Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" грудня 2016 р. Справа № 906/1041/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. б/н від 30.11.2016

від відповідача: ОСОБА_2 - дов.№02-40/1661 від 10.05.2016

від третьої особи - ОСОБА_3 ОДА: не з'явився;

від третьої особи - Торчинська сільська рада: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" ( м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до Коростишівської районної державної адміністрації ( м. Коростишів)

за участю у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_3 обласної державної адміністрації (м.Житомир)

2) Торчинської сільської ради (с. Торчин, Коростишівський район, Житомирська область)

про зобов'язання укладання договору оренди земельної ділянки площею 6,56 га, кадастровий номер :03:000:0002

Строк розгляду спору продовжено по 04.01.2017 за клопотанням сторони відповідно до ч.3 ст. 69 ГПК України.

В провадженні господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом ТОВ "ТД Комета" про зобов'язання Коростишівської РДА укласти договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою від 15.11.2016 суд залучив до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 обласну державну адміністрацію та Торчинську сільську раду.

Представник позивача позовні вимоги в засіданні суду підтримала, так як відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельною ділянкою кадастровий номер :03:000:0002 зареєстрований за Коростишівською РДА. А згідно з Закону України "Про оренду землі" договір оренди укладається з власниками земельних ділянок. При цьому, підприємство не отримало відповіді на лист з пропозицією укласти договір оренди.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, оскільки Коростишівська районна державна адміністрація не наділена повноваженнями розпоряджатись землями промисловості згідно з ст.122 Земельного кодексу України, а земельна ділянка знаходиться в межах села Торчин. Також повідомив, що райдержадміністрація надсилала простою кореспонденцією лист-відповідь на пропозицію ТОВ "ТД Комета" укласти договір оренди, в підтвердження чого надав копію витягів з журналів вхідної та вихідної кореспонденції.

Представники ОСОБА_3 ОДА та Торчинської сільської ради в судове засідання не з'явилися.

Третя особа - ОСОБА_3 обласна державна адміністрація у письмових поясненнях (вх.№14581 від 05.12.2016) зазначила, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту Торчинської сільської ради, а тому, відповідно до вимог ст.ст.12, 122 Земельного Кодексу України, саме сільська рада наділена повноваженнями розпоряджатися землями територіальних громад (а.с. 103).

Третя особа - Торчинська сільська рада у письмових запереченнях на позовну заяву (вх.№15241 від 16.12.2016) вказала, що земельна ділянка площею 6,56 га знаходиться в межах населеного пункту, що підтверджується викопіюванням з проекту землеустрою та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Тому розпоряджатися вказаною земельною ділянкою має територіальна громада села, у зв'язку з чим Торчинська сільська рада направила підприємству примірник договору оренди для його підписання (а.с. 107- 08).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз доказів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" (позивач) у зв'язку з отриманням спеціального дозволу на користування надрами № 1839 від 19.04.1999 звернулось до Коростишівської районної державної адміністрації (відповідач) з листом з проектом договору оренди земельної ділянки земельної ділянки площею 6,56 га, кадастровий номер: :03:000:0002 без зміни її меж та цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуваннями надрами.

Позивачу на підставі наказу № 630 від 19.12.2013 Державною службою геології та надр України продовжено спеціальний дозвіл на користування надрами № 1839 від 19.04.1999 для видобування незмінних габро-анортозитів, придатних для блоків та виробництва облицювальних виробів з них, відходи придатні для виробництва щебеню будівельного і каменю бутового.

Так як ТОВ "ТД Комета" не отримало відповіді на пропозицію укласти договір оренди земельної ділянки, вказане стало підставою для звернення до суду щодо зобов'язання Коростишівської РДА укласти з підприємством договір оренди в запропонованій редакції позивача.

Проте в матеріалах справи міститься лист-відповідь на пропозицію ТОВ "ТД Комета" укласти договір оренди, в якому зазначено, що оскільки земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0002 належить до земель промисловості, то відповідно до ст. 122 ЗК України районні місцеві державні адміністрації не наділені повноваженнями розпоряджатися даною категорією земель. Додатком до листа додано: проект договору оренди земельної ділянки №2/8 від 22.08.2016 у З-ох примірниках (а.с. 61).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Судом встановлено, якщо землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд згідно з ст. 66 ЗК України такі землі належать до категорії земель промисловості.

Враховуючи положення законодавства, районна державна адміністрація не наділена повноваженнями розпоряджатись землями промисловості.

Позивач стверджує, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0002 за адресою: с.Торчин Коростишівського району Житомирської області є Коростишівська РДА. А тому вказаний орган є належною стороною договору.

Однак вказаний факт представник відповідача заперечує, оскільки земельна ділянка знаходиться в межах села Торчин.

Так, Торчинською сільською радою надано копію технічної документації та викопіювання, з якої вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту села Торчин Коростишівського району Житомирської області, тобто в межах розпорядчих повноважень Торчинської сільської ради.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 визначено, що первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ч.2 ст.327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Як визначено ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст.127 ЗК України, органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Також в матеріалах справи міститься договір резервування земельної ділянки від 10.02.2016, за умовами якого земельна ділянка несільськогосподарського призначення для розробки Торчинського родовища гарбо-анортозиту орієнтовною площею -6,56 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Торчин із земель запасу сільської ради надається Торчинською сільською радою ТОВ "ТД "Комета" строком на один рік з метою її резервування на період виготовлення технічної документації на земельну ділянку (а.с. 139-140).

При цьому, питання стосовно належного власника земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0002 досліджувалося при вирішенні справи №906/129/16 за позовом ТОВ "ТД "Комета" до Коростишівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії. Так, судами різних інстанцій встановлено, що позивачем не надано доказів, з яких підстав за Коростишівською райдержадміністрацією зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, якою фактично розпоряджається сільська рада та знаходиться в межах території Торчинської сільської ради.

Відповідно ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Крім того, відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ЗК України (п. "в" ч.1 ст. 12 ЗК України).

В прохальній частині позовної заяви ТОВ "ТД "Комета" просить укласти договір оренди в запропонованій редакції товариства.

Згідно із частиною 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати наміри особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.

Загальний порядок укладення господарських договорів визначається ст. 181 ГК України.

Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 ГК України та статтею 649 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.649 ЦК України, розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Тому необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами.

Також суд звертає увагу на те, що визначивши відповідачем у справі Коростишівську районну державну адміністрацію, позивачу необхідно врахувати те, що відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації" укладанню договору має передувати рішення вказаного органу, а саме розпорядження голови районної державної адміністрації, на підставі якого укладається договір.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши у сукупності надані позивачем в обґрунтування поданого позову докази, господарський суд дійшов висновку про відмову в позові.

Судовий збір в порядку ст.49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено:29/12/16

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам

4,5- третім особам (рек.)