РІШЕННЯ

"15" грудня 2016 р.Справа № 921/448/16-г/6
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Тернопіль-Західінвест" (вул. Микулинецька, 114, м. Тернопіль, 46400)

до відповідача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міська рада (вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область)

про внесення змін до договору купівлі - продажу №3667 від 27.12.2005р.

За участю від:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

третьої особи - не з'явився

Суть справи:

Приватне підприємство "Тернопіль-Західінвест" звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області про внесення змін до пунктів 5.2.2, 5.2.3, 5.2.7 договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва 40-квартирного житлового будинку (друга черга) за адресою вул. Паращука, 5, м. Теребовля від 27.12.2005, №3667 та визнання укладеним договору про внесення змін до вищезгаданих пунктів договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва 40-квартирного житлового будинку (друга черга) за адресою вул. Паращука, 5, м. Теребовля від 27.12.2005, №3667 на наступних умовах (в такій редакції):

-"пункт 5.2.2. розділу 5 Строк завершення будівництва до 25.12.2020р. (двадцять п'ятого грудня дві тисячі двадцятого року)";

-"пункт 5.2.3. розділу 5 - Строк введення об'єкта в експлуатацію до 25.12.2020р. (двадцять п'ятого грудня дві тисячі двадцятого року)";

-"пункт 5.2.7 розділу 5 Отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07.09.2018р. (сьомого вересня дві тисячі вісімнадцятого року)".

Свої вимоги позивач обґрунтовує наявністю обставин, які з точки зору законодавства з питань приватизації є підставою для внесення змін до окремих пунктів договору №3667 від 27.12.2005р.та викладення їх в додатковій угоді до основного правочину.

Ухвалою суду від 29.07.2016р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду на 08.09.2016р., а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міську раду.

Розгляд справи судом неодноразово відкладався, ухвалою від 16.09.2016р. провадження у справі зупинялось до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи №921/163/16-г/11. Для вирішення питання про поновлення провадження у справі, судом призначалось розпорядче судове засідання, в якому оголошувалась перерва, востаннє до 15.12.2016р.

Представником позивача в судовому засіданні 15.12.2016р. повідомлено, що ухвалою Вищого господарського суду України від 12.12.2016р. касаційну скаргу ПП "Тернопіль-Західінвест" по справі №921/163/16-г/11 повернено скаржнику без розгляду. Однак, оскільки у позивача є намір повторно звернутися із касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, його представником заперечено проти поновлення провадження у справі. На запитання суду стосовно заявлених вимог з урахуванням судових рішень по справі №921/163/16-г/11 представник позивача поклався на думку суду.

Представником відповідача вирішення питання про поновлення провадження у справі віднесено на розсуд суду та підтримано позицію, викладену у відзиві, в якому проти позову заперечує, з посиланням на правомірність дій органу приватизації у спірних правовідносинах та відсутність законодавчих підстав для внесення змін до договору та викладення їх у запропонованій позивачем редакції.

Повноважний представник третьої особи в судове засідання не прибув. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому ОСОБА_2 міська рада просить слухання справи проводити без участі її представника.

У звязку з усуненням обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі №921/448/16-г/6, а саме прийняттям 10.10.2016р. Львівським апеляційним господарським судом постанови по справі №921/163/16-г/11, ухвалою суду від 15.12.2016р. провадження у справі, що розглядається поновлено.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006р., у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Учасникам судового процесу роз'яснювались їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22, 27,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання, в порядку ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась, за відсутності відповідних клопотань учасників судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

27.12.2005р. між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (відповідачем) та Спільним малим підприємством "Західінвест", (перейменованим у Приватне підприємство "Тернопіль-Західінвест", який виступає позивачем у справі), був укладений договір купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва державної форми власності, що підлягає продажу на аукціоні, за умовами якого продавець (відповідач) зобов'язується передати у власність покупцеві (позивачу) об'єкт незавершеного будівництва державної форми власності 40-ти квартирний житловий будинок (друга черга), що знаходиться на балансі відділу інвестицій і капітального будівництва управління сільського господарства і продовольства ОСОБА_2 райдержадміністрації та розташований за адресою вул. Паращука, 5, м. Теребовля, Тернопільська область, на земельній ділянці площею 0,7 га, виділеній під будівництво цілого комплексу за рішенням ОСОБА_2 міської ради народних депутатів, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

На викладених у пункті 1.6 договору умовах, об'єкт незавершеного будівництва продано за 440 700,00 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 73450,00 грн.

