наказу Господарського суду Івано-Франківської області №135 від 08.02.2014.

Визначено строк пред'явлення наказу Господарського суду Івано-Франківської області №135 від 08.02.2014 року до виконання: з 26.10.2016 по 26.10.2019.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р. у справі № 909/1267/13, відповідач-1 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, б/н від 04.11.2016р. (вх. № 01-05/5375/16 від 17.11.16), в якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р. скасувати і відмовити ПАТ «БрокбізнесБанк» в задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, отже строк пред'явлення до виконання наказу № 135 від 08.02.2014р.минув 09.02.2015р. Крім того, апелянт зазначає, що заявником подано Довідку про втрату наказу у справі № 909/1267/13 під час поштового пересилання, однак, таку довідку може видати тільки віділення зв'язку, відповідальне за пересилання, а не банк.

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 17.11.2016р. справу за № 909/1267/13 розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Орищин Г.В. та ОСОБА_5

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до провадження та справу призначено до розгляду на 05.12.2016р.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/8660/16 від 05.12.16) в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р. залишити без змін.

В порядку ст.69, 77 ГПК України розгляд справи відкладено до 19.12.2016р. з підстав викладених в ухвалі суду від 05.12.2016р..

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №740 від 19.12.2016 р. у зв'язку із звільнення судді-члена колегії ОСОБА_5 зобов'язано провести автоматизовану заміну судді-члена колегії у справі № 909/1267/13.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.12.2016р. у зв'язку із звільненням судді-члена колегії ОСОБА_5, у склад колегії суддів для розгляду справи № 909/1267/13 введено замість судді ОСОБА_5 - суддю Костів Т.С.

В судове засідання 19.12.2016 року прибув представник позивача, який надав пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Відповідачі 1, 2 участі своїх уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників відповідачів 1,2.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свою позицію, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2014 винесеного у справі № 909/1267/13 частково задоволено позов АТ"Брокбізнесбанк" до відповідачів, ФОП ОСОБА_3, та ФОП ОСОБА_4, про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором №3966 від 18.12.2007р., в сумі 811 133 грн. 13 коп., та стягнено з відповідача, підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" ( Проспект Перемоги, 41, м. Київ, код 19357489) в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ "Брокбізнесбанк" (вул. Вовчинецька, 9, м. Івано- Франківськ) заборгованість, що виникла з неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором №3966 від 18.12.2007 в сумі 682645,12грн. з яких: 60000,00 дол.США, що в еквіваленті до гривні становить 479580,00грн. - заборгованість по кредиту; 203065,12грн. - заборгованість по простроченим процентам, а також 13652,90грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

На примусове виконання даного рішення був виданий та надісланий стягувачу наказ за №135 від 08.02.2014 .

09.09.2016 року позивач подав до місцевого господарського суду заяву № 6754 про видачу судового наказу по Фоп ОСОБА_3, в якій зазначає, що станом на даний час, на адресу АТ БрокбізнесБанк» наказ про примусове виконання судового рішення по даній справі не надходив. Враховуючи вищенаведене, просить направити на адресу АТ «БрокбізнесБанк» наказ у справі № 909/1267/13 для передачі до виконання.

Листом господарського суду Івано-Франківської області від 13.09.2016р., було надано відповідь на вищенаведену заяву, про те що вказаний наказ відправлений на адресу ПАТ «БрокбізнесБанк» (Проспект Перемоги, 41, м. Київ, код 19357489) в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «БрокбізнесБанк» (вул.. Вовчинецька, 9, м. Івано-Франківськ).

У зв'язку із відповіддю та відсутністю наказу, який необхідний для виконання рішення, позивач подав суду заяву в якій просить видати дублікат наказу №135 від 08.02.2014 та поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з тим, що станом на вересень 2016 року наказ на адресу банку не надходив, до виконання не пред'являвся та залишається невиконаним.

Позивачем підтверджено факт втрати наказу №135 від 08.02.2014 . Зокрема, до заяви додано довідку ПАТ "Брокбізнесбанк", в якій вказано, що наказ №135 від 08.02.2014 втрачений при пересилці та до виконання не пред'явлений.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими на всій території України.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є обов'язковість рішень суду, тому відмовляючи у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, господарський суд фактично унеможливлює виконання прийнятого ним же судового рішення і ставить під сумнів обов'язковість його виконання.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що як доказ поважності причин пропуску строку пред'явлення наказу до виконання по даній справі Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" зазначає, що при перевірці прийнятих від ліквідованого Івано-Франківського регіонального відділення справ відносно стягнення заборгованості за кредитним договором №3966 від 18.12.07 з'ясовано , що наказ по справі № 909/1267/13 банком не отримувався, а тому банк був позбавлений можливості своєчасно направити наказ до пред'явлення для примусового виконання до органів ДВС.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б неповним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України (заява №60750/00), від 27.07.2004р. по справі "Ромашов проти України" (заява №67534/01), від 19.03.1997р. "Горнсбі проти Греції" зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.14 р. у справі № 909/1267/13 станом на даний час залишається у повному обсязі невиконаним, причини, з яких було пропущено заявником строк пред'явлення виконавчого документа, слід вважати поважними, у зв'язку з чим Львівський апеляційний господарський суд приходить до висновку про поновлення строку пред'явлення наказу господарського суду Івано-Франківської області №909/1267/13 до виконання.

Разом з тим, за приписами частини 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягувач має право, окрім іншого, подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення строку його пред'явлення до виконання.

Згідно статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання; про видачу дубліката наказу виноситься ухвала; до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

При цьому, колегія суддів констатує, що Господарським процесуальним кодексом України не покладено обов'язку на стягувача наводити причини втрати наказу.

Підставою ж для видачі дубліката наказу є подана заява з документами на підтвердження факту його втрати, та що відповідають вимогам статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено лише, якщо до заяви про видачу дубліката не додано доказів, передбачених частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено перелік документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати (зокрема, якщо наказ втрачено стягувачем - додається його довідка, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації).

Водночас, колегія суду звертає увагу на те, що позивачем, на виконання вимог ст.. 120 ГПК України, надано довідку про втрату наказу, підписану директором позивача та головним бухгалтером.

Враховуючи, що заявником дотримано вимоги чинного законодавства України в частині подання документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати (а саме: Довідка керівника товариства), що рішення на виконання якого був виданий оскаржуваний наказ, залишається не виконаним, колегія суду приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у видачі дубліката наказу.

А відтак, колегія суду оцінює критично посилання апелянта щодо відмови у видачі дублікату наказу, оскільки чинними законодавством України, не покладено обов'язок на позивача, наводити причини втрати наказу.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВГС України від 08.04.15 р. по справі № 19/94.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н від 04.11.2016р. не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016 року по справі №909/1267/13 залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016р. в справі за номером 909/1267/13 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н від 04.11.2016р. залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 20.12.2016 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Костів Т.С.

Суддя Орищин Г.В.