ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2016 Справа № 910/24683/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., судді Говоруна О.В., судді Харакоза К.С.

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління, м. Дружківка, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донгипс, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1: Міністерство екології та природних ресурсів України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 2: Державна служба геології та надр України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ПАТ Харківський плитковий завод, м. Харків

про спонукання до укладення договору

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №б/н від 04.07.2016р.;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб на стороні позивача: не з'явились;

від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2, за дов. №б/н від 04.08.2015р.

Публічного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління, м. Дружківка, Донецька область звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донгипс, м. Київ про спонукання до укладення договору.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 29.10.2015р., від 24.11.2015р. були залучені до участі у справі Міністерство екології та природних ресурсів України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ПАТ Харківський плитковий завод, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (адреса: 61106, м. Харків, проспект Московський, 297) та Державна служба геології та надр України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Ухвалами господарського суду Донецької області від 15.02.2016р., від 29.03.2016р. провадження у справі №910/24683/15 зупинялось та ухвалами від 29.03.2016р., від 07.11.2016р. поновлялось після усунення обставин, які обумовили зупинення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відмову відповідачу укласти договір №352 від 16.04.2015р. на право використання земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт.

16.10.2015р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив б/н від 16.10.2015р., в якому останній зазначає, що вимоги позивача є незаконними, необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову.

20.11.2015р. на електронну адресу суду від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшли пояснення №6-04/465-15 від 20.11.2015р., в яких зазначено, що Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з підпунктами 4, 7, 8, 12, 13, 15, 21 пункту 4 Положення №391/2011 Державна служба геології та надр України веде державний баланс запасів корисних копалин; веде державний резерв розвіданих родовищ дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння; формує державний фонд родовищ корисних копалин та резерв цього фонду; видає, зупиняє та анулює у встановленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами.

У звязку із зміною повноважень, Мінприроди не володіє повноваженнями щодо надання надр у користування та не здійснює іншої діяльності у сфері надрокористування крім нормативно-правової.

23.11.2015р. на адресу суду від третьої особи - ПАТ «Харківський плитковий завод» надійшов відзив б/н від 11.11.2015р., в якому останнє зазначає, що вимоги позивача є незаконними, необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову.

14.12.2015р. на адресу суду від третьої особи - ПАТ «Харківський плитковий завод» надішли додаткові пояснення б/н від 08.12.2015р., в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

06.01.2016р. на адресу суду від Державної служби геології та надр України надійшли пояснення по суті спору №04-0001 від 04.01.2016р., в яких зазначено, що Державна служба геології та надр України видала спеціальний дозвіл Публічногому акціонерному товариству Дружківське рудоуправління №4320 від 07.02.2013р. відповідно до переліку документів, зазначених у додатку 1 Постанови №615, згідно положень Кодексу України про надра, порядку, передбаченому Постановою №615.

Позивач у судове засідання зявився, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Треті особи на стороні позивача у судове засідання не зявилися.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання зявився, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд встановив.

07 лютого 2013р. на підставі наказу №556 від 16.11.2012р. Державною службою геології та надр України був виданий Публічному акціонерному товариству Дружківське рудоуправління спеціальний дозвіл №4320 (далі за текстом дозвіл).

Метою дозволу є геологічне вивчення вогнетривких глин, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями.

Назвою родовища є Торська ділянка.

Місцезнаходження Донецька область, Констянтинівський район.

Площа 473,6 га.

Вид корисної копалини вогнетривкі глини.

Строк дії дозволу на користування спеціальним дозволом на користування надрами 5 (пять) років.

16.04.2015р. Публічне акціонерне товариство Дружківське рудоуправління направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донгипс лист №351/1, в якому зазначено, що відповідно до місця розташування ділянки надр Торського родовища ПАТ Дружківське рудоуправління має намір провести геологічне вивчення на земельних ділянках площею 55,1785 га кадастровий №:14:000:30, площею 4,8733 га кадастровий №:14:000:74, площею 3,1366 га кадастровий №142286000:14:000:65, які знаходяться на території сільської ради Костянтинівського району та належить ТОВ «Донгипс» на праві приватної власності, в звязку з чим, з метою одержання інформації щодо геологічної будови Торського родовища, виявлення та оцінки запасів корисних копалин, просимо укласти договір на права використання вищевказаних земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт.

До листа №351/1 від 16.04.2015р. додані два примірника договору на права використання вищевказаних земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт №352 від 16.04.2015р.

