ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 922/3639/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 на підставі ордеру від 27.09.2016р. серія ХВ№000053;

від 1-го відповідача - не зявився,

від 2-го відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" (вх.№3099 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі №922/3639/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус", м.Харків,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Біскар", м. Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс", м.Новоукраїнка,

про стягнення 771296,09 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі №922/3147/16р. (суддя Хотенець П.В.) заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д; Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () на праві приватної власності. В решті заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено. Визначено стягувачем за даною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3, оф. 501, ); боржником за даною ухвалою - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" (27100, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка, вул. Леніна, буд. 62, ). Зазначено, що ухвала набирає чинності 01 листопада 2016 року, підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом згідно Закону України "Про виконавче провадження"; строк пред`явлення ухвали до виконання - один рік до 02 листопада 2019 року.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі № 922/3639/16 в частині задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл. м. Кропивницький, (м. Кіровоград), вул. Мурманська, 13-д та Кіровоградська обл., м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, 3, що належить ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на праві приватної власності та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову в цій частині.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник посилається на ОСОБА_2 довідку від 26.10.2016р. №71421962, відповідно до якої нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград) вул. Мурманська, 13-Д, належить на праві приватної власності та зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Крім того, апелянт вказує на те, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград) вул. Мурманська, 3 не належить ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на праві приватної власності, а відтак, - місцевий господарський суд ухвалою 01.11.2016р. вжив заходів до забезпечення позову щодо нерухомого майна, яке не належить відповідачу на праві приватної власності та не є предметом спору у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2016р. у звязку з тимчасовою втратою працездатності судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Під час вивчення матеріалів оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. судовою колегією було встановлено, що сформовані документи не містять роздруківки з реєстру прав на нерухоме майно, зазначеної ТОВ "Торговий дім "Нертус" як додаток до заяви про забезпечення позову (вх.№3638/16 від 26.10.2016р., а. 16 матеріалів оскарження ухвали), на підставі якої було винесено оскаржувану ухвалу суду.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у випадках подання апеляційної скарги на ухвали, зазначені в пунктах 1, 5, 10 - 21 частини першої статті 106 ГПК, до суду апеляційної інстанції передаються лише копії матеріалів, необхідних для розгляду апеляційної скарги. У формуванні копій матеріалів, необхідних для розгляду апеляційної скарги, має дотримуватися порядок, зазначений в Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженій наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 N 28.

У судовому засіданні представник другого відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати в частині задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл. м. Кропивницький, (м. Кіровоград), вул. Мурманська, 13-д та Кіровоградська обл., м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, 3, що належить ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на праві приватної власності та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.12.2016р з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, надання можливості сторонам надати додаткові письмові пояснення та документи в обґрунтування своєї позиції з приводу поданої апеляційної скарги, а також витребування у місцевого господарського суду матеріалів справи №922/3639/16 розгляд справи відкладено на 22.12.2016р.

22.12.2016р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Кіровоградінтересервіс" про долучення до матеріалів справи копії договору дарування від 29.09.2016р. з реєстраційним №1493, копії договору дарування від 29.09.2016р. з реєстраційним номером 1492, копії інформаційної довідки від 26.10.2016р. та просив розглянути вказану заяву без його участі.

У судовому засіданні 22.12.2016р. представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, представником позивача було надано ОСОБА_2 довідку від 10.11.2016р. №72740855.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів - 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Біскар", м. Харків, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс", м. Новоукраїнка, про стягнення з відповідача 771296,09 грн. збитків.

Позивачем до господарського суду Харківської області також було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д; Кіровоградська область, м.Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () на праві приватної власності; накладення арешту та заборони відчуження усього рухомого та нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () де б воно не знаходилося, в межах суми позову та судових витрат - 863554,53 грн. до вирішення справи по суті; накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () та знаходяться на його рахунках у банківських установах, до вирішення спору по суті, зокрема: грошові кошти на казначейському рахунку №9275 українська гривня, Казначейство України, (МФО 899998), на банківські рахунки у АТ "ОСОБА_5 ОСОБА_1", (МФО 380805), № НОМЕР_1, №4789, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4; на банківські рахунки у ПАТ "Перший Український ОСОБА_6" (ПАТ "ПУМБ") (МФО 334851), № 26001109.

На підтвердження обставин, з якими повязане подання відповідно заяви, позивач вказує, що майно, яке перебуває на даний момент у приватній власності відповідача у справі ТОВ "Кіровоградінтерсервіс", може бути відчужено на користь третіх осіб для унеможливлення виконання рішення суду та уникнення відповідальності за завдану шкоду.

Зважаючи на протиправну поведінку відповідачів, зокрема, вчинення ними кримінального правопорушення, позивач вважає, що останні можуть задля уникнення відповідальності за завдану шкоду зловживати своїм становищем та передати належне їм майно у власність інших осіб, продовжуючи господарську діяльність, що призведе до ускладнення або зробить неможливим виконання рішення суду.

