номер провадження справи 27/150/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

22.12.2016 справа № 908/3202/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сервісний Центр Турбореммонтаж (54050, м. Миколаїв, вул. Янтарна, буд. 318)

до Публічного акціонерного товариства Запоріжкокс (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4)

про стягнення 166910 грн. 61 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 16.09.2016 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 19/104 від 15.11.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сервісний Центр Турбореммонтаж звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Запоріжкокс про стягнення 160759 грн. 89 коп. суми основного боргу, 2774 грн. 76 коп. 3% річних та 3375 грн. 96 коп. пені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2016 р., справу № 908/3202/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 01.12.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., порушено провадження у справі № 908/3202/16, присвоєно справі номер провадження 27/150/16 та призначено судове засідання на 22.12.2016 р.

22.12.2016 р. до початку розгляду справи представники сторін заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги мотивовані, зокрема, наступним. Між сторонами в справі 06.03.2015 р. укладений договір № 536 підряду та підписано специфікацію № 1, якою визначено кількість обєктів 2, строки виконання робіт та загальну вартість робіт 335067,30 грн. У червні 2015 р. позивач (підрядник) виконав перший етап робіт, про що сторонами були підписані акти прийому виконання будівельних робіт: № 1 на суму 90173,75 грн. та № 2 на суму 49437,63 грн. Остаточно за даними актами відповідач розрахувався лише 12.10.2016 р. Після розрахунку позивач приступив до виконання другого етапу робіт під час виконання яких виявилася необхідність виконання додаткових робіт. Про зазначене було повідомлено відповідача, та до підписання кошторису на виконання додаткових робіт роботи не могли бути завершені. 31.12.2015 р. сторони підписали додаткову угоду № 1/63, а також кошторис на виконання додаткових робіт. 30.03.2016 р. сторонами були підписані акти прийому виконання робіт на загальну суму 160759,89 грн. У порушення умов договору відповідач до 01.05.2016 р. не розрахувався, що призвело до звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві, який надійшов до суду 21.12.2016 р. У відзиві зазначено, що Приватне акціонерне товариство «Запоріжкокс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс». Відповідно до п. 14.2 договору № 536 від 06.03.2015 р. спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з врахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимоги) за основною сумою зобовязань, вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (у відповідності до регламенту вказаного суду), рішення якого є кінцевим та обовязковим для сторін та підлягає виконанню сторонами в строки, вказані в рішенні суду. Сума позову, заявленої позивачем, на момент подачі позовної заяви складає 166910,61 грн., що станом на 14.11.2016 р. (дата складання позовної заяви 29.11.2016 р.) за курсом НБУ становить 6512,21 доларів США. Таким чином, майнові вимоги позивача підлягають вирішенню у третейському суді, що обумовлено сторонами в договорі № 536. З метою підтвердження діючого статусу Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» відповідач надає відповідні документи. Вважає, що позов позивача не підлягає задоволенню. Відповідач заперечує проти розгляду господарським судом спору в справі № 908/3202/16 за позовом позивача згідно договору № 536 щодо стягнення заборгованості в розмірі 166910,61 грн. та наполягає на вирішенні спору саме третейським судом.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2016 р. не заперечив проти передачі спору стосовно стягнення заборгованості за договором № 536 до третейського суду.

Як слідує з матеріалів справи, 06.03.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Запоріжкокс», правонаступником якого згідно з шістнадцятою редакцією статуту ПРАТ «Запоріжкокс» є Приватне акціонерне товариство «Запоріжкокс» (замовник за договором, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сервісний Центр Турбореммонтаж (підрядник за договором, позивач у справі) укладений договір № 536. Згідно з п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи по капітальному ремонту нагнітачів коксового газу з середнім ремонтом механічної частини ел. двигуна ДАП 1250квт. 6 кв. у кількості 2-х штук.

Додатковою угодою № 1/63 від 31.12.2015 р. сторони встановили строк дії договору до 31.03.2016 р.

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з врахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимоги) за основною сумою зобовязань, вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (у відповідності до регламенту вказаного суду), рішення якого є кінцевим та обовязковим для сторін та підлягає виконанню сторонами в строки, вказані в рішенні суду.

Оплата замовником виконаних робіт, згідно з п. 4.1 договору, проводиться на протязі 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3.

Сторонами акти КБ-2в на загальну суму 160759,89 грн., які покладені в підставу позову, підписані 31.03.2016 р. Останнім днем виконання зобовязання з оплати є 30.04.2016 р. Станом на 30.04.2016 р. обмінний курс НБУ 1 долара США становив 25,186528 грн. Відповідно, сума основного зобовязання станом на 30.04.2016 р. склала 6382,77 доларів США. Тобто, сума майнової вимоги за основною сумою зобовязань становить менше 10000 доларів США.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Господарський суд припиняє провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

У пункті 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 розяснено: провадження у справі підлягає припиненню, якщо при розгляді справи буде встановлено, що є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 ГПК). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: - у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; - у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Беручи до уваги, що між сторонами в справі до порушення провадження у справі укладено угоду про передачу спору на вирішення третейського суду, доказів визнання недійсною якої суду не надано, відповідач наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, позивач передання спору на вирішення третейського суду також не заперечив, суд вважає за необхідне провадження у справі № 908/3202/16 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинити.

У випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до ст. 80 ГПК України в ухвалі про припинення провадження у справі мають бути вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Сплачена сума судового збору в розмірі 2505,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» на підставі відповідної ухвали.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, п. 5 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

Провадження у справі № 908/3202/16 припинити.

Суддя С.С. Дроздова