ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року справа № 904/5083/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

за участю сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, представник, довіреність №12814/04-61-10-35 від 12.07.2016р.,

від ліквідатора: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 29.06.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 р. у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1", м.Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 р. у даній справі (суддя Калиниченко Л.М.) затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1"; ліквідовано юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1". Згідно п.5 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнано вважати погашеними вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Біосервіс-1" на суму 588 427,24 грн. Припинено повноваження ліквідатора банкрута ОСОБА_3. Провадження у справі припинено.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що за результатами ліквідаційного балансу у банкрута відсутнє майно, тому слід прийняти рішення про ліквідацію юридичної особи банкрута.

Не погодившись з даною ухвалою, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду скасувати.

Скаржник зазначає, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо отримання товариством з обмеженою відповідальністю "Євтротехсервіс-1" законодавства України з питань державної митної справи за окремими деклараціями за період з 16.02.2015 р. по 23.03.2015 р. За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.09.2016 р. № 548/0436-14-12/37150263. Перевіркою встановлено порушення п.1. ч.1 ст.279, ст.295 Митного кодексу України, що призвело до заниження суми ввізного мита всього у розмірі 256,1 тис.грн.; п.1 ч.1 ст.279, ст.295 Митного кодексу України та ст.3 Закону України від 28.12.2014 р. № 73 "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року", що призвело до заниження додаткового імпортного збору всього у розмірі 157,3 тис.грн.; п.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 472,3 тис.грн.

Акт від 29.09.2016 р. № 548/0436-14-12/37150263 не було отримано та підписано товариством з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1", у зв'язку з відсутністю ліквідатора товариства за місцем здійснення діяльності.

Фінансовий звіт товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-2" станом на 31.03.2016 р. містить інформацію про те, що дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги дорівнює 1 400,5 тис.грн.; дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом дорівнює 9 тис.грн., гроші та їх еквіваленти - 3315,3 тис.грн.; інші поточні зобов'язання - 4 743,3 тис.грн.

Наведене, на думку скаржника, свідчить про те, що станом на 31.03.2016 р. активів підприємства вистачило для погашення поточних зобов'язань на суму 4 724,8 тис.грн.

Крім того, підприємством засобами електронного зв'язку 16.05.2016 р. подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 р., в якій відображені операції, що оподатковуються за основною ставкою в сумі 13 695 грн., що свідчить про здійснення боржником господарської діяльності після прийняття рішення про припинення юридичної особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор вважає, що за результатами ліквідаційної процедури, не було виявлено будь-яке майно, товарно-матеріальні цінності, грошові кошти та інші активи, що належать банкруту. Станом на 04.10.2016 р. до господарського суду не надходило заперечень щодо затвердження звіту та ліквідаційного балансу.

Отже, оскаржувана ухвала прийнята господарським судом з додержанням чинного законодавства.

Ліквідатор зазначає, що контролюючий орган був повідомлений про те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" знаходиться в процедурі ліквідації, але не заявив кредиторські вимоги до боржника (в разі наявності таких). Таким чином, скаржник не є стороною у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши відповідність оскаржуваної постанови нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Ліквідатор (голова ліквідаційної комісії) товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згадана заява обґрунтована посиланням на те, що учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" 15.03.2016 р. прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3

На виконання вимог статті 105 ЦК України, на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України опубліковано відомості про ліквідатора та його місцезнаходження, строк та порядок пред'явлення вимог до боржника.

За результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, складено проміжний ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю "Єнерготехсервіс-1" станом на 14.06.2016 р., який було затверджено рішенням загальних зборів (протокол засідання від 14.06.2016р.).

Згідно проміжного ліквідаційного балансу боржника кредиторська заборгованість становить 600 000,00 грн.; активи товариства - відсутні; основні засобі та інше майно відсутнє; грошові кошти 27 182, 57 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Єнерготехсервіс-1", відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Єнерготехсервіс-1" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці, до 12.11.2016 р.; призначено ліквідатора.

12.07.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

26.07.2016 р. Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до господарського суду з клопотанням про зобов'язання ліквідатора надати до податкової інспекції документи фінансово-господарської діяльності і бухгалтерського обліку; не затверджувати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника.

