ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа № 925/1349/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного акціонерного товариства «Альба Україна» до приватного підприємства «Аптека «ВВ+» про стягнення 223 110 грн. 37 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне акціонерне товариство «Альба Україна» звернувся в господарський суд з позовом до приватного підприємства «Аптека «ВВ+» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу № ЛА-022 від 05.04.2012 року, 112 327 грн. 79 коп. основного боргу, 101 403 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 9 379 грн. 26 коп. 3% річних, що разом складає 223 110 грн. 37 коп., та відшкодування судових витрат.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду без поважних причин не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Представник позивача в судовому засіданні позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

18.12.2015 року позивач приватне акціонерне товариство «Альба Україна», як продавець, і відповідач - приватне підприємство «Аптека «ВВ+», як покупець, уклали договір купівлі-продажу № ЛА-022 (далі Договір). За умовами п. 1.1 якого продавець зобовязується передавати (поставляти) лікарські засоби і вироби медичного призначення у власність покупця, а покупець зобовязується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.4. Договору ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що сума даного договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій, визначених у видаткових накладних.

Згідно п. 5.2. Договору оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у розрахункових документах Покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної, згідно з якою здійснюється оплата за поставлений товар та номер і дату даного Договору.

У разі невиконання вимог пункту 5.4. Договору сторони домовились, що оплата поставленого товару проводиться відповідно до послідовного порядку його оплат, тобто першою оплачується та накладна, строк якої наступив першою. У разі якщо при здійсненні оплати за поставлений товар в розрахункових документах буде вказаний помер та дата накладної, яка вже оплачена або вказаний не вірний номер та (чи ) дата накладної та (чи) номер та дата договору якого не існує, або помилково вказав Покупцем, вважається, що оплата здійснена за наступну не оплачену поставку. У випадку якщо сума оплати по неоплаченій накладній перевищує суму поставки по такій накладній залишкові кошти зараховуються в рахунок наступної не оплаченої поставки (а. 5.5 Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на партію товару.

Пунктом 10.2. Договору визначено строк його дії, згідно якого даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобовязань та взаєморозрахунків.

На виконання умов Договору позивачем у період з 16.11.2013 року по 18.12.2013 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 112 327 грн. 79 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними, перелік яких додано до позовної заяви (а.с. 8-12), копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 20-185).

Підписи отримувача зі штампами приватного підприємства «Аптека «ВВ+» на видаткових накладних підтверджують факт вчинення господарської операції з поставки товару та прийняття товару у позивача без будь-яких зауважень до оформлення видаткової накладної.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства та п.5.2. Договору відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплатив отриманий товар, у звязку з чим заборгованість за поставлений товар у період з 16.11.2013 року по 18.12.2013 року становить 112 327 грн. 79 коп., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Про необхідність оплати товару за наведеними в позові накладними позивачем 14.06.2016 року надсилалась відповідна вимога № 02-01 1263 від 13.06.2016 року, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу № ЛА-022 від 05.04.2012 року. Договір є укладеним, частково виконаний сторонами, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обовязках сторін цього договору.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобов'язання в загальному розмірі 112 327 грн. 79 коп., позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем строків оплати товару, в порядку ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано 101 403 грн. 32 коп. інфляційних втрат та 9 379 грн. 26 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, виходячи із фактичної суми заборгованості, що існувала на відповідну дату, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним тому вимога позивача в цій частині позову також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків за поставлений товар, прострочив їх оплату, позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 3346 грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Аптека «ВВ+» код 36773867, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Лікарняна, буд. 2 на користь приватного акціонерного товариства «Альба Україна» код 22946976, місцезнаходження: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100 - 112 327 грн. 79 коп. основного боргу, 101 403 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 9 379 грн. 26 коп. 3% річних та 3346 грн. 66 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 27.12.2016 року.

Суддя В.М. Грачов