Згідно п.1.2. договору право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до складеного між сторонами Акту приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва від 28.02.2006р., продавець передав, а покупець прийняв продану на аукціоні нерухомість.

На протязі 2009-2014 років учасниками договірних відносин до вказаного вище правочину, за взаємною згодою неодноразово вносились зміни та доповнення:

- 28.02.2009р. сторони вирішили внести зміни до п.5.2.7. розділу 5 договору та виклали його в наступній редакції: "Протягом двох років, з моменту переоформлення документів на земельну ділянку, відведену під об'єкт незавершеного будівництва, отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю";

- 05.08.2011р. між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Приватним підприємством "Тернопіль-Західінвест" було укладено угоду, якою внесені зміни до п.п. 5.2.2., 5.2.3., 5.2.7 розділу 5 Договору та викладено їх в наступній редакції: п.5.2.2. розділу 5 договору «Строк завершення будівництва до 07 вересня 2015 року»; п.5.2.3. розділу 5 договору «Строк введення об'єкта в експлуатацію до 07 вересня 2015 року»; - п.5.2.7. розділу 5 договору «Отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07 вересня 2012р.»;

- За досягнутими контрагентами домовленостями 07.09.2012 р. ними було змінено п.5.2.7 розділу 5 договору на наступну редакцію: «Отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07 вересня 2013 р.»;

- 05.09.2013р. між РВ ФДМ України по Тернопільській області та ПП "Тернопіль-Західінвест" укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (із змінами) погодивши редакцію п.5.2.7 розділу 5 договору: "Отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07 вересня 2014р.".

- 05.09.2014р. сторони вирішили внести наступні зміни до договору: Пункт 5.2.4. розділу 5 «Подальше відчуження об'єкта приватизації можливе лише за умови збереження для нового власника зобов'язань, визначених у розділі 5 договору; виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням, у порядку, що затверджується Фондом державного майна України»; Пункт 5.2.7. розділу 5 «Отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07 квітня 2015р.»; Пункт 5.2.11. розділу 5 «обов'язки покупця, передбачені договором, зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт приватизації у разі його подальшого відчуження протягом строку дії таких зобов'язань»; Пункт 5.2.12. розділу 5 «У разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник об'єкта приватизації зобов'язаний у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на об'єкт приватизації подати державному органу приватизації копії документів, що підтверджують його право власності»; Пункт 5.2.13. розділу 5 «договори про подальше відчуження об'єкта приватизації, обтяженого зобов'язаннями, що визначені у договорі, підлягають нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законодавством, - державній реєстрації»; Пункт 5.2.14. розділу 5 «Відсутність погодження державним органом приватизації подальшого відчуження об'єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними».

Перелічені обставини встановлені судовими рішеннями у справах №921/266/16-г/8 та №921/163/16-г/11, що набрали законної сили, та відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України не потребують повторного доведення.

Листом №5 від 24.07.2015 р. позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва 40- квартирного житлового будинку (друга черга) за адресою: вул. Паращука, 5, м. Теребовля від 27.12.2005 №3667, в частині продовження строків отримання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю до 07 вересня 2018р., завершення будівництва та введення в експлуатацію 40-квартирного житлового будинку до 25 грудня 2020р., а відтак, викласти пункти 5.2.2., 5.2.3., 5.2.7. Договору в оновленій редакції.

На лист ПП "Тернопіль-Західінвест" (від 24.07.2015р. №5) ОСОБА_1 відділенням ФДМ України по Тернопільській області листом від 31.07.2015р. №18-09-03015 повідомлено позивача про перелік документів, які відповідно до Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 р. № 605, необхідно надати для вирішення питання про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва стосовно продовження строків будівництва.

Після цього позивач, листом №7 від 03.08.2015 р. звернувся до відповідача стосовно сприяння у вирішенні питання продовження строку завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію з ОСОБА_2 міською радою.

Також, відповідно до вищевказаного Порядку, ПП "Тернопіль-Західінвест" надіслав відповідачу звіт про стан виконання договірних зобов'язань; проект договору про внесення змін до договору купівлі-продажу; техніко-економічне обґрунтування необхідності внесення змін до договору купівлі-продажу (із зазначенням робіт, які необхідно виконати з метою завершення будівництва і введення об'єкта в експлуатацію (копії листа ПП "Тернопіль-Західінвест" від 28.07.2015р. за №6 та листа від 03.08.2015 р. за №7 містяться у матеріалах справи).

