ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" грудня 2016 р. Справа № 911/4168/16

Суддя В.М. Антонова розглянувши позовну заяву і подані до неї документи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до 1. Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області

2. Управління «Держгеокадастр» у Білоцерківському районі Київської області

про вчинення певних дій

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н та дати (вх. №5033/16 від 19.12.2016) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області та до Управління «Держгеокадастр» у Білоцерківському районі Київської області про вчинення певних дій.

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону україни «Про судовий збір» встановлено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати; позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктом 2.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, у разі об'єднання позовних вимог майнового характеру відповідно до статті 58 ГПК, а також у випадках подання позовної заяви кількома позивачами до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі заявлених кожним з них вимог окремим платіжним документом (абзац перший частини шостої статті 6 Закону). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним з кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт повного надходження належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. У випадку якщо один з позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума останнього зменшується пропорційно долі заявлених ним вимог.

Пунктом 2.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд:

1) відкрити провадження у справі;

2) визнати право фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_1 на користування , на умовах оренди , земельною ділянкою загальною площею 28.1 га, що розташована за адресою : вул. Юр ївська №1 в селі Фурси Білоцерківського району Київської області, та складається з земельних ділянок,які мають наступні кадастрові номери:

:01:010:0001;

:01:010:0002;

:01:010:0003;

:01:007:0001;

:01:007:0002;

:01:007:0003;

:01:007:0004;

;01:007:0005;

:01:007:0006;

:01:007:0007;

:01:007:0008;

:01:007:0009;

:01:007:0010;

:01:007:0011;

:01:007:0012;

:01:007:0013;

:01:007:0014;

:01:007:0015;

:01:007:0016;

:01:007:0017;

:01:007:0018;

:01:007:0019;

:01:007:0020;

З метою виробництва сільськогосподарської товарної продукції і тваринництва, в цілісному майновому комплексі ,що розташований на зазначених вище земельних ділянках і належить їй по праву власності та складається з нежитлових будівель та споруд літ. літ. «А» , «Б», «В», «Г», «Д», «Ж», «З», «И», «І», «Л», «О», «П», «Р», «С», «Т», «У», «X», «Ц», «Ч», «НІ», «Ш-3», «Щ», « 1 А», « 1 Б», « 1В» ;

3) 3обовязати Білоцерківську Районну Державну Адміністрацію Київської області провести у встановленому порядку, інвентаризацію зазначених вище спірних земельних ділянок загальною площею 28,1 га,що розташовані за адресою вул..Юр ївська № 1, в селі .Фурси Білоцерківського р-ну Київської області,

4) Зобовязати Управління «Держгеокадастр» у Білоцерківському районі Київської області внести зміни у державний земельний кадастр, в частині правового статусу, зазначених вище спірних земельних ділянок та категорії їх використання за прямим призначенням.

Таким чином, судом встановлено, що у пункті другому прохальної частини позову позивачем заявлено 23 майнові вимоги щодо земельних ділянок, які мають різні кадастрові номери.

Крім того, немайнові вимоги, визначені п. п. 3,4 прохальної частини позову стосуються також кожної окремої земельної ділянки, відповідно до кадастрового номеру.

Відтак, при наступному зверненні позивачу слід врахувати при розрахунку судового збору, що судовий збір сплачується з ухавуванням вартості спірного майна та врахувати способи захисту, встановлені ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до частини 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В якості доказу відправлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам позивач надав описи вкладення до позовної заяви від 02.12.2016. В даних описах відсутній перелік направлених документів разом з позовною заявою.

За таких обставин господарський суд позбавлений можливості встановити які саме документи були направлені відповідачам.

Крім того, відповідно до абзацу 2 підпункту 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

З опису вкладення до цінного листа вбачається, що Управлінню «Держгеокадастр» у Білоцерківському районі Київської області позовну заяву надіслано на адресу: 09100, м. Біла Церква, вул. Л. Курбаса, 3.

Проте, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Управління «Держгеокадастр» у Білоцерківському районі Київської області є: 09171, Київська обл., Білоцерківський район, село Коженики, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА, будинок 58.

Отже, позивачем не надано належних доказів направлення відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного та керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя В.М. Антонова