На підтвердження наявності майна, яке належить ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на праві приватної власності позивачем до матеріалів справи було надано ОСОБА_2 довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобовязує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи. їх посадових осіб виконати певні дії (звіряти розрахунки, провести огляд доказів у місті їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості. Висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитись з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У зазначеному випадку заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно пункту 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та забороною відповідачеві вчиняти певні дії, отже, приймаючи ухвалу про накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу або заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 вищевказаної постанови встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо розумності та адекватності вимог позивача стосовно накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д; Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, оскільки згідно з наданої позивачем ОСОБА_2 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідне майно належало відповідачу на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено межі перегляду справи в апеляційній інстанції, а відтак згідно із частиною 1 вказаної статті у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається з наданого апелянтом договору дарування від 29.09.2016р., укладеного між ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" (іменоване дарувальник) та ОСОБА_4 (іменований обдаровуваний) дарувальник безоплатно передав у власність обдаровуваного, а обдаровуваний прийняв від дарувальника належні йому на праві приватної власності 7/50 (сім пятдесятих) частки комплексу будівель (надалі предмет договору), що знаходиться за адресою: місто Кропивницький (колишній Кіровоград), смт. Нове, вулиця Мурманська, будинок 13-д (а.87,88 матеріалів оскарження ухвали).

Водночас, відповідно до договору дарування від 29.09.2016р., укладеного між ТОВ "«Кіровоградінтерсервіс" (іменоване дарувальник) та ОСОБА_3 (іменований обдаровуваний), дарувальник безоплатно передав у власність обдаровуваного, а обдаровуваний прийняв від дарувальника належні йому на праві приватної власності 43/50 (сорок три пятдесятих) частки комплексу будівель (надалі предмет договору), що знаходиться за адресою: місто Кропивницький (колишній Кіровоград), смт. Нове, вулиця Мурманська, будинок 13-д (а. 89,90 матеріаілів оскарження ухвали).

З наданої до матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_2 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна станом на 26.10.2016р. обєкт нерухомості, що розміщений за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Мурманська, буд. 13-д належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_3 (частка 43/50) та ОСОБА_4 (частка 7/50), державна реєстрація яких була здійснена 29.09.2016р. (а. 37, 38 матеріалів оскарження ухвали).

Крім того, з наданої представником позивача у судовому засіданні ОСОБА_2 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна станом від 10.11.2016р. №72740855 щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, вбачається, що права власності на вказаний обєкт нерухомого майна зареєстровано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за ТОВ "Продінвест", державна реєстрація якого була здійснена 29.08.2016р.

Стаття 32 ГПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується обставина того, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м.Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д, та Кіровоградська область, м. Кропивницький (м.Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, станом на момент винесення ухвали господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі № 922/3639/16, фактично не належало на праві приватної власності ТОВ "Кіровоградінтерсервіс", що свідчить про відсутність правових підстав для накладення на вказане майно заборони відчуження в якості забезпечення виконання своїх зобовязань з боку відповідача у справі, у звязку з чим в цій частині в задоволенні заяви від 24.10.2016р. слід відмовити.

Згідно пункту 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що, у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, заявник (позивач) не подав суду також доказів, які б свідчили про те, що грошові кошти на розрахунковому рахунку, на який позивач просить накласти арешт, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення суду або вчиняє відповідачем будь-які дії, направлених на зменшення (зняття) грошових коштів або відчуження майна, або їх зникнення.

Крім того, суд враховує, що позивач не надав доказів та не довів самого факту наявності грошових коштів на зазначеній в заяві від 24.10.2016р. рахунках та належність цих рахунку саме ТОВ "Кіровоградінтерсервіс".

Несплата заборгованості, за висновком суду, не доводять того факту, що стягнення заборгованості за рішенням суду у даній справі не буде можливим у майбутньому.

Як зазначив Вищий господарський суд України у постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У абзаці 2 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). ОСОБА_1 лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 коментованої статті, сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття відповідних заходів, саме лише посилання позивача на ухилення відповідача від виконання своїх зобовязань (недобросовісну поведінку відповідача), не підтверджене жодними доказами та не є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову. Накладення арешту на усе належне відповідачу рухоме майно може призвести до зупинення його господарської діяльності.

Оскільки у поданій позивачем заяві від 24.10.2016р. (вх.№3639/16 від 26.10.2016р.) про забезпечення позову не наведені з наданням належних доказів в обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, не обґрунтовано доводів щодо необхідності застосування саме визначеного заявником заходу щодо забезпечення позову, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, висновки місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача в частині , є обґрунтованими та правомірними, з огляду на що, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі №922/3639/15 в іншій частині.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 вказаної Постанови).

За наведених вище підстав, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі №922/3639/16 частковому скасуванню.

Судові витрати у відповідності до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч.1 ст. 104, ст.ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. у справі №922/3639/16 скасувати в частині часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д; Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () на праві приватної власності.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 13-Д; Кіровоградська область, м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Мурманська, буд. 3, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" () на праві приватної власності.

В решті ухвалу господарського суду Харківської області залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3, оф. 501, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" (27100, Кіровоградська обл., м. Новоукраїнка, вул. Леніна, 62, ) 1378,00 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 27.12.2016р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Плахов