ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2016 р.Справа № 916/3026/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, )

про стягнення 68 929,64 грн., з яких 11 645,52 грн. 3 % річних, 57 284,12 грн. інфляційні втрати

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача ОСОБА_1 за довіреністю від 20.09.2016 № 21/р8-094.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (далі - Відповідач) про стягнення 68 929,64 грн., з яких: 11 645,52 грн. 3 % річних, 57 284,12 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 10.11.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 25.11.2016.

Ухвалою суду від 25.11.2016 відкладено розгляд справи на 12.12.2016.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання від 12.12.2016 (вх. 29933/16 від 12.12.2016), в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглянути справу № 916/3026/16 за наявними матеріалами у справі без участі представника Позивача.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 12, 13, 14, 15, 16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, статтями 193, 216, 217, 231, 264, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору на купівлю-продаж природного газу від 30.06.2015 № 15-782-ТКЕ(Н), щодо оплати поставленого газу.

Представник Відповідача в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення суми 3 % річних у розмірі 6 926,59 грн. та суми інфляційного збільшення у розмірі 22 808,23 грн. Надав відзив на позовну заяву від 16.11.2016 № 2747 (вх. № 28477/16 від 23.11.2016) в якому просить суд:

- задовольнити позов ПАТ „НАК „Нафтогаз України до ТОВ „Одесагаз-Постачання частково;

- прийняти наданий контррозрахунок штрафних санкцій,

- стягнути з ТОВ „Одесагаз-Постачання на користь ПАТ „НАК „Нафтогаз України 3 % річних у розмірі 6 926,59 грн., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 22 808,23 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

в с т а н о в и в:

30.06.2015 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір на купівлю-продаж природного газу № 15-782-ТКЕ(Н) (далі - Договір від 30.06.2015) /а.с. 13-17/.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.3, 3.4, 6.1, 11 Договору від 30.06.2015 за договором продавець (Позивач) зобовязався передати у власність покупцю (Відповідачу) у 2015 році природний газ, а покупець зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах договору. Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязався надати продавцеві підписанні та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязався повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписанні акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору від 30.06.2015 Позивачем поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 2 962 598,57 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу:

від 31.07.2015 на суму 991 662,17 грн. (а.с. 19);

від 31.08.2015 на суму 888 414,18 грн. (а.с. 20);

від 30.09.2015 на суму 1 082 522,22 грн. (а.с. 21).

Відповідачем сплачено за поставлений газ у розмірі 2 962 598,57 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ „Одесагаз-Постачання (а.с. 51-52), а саме:

05.10.2015 177 696,47 грн.;

06.10.2015 245 334,11 грн.;

07.10.2015 131 218,09 грн.;

08.10.2015 251 643,15 грн.;

09.10.2015 186 901,27 грн.;

12.10.2015 288 955,76 грн.;

13.10.2015 185 218,55 грн.;

15.10.2015 141 150,99 грн.;

16.10.2015 309 677,05 грн.;

10.11.2015 1 044 803,13 грн.

Тобто, з порушення строку передбаченим пунктом 6.1 Договору від 30.06.2015.

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3 % річних за прострочення оплати поставленого газу за Договором від 30.06.2015 за період з 20.08.2015 по 09.11.2015 становить суму у розмірі 7 463,12 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
991 662,1720.08.2015 - 19.09.2015313 %2 526,70
1 880 076,3520.09.2015 - 04.10.2015153 %2 317,90
1 702 379,8805.10.2015 - 05.10.201513 %139,92
1 457 045,7706.10.2015 - 06.10.201513 %119,76
1 325 827,6807.10.2015 - 07.10.201513 %108,97
1 074 184,5308.10.2015 - 08.10.201513 %88,29
887 283,2609.10.2015 - 11.10.201533 %218,78
598 327,5012.10.2015 - 12.10.201513 %49,18
413 108,9513.10.2015 - 14.10.201523 %67,91
271 957,9615.10.2015 - 15.10.201513 %22,35
1 044 803,1320.10.2015 - 09.11.2015213 %1 803,36
Всього 7 463,12

Отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми 3 % річних у розмірі 7 463,12 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення суми 3 % річних у розмірі 4 182,40 грн. (11 645,52 7 463,12 = 4 182,40) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат за прострочення оплати поставленого газу за Договором від 30.06.2015 за періоди з 01.09.2015 по 30.09.2015, становить суму у розмірі 22 808,23 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.09.2015 - 30.09.2015991 662,171.02322 808,231 014 470,40

Отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 22 808,23 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 34 475,89 грн. (57 284,12 22 808,23 = 34 475,89) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за Договором на купівлю-продаж природного газу від 30.06.2015 № 15-782-ТКЕ(Н), яка складається з 7 463,12 грн. 3 % річних, 22 808,23 грн. інфляційних втрат.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими при задоволенні позову судовий збір покладається на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 19 грудня 2016 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 691, частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14, статтями 33, 34, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 7 463,12 грн. (сім тисяч чотириста шістдесят три гривні 12 коп.) 3 % річних, 22 808,23 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот вісім гривень 23 коп.) суму інфляційних втрат.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 605,07 грн. (шістсот пять гривень 07 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов