УХВАЛА

11.05.2016Справа № 910/21455/13

За заявою Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2014р. у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-

РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної

адміністрації

про стягнення 1 699 158,83 грн.

Суддя - Трофименко Т.Ю.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача: Кондратюк О.А. по довіреності № 67 від 10.11.2015р.

Від відповідача: Шуман С.І. по довіреності № 01/21-44/1633 від 14.07.2015р.

Забаштанова К.І. по довіреності № 01/21-44/1360 від 25.04.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про стягнення з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1 699 158,83 грн. відповідно до договору про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти № 420236 від 08.08.2012р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2014р., позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість за отримані послуги в розмірі 1 545 551 грн. 60 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 1 грн. 00 коп. та 41 057 грн. 41 коп. 3 % річних, а також 31 733 грн. 49 коп. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014р., яке набрано законної сили 07.02.2014р. судом видано наказ від 07.02.2014р. по справі № 910/21455/13, що відповідає резолютивній частині вказаного рішення.

07.04.2015 р. через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про визнання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2014р. у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2016р., відповідно до ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, розгляд заяви Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2014р. у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню призначено на 25.04.2016р.

В даному судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про продовження строків розгляду заяви на 15 днів.

Суд відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням представника позивача про продовження строків розгляду спору, керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив в судовому засіданні перерву до 11.05.2016р.

Розглянувши заяву Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Так, обґрунтовуючи вимоги щодо визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню, заявник (боржник) вказав на те, що сума основного боргу, яка присуджена до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у сумі 1 545 551,60 грн., була сплачена заявником (боржником) у добровільному порядку 13.03.2014, з огляду на що у заявника (боржника) відсутній обов'язок щодо сплати стягувачу грошових коштів за наказом від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13, внаслідок добровільного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

У пункті 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість за отримані послуги в розмірі 1 545 551 грн. 60 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 1 грн. 00 коп. та 41 057 грн. 41 коп. 3 % річних, а також 31 733 грн. 49 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13 стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиту теплову енергію за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року, а також 3% річних та пеню внаслідок неналежного виконання Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації своїх обов'язків за даним договором у вказаний період.

Як встановлено судом, 07.02.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13 видано наказ, яким наказано стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 1 545 551 грн. 60 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 1 грн. 00 коп. та 41 057 грн. 41 коп. 3 % річних, а також 31 733 грн. 49 коп. судового збору.

Судом встановлено, що в подальшому стягувачем та боржником було складено акт звіряння від 31.03.2014. Відповідно до даного акту, стягувачем та боржником встановлено, що за угодою №420236 від 07.02.2013 заборгованість споживача (заявника/боржника) за спожиту теплову енергію станом на 01.04.2014 становить 7 756 661,91грн..

Судом встановлено, що 13.03.2014 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" грошові кошти у розмірі 2 210 526,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1248 від 13.03.2014 із призначенням платежу - за теплоенергію; 03.2013; акт №420236/3 від 08.04.2013; договір № 420236 від 07.02.2013.

Як встановлено судом, в обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що 13.03.2014 за платіжним дорученням № 1248 від 13.03.2014 ним було сплачено на користь стягувача в добровільному порядку суму основного боргу у розмірі 1 545 551,60 грн., вимоги про стягнення, в тому числі, якої, були предметом розгляду справи №910/21455/13.

Суд зазначає, що за встановленими Господарським судом міста Києва у рішенні від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13 обставинами, сума основного боргу у розмірі 1 545 551,60 грн., сплатою якої обґрунтована дана заява, є заборгованістю заявника (боржника) за період з липня 2012 року по грудень 2012 року за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012, стягнення якої було предметом розгляду у справі № 910/21455/13.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним в розумінні ст. 34 Господарського кодексу України доказом на підтвердження добровільного виконання боржником свого обов'язку зі сплати заборгованості за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року є такі докази, які в призначенні платежу (зарахування) містять посилання на наведений договір та період, за який сплачується заборгованість.

В той же час, як встановлено судом, в підтвердження виконання свого обов'язку зі сплати основного боргу, заявником подано копію платіжного доручення № 1248 від 13.03.2014 на суму 2210526,32 грн., із призначенням платежу - за теплоенергію; із призначенням платежу - за теплоенергію; 03.2013; акт №420236/3 від 08.04.2013; договір № 420236 від 07.02.2013.

Оцінюючи вказаний доказ, копія якого долучена заявником до заяви, враховуючи також надані представниками сторін усні пояснення в судових засіданнях, суд дійшов висновку, що вказівка на 03.2013 фактично означає, що сплата коштів здійснюється за березень 2013 року, посилання на акт №420236 від 08.04.2013 фактично означає акт звіряння від 31.03.2013, вказівка на договір № 420236 від 08.02.2013 означає договір, який зазначено в акті звіряння №4202236 від 31.03.2014 як правочин, на підставі якого виникла погоджена сторонами заборгованість.

Суд зазначає, що періодом, заборгованість за який була предметом розгляду у справі №910/21455/13, є період з липня 2012 року по грудень 2012 року, в той час, коли в платіжному дорученні № 1248 від 13.03.2014 зазначено березень 2013 року; договором, на підставі якого виникла заборгованість та розмір якої встановлено в рішенні суду від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13, є договір про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012, тоді як в платіжному дорученні № 1248 від 13.03.2014 міститься посилання на договір № 420236 від 07.02.2013, який до того ж укладено пізніше спірного періоду заборгованості.

За таких обставин, надане заявником платіжне доручення №1248 від 13.03.2014 суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу в підтвердження сплати боржником суми основного боргу у розмірі 1545 5551,60 грн., стягнутої за рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13, з огляду на вказівку в даному платіжному дорученні на інший період заборгованості та інший договір, як підставу сплати заборгованості.

Доводи заявника щодо врахування в акті звіряння від 31.03.2014 заборгованості як за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року, так і за укладеним пізніше договором №420236 від 18.02.2014, судом не приймаються, оскільки, як встановлено судом, даний акт складений про те, що за результатами звірки взаєморозрахунків за теплову енергію за угодою №420236 від 18.02.2014 станом на 01.04.2014 після документальної перевірки встановлено суму заборгованості Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, а тому, за відсутності жодної вказівки в акті звіряння від 31.03.2013 на спірний у справі № 910/21455/13 договір про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012, розмір заборгованості за таким договором, визначений період, за який виникла заборгованість, тощо, суд позбавлений можливості з відповідною достовірністю однозначно встановити обставини.

За таких обставин, зазначення в призначенні платежу платіжного доручення №1248 від 13.03.2014 виключно реквізитів акту звіряння від 08.04.2013, складеного для визначення розміру заборгованості за договором №420236 від 07.02.2013, що є відмінним від спірного у справі № 910/21455/13 договору, укладеного 08.08.2012, не може, за висновками суду, однозначно свідчити про часткову сплату боржником коштів в погашення заборгованості, присудженої саме рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21455/13.

За таких обставин, сам платник, боржник, вказуючи в призначенні платежу платіжного доручення №1248 від 13.03.2014 реквізити документів, на підставі яких, власне, здійснює сплату коштів, самостійно несе відповідальність щодо правильності таких реквізитів.

Крім того, заявником не надано суду будь-яких доказів звернення до стягувача щодо неправильного зазначення призначення платежу боржником у платіжному дорученні №1248 від 13.03.2014 або здійснення зарахування вказаних у платіжному дорученні сум грошових коштів у інший період заборгованості.

При цьому, суд зазначає, що сторони не були позбавлені права спільно скласти документ, як-от акт звірки взаєморозрахунків, в якому встановити наявний розмір заборгованості саме за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420236 від 08.08.2012.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню, за умови надання належних і допустимих доказів у підтвердження факту виконання зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2014 у справі № 910/21455/13 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя Трофименко Т.Ю.