Однак, через недосягнення учасниками договірних правовідносин згоди щодо укладення правочину за взаємною домовленістю, позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до окремих пунктів договору №3667 від 27.12.2005р. та викладення їх в додатковій угоді, в судовому порядку.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Господарським судом Тернопільської області розглядалась справа №921/163/16-г/11 за первісним позовом: ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 міської ради, до відповідача: Приватного підприємства "Тернопіль-Західінвест", про розірвання договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва та повернення майна в державну власність, та за зустрічним позовом: Приватного підприємства "Тернопіль-Західінвест", до відповідача: ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 міської ради, про визнання недійсними окремих істотних умов договору купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва 40-квартирного житлового будинку (друга черга) від 27.12.2005р., № 3667 (із внесеними змінами).

За результатами розгляду даної справи, 06.06.2016р. господарським судом Тернопільської області винесено рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задоволено: розірвано договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва державної форми власності, що підлягає продажу на аукціоні, укладений 27.12.2005р. між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Приватним підприємством "Тернопіль-Західінвест", зареєстрований в реєстрі за № 3667, та зобовязано Приватне підприємство "Тернопіль-Західінвест" повернути в державну власність до сфери управління ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, майно обєкт незавершеного будівництва 40-квартирний житловий будинок (друга черга), що знаходиться за адресою м. Теребовля Тернопільської області, вул. Паращука, 5 шляхом підписання акту прийому-передачі. В задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. рішення господарського суду Тернопільської області від 06.06.2016р. у справі №921/163/16-г/11 залишено без змін.

В порядку частини 3 статті 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Як вже зазначалось, Вищим господарським судом України повернено без розгляду касаційну скаргу ПП "Тернопіль-Західінвест" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. у справі господарського суду Тернопільської області №921/163/16-г/11, про що винесено ухвалу від 12.12.2016р.

З огляду на вищенаведене, станом на 15.12.2016р. рішення господарського суду Тернопільської області від 06.06.2016р. у справі №921/163/16-г/11 між тими ж сторонами набрало законної сили, а встановлені ним обставини, в силу ст. 35 ГПК України не потребують повторного доведення у справі, що розглядається

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами 1,2 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

У відповідності до частин 1,2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом частин 2,3 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Норма аналогічного змісту міститься і у ч.5 ст.188 ГК України.

Тобто, за приписами зазначених вище правових норм вбачається, що сторони вправі вносити зміни лише в існуючий (діючий) договір який не розірваний (припинений) сторонами або за рішенням суду.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 06.06.2016р. у справі №921/163/16-г/11, яке набрало законної сили, договір ( в який позивач у справі №921/448/16-г/6 просить внести зміни) розірвано, у звязку з невиконанням ПП "Тернопіль-Західінвест" умов цього договору, а саме: п.5.2.2, п.5.2.3, п.5.2.7.

Тобто, цим рішенням розірвано між сторонами взаємний правовий зв'язок за даним договором. А відтак, з моменту набрання рішенням суду у справі №921/163/16-г/11 законної сили, у сторін відсутні права та обовязки стосовно внесення змін у цей правочин. А тому, в суду відсутні правові підстави для задоволення позову про внесення змін у договір, дія якого припинена.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на це, позовні вимоги Приватного підприємства "Тернопіль-Західінвест" у справі №921/448/16-г/6 не підлягають до задоволення.

З приводу заперечень представника позивача щодо поновлення провадження у справі (а як наслідок і подальшого розгляду справи по суті), у зв'язку з його наміром повторної подачі касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. у справі №921/163/16-г/11, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Перегляд у касаційному порядку вищевказаної постанови, а як наслідок, можливе встановлення касаційною інстанцією інших фактичних обставин у справі №921/163/16-г/11, ніж ті які встановлені станом на 15.12.2016р., може стати підставою позивачу для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у справі №921/448/16-г/6 за нововиявленими обставинами.

Станом на 15.12.2016 касаційна скарга на перегляд судового рішення у справі №921/163/16-г/11 не прийнята та касаційне провадження не відкрито.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, судові витрати по справі не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, третя особа та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23 грудня 2016 року.

Суддя І.П. Шумський