ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2016 Справа № 904/10457/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН", м. Дніпро

до Приватного підприємства "СІГМА", с. Степне, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 21 259,00грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, директор згідно наказу № 1-к від 16.04.2016;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "СІГМА" про стягнення заборгованості у розмірі 21 259,00 грн., з яких основна заборгованість у розмірі 19 500,00 грн., пеня у розмірі 1 334,55 грн., 3% річних у розмірі 133,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 291,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача зобовязання за договором поставки №06/05-16 від 06.05.16 щодо оплати поставленого товару.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив. Про слухання справи Відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16).

В судовому засіданні 22.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" (Постачальник) та приватним підприємством "СІГМА" (Покупець) укладено договір поставки №06/05-16.

Відповідно до п. 1.1 договору, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умовам даного договору на підставі Специфікації та/або накладних, які є невідємними частинами даного договору.

Згідно з п. 2.1. договору, найменування, кількість, одиниці виміру, ціна та інші умови товару зазначаються сторонами у Специфікації, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем 100% по факту отримання товару або на умовах, визначених в специфікації.

Пунктом 3.2 договору, визначено, що оплата партії товару здійснюється покупцем в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що зазначений в договорі не пізніше 14 днів з моменту отримання товару.

Згідно з п. 9.1 договору, даний договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.15, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобовязань по даному договору.

На виконання умов договору позивачем здійснено поставку товару, що підтверджується наявною в матеріалах справи підписаною сторонами копією видаткової накладної №668 від 17.06.16 на суму 19 500,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленої продукції в установлені договором строки не виконав В результаті порушення договірних зобов'язань, на час звернення позивача з даним позовом до суду, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 19 500,00 грн., що підтверджується доданими у справу доказами.

В процесі вирішення спору (після подачі позову до суду), Відповідачем здійснено оплату суми основного боргу в розмірі 19 500,00 грн.

З огляду на викладені вище обставини, керуючись приписами п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, суд убачає підстави для припинення провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення суми боргу у розмірі 19 500,00 грн., в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Пунктом 6.1 Договору, сторони передбачили, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов'язань по даному договору, Сторони несуть відповідальність у відповідності із чинним законодавством України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 17.08.16 по 08.11.16, розмір якої, згідно наданого розрахунку складає 1 334,55 грн.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки законом у даному випадку не передбачено розмір пені, застосуванню підлягають санкції, передбачені договором.

Як вище встановлено судом, в договорі сторони не встановили конкретний розмір пені.

Таким чином, оскільки сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, то нарахування її позивачем у розмірі подвійної облікової ставки НБУ є неправомірним, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми матеріального права, Позивач вимагає стягнення 3% річних за період прострочення з 17.08.16 по 08.11.16 у розмірі 133,00 грн. та інфляційних втрат за період з серпня 2016 по жовтень 2016 у розмірі 291,45грн.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача суми трьох відсотків річних у розмірі 133,00 грн., та інфляційних втрат у розмірі 291,45грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, 82-85, 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "СІГМА" (52021, Дніпропетровська область, с. Степне, вул. 30 років Перемоги, б.23, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН" (49068, м. Дніпро, пл. Дзержинського, 3, офіс 7, ) три відсотки річних у розмірі 133,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 291,45 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1291,49 грн., видати наказ.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 19 500,00 грн. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2016.

Суддя ОСОБА_3