До зазначеної заяви було додані наказ № 572 від 19.07.2016 р. про призначення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1", а також акт № 234/0461-14-03/37150263 від 19.07.2016 р. "Про встановлення місцезнаходження платника податків (посадових осіб або його законних (уповноважених) представників)".

Ухвалою господарського суду від 26.07.2016 р. клопотання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відхилено, оскільки податковий орган не є стороною у справі.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2016 р. визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Біосервіс-1" до банкрута на суму 600 000,00 грн., які віднесено до 4 черги задоволення; затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 04.10.2016 р. затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1"; ліквідовано юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1". Згідно п.5 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнано вважати погашеними вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Біосервіс-1" на суму 588 427,24 грн. Припинено повноваження ліквідатора банкрута ОСОБА_3. Провадження у справі припинено.

Статтею 4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності і боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його зберігання; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом тощо.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню тощо. Про час та місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство. В зв'язку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин, ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації не у зв'язку з процедурою банкрутство є ознаками неоплатності боржника та підставою для ініціювання перед господарським судом процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, згідно із статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є дотримання вимог законодавства України щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

При цьому, необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство, в порядку норм ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Вимоги до заяви про порушення справи про банкрутства (у т ому числі, і до заяви, яка подається боржником в порядку ст.95 Закону) встановлені ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.2 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Положеннями ч.4 ст.111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яка перебуває у третіх осіб. У випадках, встановлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч.8 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Зміст і форма балансу та загальні вимоги ло розкриття його статей визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 р. за № 336/22868.

Норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобовязані подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобовязання і власний капітал.

Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду.

Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затверджене Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 р. № 879, визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобовязань та оформлення її результатів.

У розділі ІІ зазначеного Положення зазначено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають обєкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Проте, інвентаризація майна боржника була проведена ліквідатором одноособово, без створення інвентаризаційної комісії та без участі матеріально відповідальної особи.

Відповідно до пункту 5 Положення інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

В порушення ч. 4 ст. 111 ЦК України ліквідатор не вжив належних заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також його не виявив. Такими заходами можуть бути отримання відповідних витягів з реєстрів, які діють відповідно до Законів України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" не додано доказів реєстрації (або її відсутності) прав за боржником, зокрема, відсутні витяги із Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру обтяжень рухомого майна, відомостей щодо наявності ( відсутності) у боржника рухомого майна (транспортних засобів, сільськогосподарської техніки тощо), відсутні відомості із ЄДР юридичних та фізичних осіб - підприємців щодо того, чи є боржник засновником, учасником інших юридичних осіб ( наявність корпоративних прав), що свідчить про неналежне виконання ліквідатором обовязку з інвентаризації майна юридичної особи та суперечать ст. 95 Закону, оскільки лише після проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що ліквідується, можливе складання проміжного ліквідаційного балансу.

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство довідки про відсутність обтяжень нерухомого майна у боржника, відсутність у боржника цінних паперів, відсутність філій і дочірніх підприємств, відсутність корпоративних прав, щодо наявності (відсутності) активів боржника подані головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) боржника за його підписом.

Документів, які б достеменно підтверджували дані, зазначені в цих довідках ліквідатора боржника, до суду не надано.

Крім того, матеріали справи не містять доказів проведення аудиторської перевірки та аудиторський висновок щодо фінансового стану боржника.

Колегія суддів вважає, що лише після проведення інвентаризації всього майна підприємства, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості підприємства-боржника, можливо встановити, що активів підприємства недостатньо для задоволення вимог кредиторів та наявність підстав для звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги наданий скаржником фінансовий звіт товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" станом на 31.03.2016 р., який містить інформацію про те, що дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги дорівнює 1 400,5 тис.грн.; дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом дорівнює 9 тис.грн., гроші та їх еквіваленти - 3315,3 тис.грн.; інші поточні зобов'язання - 4 743,3 тис.грн. Наведене, свідчить про те, що станом на 31.03.2016 р. активів підприємства вистачило для погашення поточних зобов'язань на суму 4 724,8 тис.грн.

У проміжному ліквідаційному балансі зазначено звітний період 14.06.2016 р. по 14.06.2016 р., що суперечить вимогам, передбаченим Національним положенням (стандартом).

