РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа № 918/734/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Маціщук А.В.

при секретарі Мазуру О.Г.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - представників за довіреністю від 06.05.2016р., ОСОБА_3

відповідача1: не з'явився

відповідача2: не з'явився

третьої особи: ОСОБА_4 - представника за довіреністю від 04.01.2016р. №1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення господарського суду Рівненської області від "27" вересня 2016 р.

у справі № 918/734/16 (суддя Романюк Р.В.)

за позовом ОСОБА_3, Рівне

до

1. ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", м.Рівне

2. Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт", м.Рівне

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року у справі №918/734/16 у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт", про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального права, а також з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що він є акціонером ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" та володіє акціями товариства в розмірі 2000 шт. (дві тисячі штук), що становить 0,0045 % статутного капіталу, що підтверджується Випискою про стан рахунку в цінних паперах від 25.03.2016р. №392 та довідкою депозитарної установи ТОВ фірма Рівненський РКЦ про відкриття рахунку власника іменних цінних паперів від 25.03.2016р. №15.

Вказує, що 29.04.2011р. у ПАТ Рівненський радіотехнічний завод відбулися загальні збори акціонерів товариства, які оформлені протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ Рівненський радіотехнічний завод №12 від 29.04.2011р., яке було оскаржене до суду та рішенням господарського суду Рівненської області від 30.05.2016р. у справі №918/269/16 визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 акціонерного товариства Рівненський радіотехнічний завод, оформлені протоколом №12 від 29.04.2011р.

Зауважує, що він в подальшому дізнався про укладення ПАТ Рівненський радіотехнічний завод з ППФ Інтерекопласт договорів купівлі продажу від 22.06.2011р. на загальну суму 40 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 6 666 666,67 грн.

З посиланням на ст.ст. 25, 33, 52, 70, 71 Закону України Про акціонерні товариства, п.п. 4.1, 4.2, 4.5.1, 9.1, 10.1.1, 10.2.2.24 статуту скаржник зазначає, що укладені договори купівлі - продажу від 22.06.2011р. не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України.

У звязку із наведеним, з посиланням на ст.ст. 197 ГК України, ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 25 Закону України Про акціонерні товариства, п. 4.4. рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) у справі №1-10/2004 від 01.12.2004 року позивач вважає, що укладенням договорів купівлі-продажу майна від 22.06.2011р., вартість якого становить більше 50%, порушується його корпоративне право, оскільки останнє потребувало рішення загальних зборів підприємства.

Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Крім того, 11.11.2016 року через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду надійшли уточнення до апеляційної скарги, в яких позивач, з посиланням на п.п. 1.2, 1.5. постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016р. №4, п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13, ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 152 ЦК України, п. 4.4. рішення Конституційного суду України у справі №1-10/2004 від 01.12.2004р., зокрема, вказує, що у своєму рішенні судом першої інстанції було вибірково застосовано норми чинного законодавства, а тому вважає, що спір підвідомчий господарському суду. На обґрунтування порушення своїх корпоративних прав зазначає, що він був позбавлений можливості брати участь у загальних зборах акціонерів товариства від 29.04.2011р., а саме був позбавлений можливості вносити пропозиції щодо порядку денного зборів, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, про відчуження майнового комплексу товариства, про проведення експертної оцінки основних засобів товариства та активів товариства з метою укладення значних правочинів і можливості з урахуванням його думки, як міноритарного акціонера здійснювати управління та контроль господарської діяльності товариства, оскільки органи управління товариством: загальні збори акціонерів, наглядова рада, дирекція всупереч ч. 3 ст.92 ЦК України діяли не в інтересах товариства, недобросовісно та перевищили свої повноваження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.12.2016р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, за його клопотанням.

Відзивів на апеляційну скаргу ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", ПП - фірма "Інтерекопласт" та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області не подали, що, відповідно ч.2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Разом з тим, 21.12.2016р. (вх.32736/16) через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області подано позовну заяву про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору від 21.12.2016р. №10-002-04317.

Ухвалою суду від 21.12.2016р. відмовлено у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та позовну заяву від 21.12.2016р. №10-002-04317 з додатками, в т.ч. платіжне доручення №334 від 21.12.2016р. про сплату судового збору в сумі 9 646,00 грн., повернуто Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області.

У судовому засіданні представники позивача та сам позивач підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.

Представник третьої особи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вказав, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області є власником контрольного пакету акцій 50% +1 акція, яке повернуто їм на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 27.06.2014р., та вказане рішення залишено без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. та Вищого господарського суду України від 14.01.2015р.. Просить оскаржене рішення господарського суду скасувати та позов задовольнити.

ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", ПП - фірма "Інтерекопласт" повноважних представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції (ухвала про відкладення розгляду справи на 21.12.2016р. на 16год. 00 хв.), повернуто органами зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Пунктом 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Пункт 3.9.1. вказаної Постанови передбачає, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Разом з тим, ліквідатор ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Тому, відповідач-ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, явка учасників процесу обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників відповідачів за наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 22.06.2011р. ПАТ Рівненський радіотехнічний завод та ППФ Інтерекопласт укладено договори купівлі - продажу майна на загальну суму 40 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 6 666 666,67 грн.

Продаж здійснено на підставі рішення загальних зборів акціонерів ПАТ Рівненський радіотехнічний завод від 29.04.2011р., які оформлені протоколом №12.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 30.05.2016р. у справі №918/269/16, визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 акціонерного товариства Рівненський радіотехнічний завод, оформлені протоколом №12 від 29.04.2011р.

Позивач є власником 2000 шт. простих іменних акцій ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", що становить 0,0045 % у статутному капіталі товариства.

Так, ОСОБА_3, вважаючи вищевказані договори від 22.06.2011р. такими, що не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України та порушують його корпоративні права, та посилаючись, зокрема, на ст.ст. 330, 388 ЦК України, звернувся з позовом до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" у якому просить:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р., укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус № 2, літера "Ю-6", загальною площею 24092,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість згідно договору складає 16 620 230 грн. (в т.ч. ПДВ: 2 770 038,33грн.), посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1505;

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус №1, літера "Ш-1", загальною площею 36076 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість приміщення згідно договору складає 20 743 111 грн. грн. (в т.ч. ПДВ: 3 457 185,17грн.), посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1509;

3. Визнання недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус №9, літера "Щ-2", загальною площею 4849 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість приміщення згідно договору складає 2 080 975 грн. грн. (в т.ч. ПДВ: 346 829,17грн.)., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1529;

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус №7, літера "Л-2", загальною площею 792,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість приміщення згідно договору складає 336 432 грн. грн. (в т.ч. ПДВ: 56 072 грн.)., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1517;

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус № 19, літера "Я-1", загальною площею 45,1кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25 Вартість приміщення згідно договору складає 41 640 грн. грн.(в т.ч. ПДВ: 6 940грн.)., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1525;

6. Визнання недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта насосну, літера "У - 1", загальною площею 162,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість приміщення згідно договору складає 150 384 грн. грн. (в т.ч. ПДВ: 25 064 грн.), посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1513;

7. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладений між ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" обєкта корпус №196, літера "Т-1", загальною площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25. Вартість приміщення згідно договору складає 27 228 грн. грн.(в т.ч. ПДВ: 4 538 грн.), посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1521;

8. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус № 2, літера "Ю-6", загальною площею 24092,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

9. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус №1, літера "Ш-1", загальною площею 36076 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

10. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус №9, літера "Щ-2", загальною площею 4849 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

11. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус №7, літера "Л-2", загальною площею 792,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

12. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус №19, літера "Я-1", загальною площею 45,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

13. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт насосну, літера "У-1", загальною площею 162,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25;

14. Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" повернути у власність Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" обєкт корпус №19б, літера "Т-1", загальною площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року у справі №918/734/16 у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт", про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року № 4 визначено, що законом не передбачено права учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва. Водночас згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов. Такий спір підвідомчий господарським судам і підлягає вирішенню у загальному порядку.

Згідно із п. 51 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством. Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Як зазначалося вище, скаржник є власником 2000 шт. простих іменних акцій ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", що становить 0,0045 % у статутному капіталі товариства та стверджує про порушення його корпоративних прав внаслідок укладення оспорюваних правочинів, а тому погоджується із судом першої інстанції, про те що спір підвідомчий господарському суду.

Таким чином, доводи позивача, викладені в уточненнях до апеляційної скарги, про підвідомчість вказаного спору господарським судам, господарським судом Рівненської області враховані, позов розглянуто та прийнято відповідне рішення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, у п. 4.2. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N18-рп/2004 справа N1-10/2004 визначено, що Конституція України та чинне законодавство не перешкоджають акціонеру - фізичній особі - захищати свої безпосередні законні інтереси шляхом звернення як до судів загальної юрисдикції, так і до господарських судів на підставі статей 8, 55 Конституції України, статті 1 Господарського процесуального кодексу України, статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, статті 6 Закону України "Про судоустрій України" та інших. Але такий позов відповідно до законодавства (статті 10, 41, 43, 45, 46, 48, 49 Закону України "Про господарські товариства" , стаття 5 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", статті 9, 23 Закону України "Про аудиторську діяльність" та інші), як правило, подається у випадку порушення прав та інтересів акціонера самим товариством, учасником якого він є, наприклад, у разі невизнання чи оспорювання цих індивідуальних інтересів з боку керівництва акціонерного товариства, особами, які володіють "значними пакетами акцій", "переважними правами" тощо.