Листом №08 від 08.05.2015р. відповідач відмовив у погодженні надання позивачу земельних ділянок на праві тимчасового користування для здійснення на них розвідувальних робіт.

Відмова мотивована тим, що земельні ділянки використовуються відповідачем за цільовим призначенням, а саме, для ведення сільського господарства з метою вирощування сільськогосподарських культур, та проведення геологічного вивчення, зокрема з використанням технічного транспорту призведе до обмеження відповідача у реалізації законного права власності.

Крім того, під час розгляду відповідач зауважував, що держава скористалась вже правом на розвідку корисних копалин, шляхом надання дозволу третій особі ПАТ «Харківський плитковий завод» №2993 від 06.08.2007р. для геологічного вивчення вогнетривких глин.

Оцінюючи позовні вимоги та надані представниками сторін, третіх осіб пояснення, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.1 Кодексу України «Про надра» надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України, ст. 4 Кодексу України «Про надра» - надра є обєктом права власності Українського народу, від імені якого ці права здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання реалізації прав власності на надра закріплені, зокрема, Кодексом України «Про надра», Земельним кодексом України тощо, та підзаконними актами.

Державна служба геології та надр України (третя особа-2) є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до ст.11 Кодексу України «Про надра» та Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011р. №391/2011 (далі за текстом Положення).

Згідно з ст. 16 Кодексу України «Про надра» та підпунктом 12 пункту 4 Положення Держгеонадра України відповідно до покладених завдань видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на геологічне вивчення родовищ корисних копалин, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин, видобування корисних копалин тощо.

Зазначені вище положення чинного законодавства кореспон дуються, в тому числі із нормами ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яки ми закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження, а саме, визначено межі допустимого розумного втручання держави у здійснення правомочностей власника. Причому, таке втручання має бути законним та здійснюватись з дотриманням принципу справедливого балансу між пу блічними і приватними інтересами.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа-2, як субєкт владних повноважень, що володіє дискреційними повноваженнями, з метою реалізації державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, користуючись своїм правом, видала Публічному акціонерному товариству «Дружківське рудоуправління» спеціальний дозвіл №4320 від 07.02.2013р. з метою геологічного вивчення вогнетривких глин, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями на Торській ділянці Донецької області Костянтинівського району.

Тобто, держава в особі Держгеонадр через видачу ПАТ «Дружківське рудоуправління» спеціального дозволу на користування надрами №4320 від 07.02.2013р., (чинність якого, підтверджена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва №826/15935/15 від 18.12.2015р., яка залишена в силі Київським апеляційним адміністративним судом та Вищим адміністративним судом України, та постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2016р. по справі №805/3161/15-а за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень), доручила позивачеві вчинити певні дії щодо геологічного вивчення ділянки надр Торського родовища площею 473,6 га.

Слід зауважити, що дія раніше виданого ПАТ «Харківський плитковий завод» спеціального дозволу на користування надрами №2993 від 06.08.2007р. на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, закінчилась, та звіти за результатами цих досліджень в теперішній час взагалі не затверджені, про що свідчить постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016р. у справі №820/1744/16.

Також, суд зазначає, що в розумінні ст.ст. 19, 25 Кодексу України «Про надра», ст.ст. 395, 396 Цивільного кодексу України позивач є володільцем речових прав на надра, які охороняються законом, підлягають захисту, у тому числі і від власника, відповідно до положень глави 29 Цивільного кодексу України, та можуть бути обмежені лише, у випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним наявність прав позивача на проведення геологічного вивчення ділянки надр Торського родовища площею 473,6 га.

З іншого боку, права відповідача, як власника земельної ділянки, підтверджені: державним актом на право власності на земельну ділянку ТОВ «ДОНГИПС» серія ЯГ №752385, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 26 грудня 2006 року; державним актом на право власності на земельну ділянку ТОВ «ДОНГИПС» серія ЯГ №752384, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 26 грудня 2006 року; державним актом на право власності на земельну ділянку ТОВ «ДОНГИПС» серія ЯГ №752885, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 26 грудня 2006 року, які також охороняються в порядку, встановленому законом.

При цьому, в розумінні частин 3, 5 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Частиною 3 ст.13 Конституції України встановлено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ч.7 ст. 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, в даній справі розвязанню підлягає питання щодо меж реалізації сумісних прав одного власника та користувача на надра та іншого власника на земельну ділянку, та відповідно, взаємозобовязань, які виникають з належних ним прав.