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції, в порушення вимог Закону, фінансово-майновий стан боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" належним чином не досліджувався, не було перевірено чи мало підприємство - боржник, станом на день прийняття рішення його засновниками (учасниками) про ліквідацію, недостатньо грошових коштів та іншого ліквідаційного майна для здійснення розрахунків з кредиторами, виходячи з того, що належних доказів здійснення інвентаризації майна боржника, господарському суду не було надано.

Отже, боржником, у даному випадку, не доведено належними та допустимими доказами, що на момент звернення його із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майна підприємства-боржника не вистачало для задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2016 р. про прийняття до розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, господарський суд зобов'язав голову ліквідаційної комісії до дати проведення підготовчого засідання надати до господарського суду: оригінали документів, доданих до заяви про порушення справи про банкрутство (для огляду у підготовчому засіданні), аудиторський висновок за результатами фінансово господарської діяльності, документальні докази недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, документальні докази дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що оригінали документів надавались до суду та були досліджені господарським судом першої інстанції в судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів враховує, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливість подання документів, які підтверджують наявність або відсутність майнових активів боржника, після порушення провадження у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником.

Відповідно до ч.3 ст. 111 ЦК України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Згідно з пунктом 11.16 "Порядку обліку платників податків та зборів", затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, належним доказом наявності відкритих /закритих рахунків у боржника є Довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишку коштів та їх закриття.

В матеріалах справи відсутні докази звернення головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) до відповідного контролюючого органу щодо отримання переліку рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття.

Частиною 7 статті 111 ЦК України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Матеріали справи не містять доказів надання ліквідатором боржника до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів, а також доказів проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Згідно з ч.10 ст. 111 ЦК України до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

До заяви про порушення справи про банкрутство, в порушення наведеної правової норми, не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період.

Наведене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів частин 7 та 10 статті 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника та позбавило органи державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

Колегія суддів також приймає до уваги, що боржник здійснював господарську діяльність після прийняття рішення про припинення юридичної особи, що підтверджується декларацією з податку на додану вартість за квітень 2016 р., яка була подана до податкового органу та в якій відображені операції, що оподатковуються з основною ставкою в сумі 13 695,00 грн.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції належним чином не було перевірено дотримання заявником всіх передбачених Законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне порушення судом першої інстанції провадження у даній справі про банкрутство.

Щодо наявності у Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області, як контролюючого органа права на апеляційне оскарження у цій справі, колегія суддів враховує таке.

За ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Враховуючи особливості процедури банкрутства в цьому випадку (в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), правовий статус Державної податкової інспекції як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, а також той факт, що ліквідаційна комісія боржника не забезпечила надання документів на перевірку контролюючим органам, в тому числі органам доходів і зборів, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що хоча скаржник на час розгляду справи і не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, але його право підлягає судовому захисту.

Колегія суддів враховує, що 19.07.2016 р. Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська видано наказ № 572 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1". 19.07.2016 р. податковим органом складено акт №234/0461-14-03/37150263 від 19.07.2016 р. "Про встановлення місцезнаходження платника податків (посадових осіб або його законних (уповноважених) представників) товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1", у зв'язку з відсутністю ліквідатора за його адресою.

Наведене свідчить про вчинення податковою інспекцією заходів щодо здійснення податкової перевірки боржника.

Листом від 27.05.2016 р. № 374/4519 начальник Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області повідомив голову ліквідаційної комісії ОСОБА_4, що за результатами перевірки встановити місцезнаходження фінансово-бухгалтерської документації товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехсервіс-1" неможливо.

Відповідно до п. 44.5. Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Матеріали справи не містять, а боржником не надано доказів вжиття заходів щодо відновлення втрачених документів.

Встановивши факт безпідставного порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Євтротехсервіс-1" , колегія суддів приходить до висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п.12 ч.1 ст.83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Копію даної постанови слід направити державному реєстратору для здійснення відповідних реєстраційних дій щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Євтротехсервіс-1".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99,101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 р. у справі №904/5083/16 скасувати.

Провадження у справі № 904/5083/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Евротехсервіс-1", м.Дніпро припинити.

Копію постанови направити державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради для здійснення реєстраційних дій щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Евротехсервіс-1" (, 49034, м.Дніпропетровськ, вул.Белостоцього, 143).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_5