Законодавство України (статті 110, 112, 113 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 28 Господарського процесуального кодексу України та інші) не виключає й можливості звернення акціонера до суду за захистом охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, учасником якого він є, але за належно оформленим уповноваженням цього товариства або якщо таке право надається йому статутом останнього.

У більшості випадків легітимні інтереси акціонерного товариства (стаття 41 Закону України "Про господарські товариства" формулюються його вищими органами і захищаються в суді не окремим акціонером, індивідуальні інтереси якого можуть суперечити як інтересам інших акціонерів, так і законним інтересам усього товариства, а правлінням чи іншими спеціально уповноваженими на це виконавчими органами останнього (статті 1, 23, 41, 46, 48 та інші Закону України "Про господарські товариства", статті 1, 21, 28 Господарського процесуального кодексу України , стаття 110 Цивільного процесуального кодексу України. На такі органи, особливо на спостережні ради акціонерних товариств (стаття 46 Закону України "Про господарські товариства", а також на Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку (відповідні статті законів України "Про цінні папери і фондову біржу", "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", покладається і захист індивідуальних інтересів акціонерів. Додаткові засоби забезпечення інтересів акціонерів, які володіють більше ніж 10 відсотками акцій, передбачено в статтях 41, 43, 45, 49 та інших Закону України "Про господарські товариства".

У вказаному вище рішенні Конституційний суд України, зокрема, вирішив, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Отже, Конституційним судом чітко вказано, що акціонер має право захищати свої права та інтереси у випадку їх порушення, проте, у даному випадку ОСОБА_3 звернувся із позовом про захист інтересів товариства, на що останній не був уповноважений, а тому колегія суддів вважає безпідставним посилання на п.4.4 Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N18-рп/2004 справа N1-10/2004.

Ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Частиною 1 ст. 167 Господарського кодексу України та ст. 2 Закону України Про акціонерні товариства встановлено, що корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Отже, корпоративні права акціонера ОСОБА_5 акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", які визначені Законом України "Про акціонерні товариства" і статутом цього товариства на участь акціонера в діяльності акціонерного товариства і в управлінні ним, реалізуються акціонером через його участь у загальних зборах акціонерів.

Виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. (ч.1 ст. 161 ЦК України)

За змістом ст.ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч.1 ст. 92 ЦК України).

Судом встановлено, позивач, звернувшись із позовом про визнання господарських договорів недійсними, укладених товариством у процесі здійснення його господарської діяльності, звернувся до суду для захисту інтересів товариства - крім вимоги про визнання недійсними договорів купівлі - продажу, з посиланням на ст. 388 ЦК України, заявлено вимогу про повернення проданого майна у власність ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", на що відповідних повноважень у нього не було.

При цьому слід зазначити, звертаючись із позовом до ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" та ПП - фірми "Інтерекопласт" про визнання недійсним договорів купівлі - продажу від 22.06.2011р. та повернення майна у власність ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", позивач тим самим просить вирішити спір на користь відповідача - ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод".

Таким чином, судом встановлено, що акціонер (позивач у справі) не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства та не вправі звертатися до суду за захистом прав, інтересів самого товариства поза відносинами представництва, при цьому позивач як акціонер, який має незначну частку у статутному фонді відповідача (0,0045%) не довів, у чому полягає порушення саме його корпоративних прав унаслідок укладення оспорених договорів. Так, позивач, зазначаючи у позовній заяві про відчуження товариством за вказаними договорами майна вартістю 40 млн. грн., що, за його твердженнями, становить 90,2% від балансової вартості майна товариства, доказів на підтвердження вказаних обставин не подав, як того вимагає ст. 33 ГПК України.

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, та зазначено скаржником у апеляційній скарзі, відповідачем ОСОБА_5 акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" (стороною за оспореними договорами) визнається позов, а тому у випадку невизнання ним господарських правочинів, укладених в процесі його діяльності, останнє через відповідні органи управління (виконавчий орган товариства тощо) не позбавлене права звернутись з відповідним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Судом апеляційної інстанції враховано правову позицію Верховного суду України у постанові від 21.09.2016р. у справі №902/841/15, якою залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2015р. у даній справі, якою у позові акціонера відмовлено.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлені обставини у даній справі, які підтверджуються наявними в матеріалах доказами, а також суперечать вимогам закону. Отже, в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

За наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 27.09.2016 р. у справі №918/734/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 27.09.2016 р. у справі №918/734/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, м. Рівне - без задоволення.

2. Справу №918/734/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.