При цьому, суд враховує, що проведення більш щільного дослідження за проектом позивача, ніж за раніше проведеними дослідженнями третьою особою ПАТ «Харківський плитковий завод», впливатиме як й на більш точне встановлення вартості спеціального дозволу на промислову розробку, так, і обєму рентних платежів за користування надрами.

Статтею 97 Земельного кодексу України передбачено, що субєкти, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем. Строки і місце проведення розвідувальних робіт визначаються угодою сторін.

Таким чином, договірні засади доступу до спірної земельної ділянки є певною мірою зобовязальним характером для відповідача, як обмеження його прав власності, встановлені ч. 2, 5, 7 ст. 319 Цивільного кодексу України щодо обовязку допуску до користування його майном інших осіб.

Суд, вважає хибними посилання відповідача на те, що проведення геологорозвідувальних робіт на земельній ділянці є позбавленням його права власності, оскільки, в даному випадку має місце лише обмеження прав власності, яке передбачено наведеними вище нормами закону.

Також, неспроможними є доводи про те, що геологічне вивчення надр призводить до порушення норм закону щодо цільового призначення земельної ділянки (як сільськогосподарських земель), оскільки, такі дії (геологічне вивчення):

по-перше, прямо передбачені законом;

по-друге, діючим законодавством не встановлено обовязок зміни цільового призначення земельної ділянки, як передумови укладання договору на право використання земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт.

Наведена в якості обґрунтувань судова практика (рішення у справах №14/337-10, №524/9-19-20/368, №7/5005/1713/2012), не може бути прийнята як належна правова позиція відповідача, оскільки, обставини у вказаних справах (що описані в тексті рішень перших та апеляційних інстанцій), не відповідають за тотожністю обставинам та суті спірних правовідносин у даній справі.

Крім того, суд зазначає, що укладання раніше самим відповідачем аналогічної угоди про надання добровільної згоди на здійснення геологічного вивчення, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт з ПАТ «Харківський плитковий завод» (том 1 а.с. 25-26), також, відбулось без зміни цільового призначення земельної ділянки. А тому, заперечення відповідача щодо неможливості укладання такого договору з наведених підстав є непереконливими, та відхиляються судом.

При цьому, обмеження, які встановлені вищевказаною угодою між Товариством з обмеженою відповідальністю Донгипс та ПАТ Харківський плитковий завод щодо прийняття відповідачем на себе зобовязань не укладати з будь-якими іншими третіми особами договори оренди (користування, використання) земельних ділянок, не надавати будь-яким третім особам згоду/дозвіл на доступ до земельних ділянок, оцінюються судом в цій частині, як нікчемний правочин, з огляду на приписи статті 4 Кодексу України «Про надра», ст. 204 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними.

Несприйнятним, в якості доказу, є висновок Наукової експертизи Інституту геохімії, мінералогії та рудоутворення ім.М.П.Семененка №01-7/372 від 21.12.2016р. (т.2 а.с. 248-251) оскільки, по-перше, висновок наукової експертизи фактично містить тлумачення і розяснення законодавства України, що не відповідає виду діяльності Інституту; по-друге, даний висновок ґрунтується на підставі наявності результатів досліджень родовища ПАТ Харківський плитковий завод, при тому, що на теперішній час затверджених звітів за результатами досліджень не існує; по-третє, існування інших способів проведення геологічного вивчення при розвідці родовищ, не спростовує достеменність досліджень шляхом буріння, яке може бути проведене позивачем.

Не може бути прийняті, як обґрунтування, посилання відповідача на те, що саме ПАТ «Харківський плитковий завод» та самому відповідачу мають бути надані судом переваги, щодо можливості використати право на доступ до надр, як афілійованої групи компаній, оскільки надання переваг з таких мотивів, не передбачається законом, та як слід, буде свідчити про порушення рівності субєктів господарювання.

Згідно з ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Тобто, такий спосіб захисту порушеного права, як укладання договору передбачений Законом.

Загальний порядок укладання господарського договору передбачений ст. 181 Господарського кодексу України

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була запропонована редакція договору, що передбачала використання належної відповідачеві земельної ділянки в узгоджених місцях шляхом буріння розвідувальних свердловин з відшкодуванням можливих збитків, завданих відповідачу. Відповідач не погодився з запропонованою редакцією договору, не надав заперечень та пропозицій до проекту договору та взагалі відмовив позивачу в укладанні договору.

В розумінні положень п. 9.9 пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Під час розгляду справи, позивачем також було висунуто пропозицію, щодо додаткового включення до умов договору плати за допуск до земельної ділянки або, виходячи з розміру земельного податку за всю загальну площу земельних ді лянок, при умові, що зазначені ділянки нікому не надані у користування (оренду) або, виходячи з розміру орендної плати за всю загальну площу земельних ділянок.

