ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016р. Справа№ 914/3080/16

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

до відповідача: Львівського комунального підприємства Янів-405, м. Львів

про: стягнення 21 731, 26 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №119-4093/2 від 15.11.2016р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Львівобленерго до відповідача: Львівського комунального підприємства Янів -405 про стягнення 21 731, 26 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 20.12.2016р.

У судовому засіданні 20.12.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, а також надав лист про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах свої компетенції вирішує господарський спір, немає та не було справи зі спору між сторонами спору про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідач в судове засідання 20.12.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвали про порушення провадження не виконав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 09.12.2016р. (вручено 12.12.2016р.).

Отже, відповідач вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п. 3.9.1 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

20.10.2005р. між позивачем та відповідачем укладено Договір № 63050 про постачання електричної енергії, згідно з умовами якого позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу в обсязі, передбаченому договором, а відповідач зобовязувався оплачувати спожиту електричну енергію шляхом перерахування належних до сплати сум у встановлені договором терміни.

13.05.2015р. представником позивача складено акт № 027459 про порушення правил користування електроенергією ЛКП «Янів - 405», яким зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Перевірка проводилася в житловому будинку № 14 по вул. Маринецька у м. Львові.

Акт складений в присутності головного інженера ЛКП «Янів-405» ОСОБА_2, який зауважень до акту не надав та від підпису відмовився.

За результатами розгляду вказаного акту, комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ ПАТ «Львівобленерго» прийнято протокольне рішення № 175 від 29.05.2016р., яким вирішено провести нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії з дати контрольного огляду, але не більше 6 місяців, по 13.05.2016р. на суму 21 731,26 грн.

Протокол засідання комісії та розрахунковий документ на суму 21 731,26 грн. грн. направлено відповідачу рекомендованим листом.

Станом на день подання позову до суду заборгованість у розмірі 21 731,26 грн. відповідачем позивачу не сплачена.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив заборгованості. Відтак, Публічне акціонерне товариство Львівобленерго звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21 731,26 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України Про електроенергетику та Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затверджених Національною комісією регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (в редакції постанови НКРЕ України від 17.10.2005р. №910 із змінами та доповненнями) постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Згідно із п. 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України Про електроенергетику, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно розділу 10 ПКЕЕ, споживач зобов'язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок; не допускати безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача (внутрішньобудинкових мереж); оперативно повідомляти щодо виявлення безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ визначено, що недоврахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Відповідно до вимог п.6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

Як встановлено судом, вищевказаний Акт № 027459 від 13.05.2015р. про порушення ПКЕЕ не підписаний представником відповідача.

Відповідно до вимог п.6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Як встановлено судом, відповідач своїм правом бути присутнім на засіданні комісії 29.05.2015р. не скористався.

Відповідач про встановлений факт порушення правил користування електричною енергією не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Відтак, нарахована загальна сума вартості недорахованої електроенергії за Актом про порушення правил користування електричною енергією №027459 від 13.05.2015р., яка підлягає стягненню, становить 21 731,26 грн.

Зважаючи на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно покласти на нього.

З огляду на викладене, керуючись Законом України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., ст.ст. 4, 33, 43, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Львівського комунального підприємства Янів -405 (79039, м. Львів, Турянського, 5, ідентифікаційний код 22333446) на користь Публічного акціонерного товариства „Львівобленерго (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код 00131587) 21 731,26 грн. недорахованої електричної енергії та 1378,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 22.12.2016р.

Суддя Ділай У.І.