Враховуючи наведені обставини, норми чинного законодавства, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, в тому числі з включенням до тексту договору умов оплатності використання земельної ділянки в розмірі земельного податку за всю загальну площу земельної ділянки за час фактичного використання.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління, м.Дружківка, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Донгипс, м. Київ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1: Міністерство екології та природних ресурсів України, м. Київ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 2: Державна служба геології та надр України, м. Київ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ПАТ Харківський плитковий завод, м. Харків про спонукання до укладення договору задовольнити.

Укласти договір на права використання земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт між Публічним акціонерним товариством Дружківське рудоуправління (за тестом договору - користувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Донгипс (за текстом договору - власник) в наступній редакції:

" Предмет договору

1. За цим договором, Власник надає право Користувачу використовувати земельні ділянки площею 55,1785 га кадастровий №:14:000:0030, площею 4,8733 га кадастровий №:14:000:0074, площею 3,1366 га кадастровий №:14:000:0065, які знаходяться на території Торської сільської ради Костянтинівського району та належать Власнику на праві приватної власності, за плату в розмірі земельного податку за всю загальну площу земельної ділянки за час фактичного використання.

2. Право тимчасового користування надається Користувачу виключно для проведення геологічного вивчення Торського родовища корисних копалин відповідно до спеціального дозволу на користування надрами від 07.02.2013 року №4320.

3. У відповідності до цього договору, Користувачу дозволяється заїжджати технологічним транспортом на земельні ділянки визначені у пункті 1 цього договору та у їх межах проводити буріння геологорозвідувальних свердловин.

4. Місце буріння геологорозвідувальних свердловин визначено Додатком №1 до договору.

5. Використання земельних ділянок для інших цілей, ніж передбачено у цьому договорі, забороняється.

Права та обовязки сторін

6. Власник зобовязаний:

- не здійснювати перешкод в користуванні земельними ділянками на умовах цього договору.

7. Власник має право:

- вимагати від Користувача належного виконання своїх обовязків за цим договором;

- на відшкодування завданих збитків завданих Користувачем, у тому числі неодержаних доходів;

- після проведення геологічного вивчення, вимагати від Користувача привести земельні ділянки у попередній стан.

8. Користувач зобовязаний:

- користуватись земельними ділянками способами, найменш обтяжливими для Власника;

- заїжджати на земельні ділянки технологічним транспортом і проводити геологічні роботи, заздалегідь повідомивши про це Власника;

- проводити буріння свердловин екологічно чистим методом, без використання хімічних реагентів;

- не здійснювати будь-яких дій, які можуть призвести до погіршення стану земельних ділянок;

- не проводити на земельних ділянках будь-якої діяльності, яка не передбачена цим договором;

- негайно повідомляти Власника про всі випадки псування земельної ділянки, вчинення дій, які призвели або можуть призвести до погіршення її властивостей;

- після проведення геологічного вивчення, відшкодувати Власнику земельної ділянки завдані збитки, у тому числі неодержані доходи та привести земельну ділянку у попередній стан;

- у день припинення дії договору, припинити користування земельними ділянками.

9. Користувач має право:

- користуватись земельними ділянками на умовах, визначених цим договором;

- вимагати від власника належного виконання ним своїх обовязків.

Визначення збитків

10. Розмір завданих збитків визначається сторонами договору та погоджується шляхом підписання відповідного акту визначення збитків.

11. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір завданих збитків, розмір збитків визначається комісією створеною відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 19.04.1993 року.

Інші умови

12. Цей договір набуває чинності з моменту набрання рішення господарського суду Донецької області №910/24683/15 від 21.12.2016р. законної сили та діє до повного виконання сторонами даного договору.

13. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами.

14. Цей договір складений у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу і надаються по одному кожній стороні.

15. Спори, що виникають про проведенні розвідувальних робіт, вирішуються у судовому порядку.

Додаток ситуаційна схема

Реквізити сторін

Товариство з обмеженою Публічне акціонерне товариство

відповідальністю «Допгипс» «Дружківське рудоуправління»

04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 84205, Донецька область,

Будинок 19-А, м. Дружківка, вул. Поленова,

будинок 112, "

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Донгипс (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, будинок 19-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Поленова, будинок 112, ) 1218,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення підписано 26.12.2016р.

Рішення набирає законної сили 06.01.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя О.В. Говорун

Суддя К.С. Харакоз