РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2016Справа №910/20365/16

За первісним позовом Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод»

до Державного підприємства Завод «Арсенал»

про стягнення 529 888,46 грн.

За зустрічним позовом Державного підприємства Завод «Арсенал»

до Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Представництво замовника № 173

про зобов'язання виконати умови договору № 14/68 від 15.12.2015

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від ДП Завод «Арсенал» не з'явився

від ДП «Балклійський ремонтний завод» Кондзерський А. В. - по дов. № 48 від 29.09.2016

від Представництво замовника № 173 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» до Державного підприємства Завод «Арсенал» про стягнення 529 888,46 грн., з яких: 523 537,35 грн. основного боргу, 6 351,11 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору № 14/68 від 15.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладений договір щодо комплексного ремонту ЗСУ23-4М «Шилка», відповідно до якого відповідач мав прийняти та оплати надані послуги. Вартість договору становить 1 745 124,50 грн. Згідно п. 4.1 договору позивач здійснив попередню оплату в розмірі 70% від суми договору. Відповідно до п. 4.2 договору остаточні розрахунки з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг. Термін надання послуг - 30.03.2016. Акт приймання-передачі виробу підписаний сторонами 17.03.2016. За результатами приймання виробу комісія складає та підписує акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору), який надається на адресу замовника для затвердження. Зазначений акт складено та направлено на адресу листом № 14/449 від 25.03.2016 з рахунком-фактурою № СФ-0000020 від 25.03.2016, але до цього часу акт не повернутий та кошти в розмірі 523 537,35 грн. не сплачені. Між відповідачем та позивачем після надання послуг та отримання виробу, виникла переписка, щодо якості послуг, яка ДП «БРЗ» не визнавалася, так як не обумовлена договором. Згідно п. 4.2 договору замовник здійснює розрахунки з виконавцем протягом 15 банківських днів з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг відповідно до наданих виконавцем рахунків. Враховуючи, що акт приймання наданих послуг вчасно не повернутий та керуючись ст. 530 Цивільного кодексу України ДП «БРЗ» звернулося з листом № 15/683 від 04.05.2016 в якому просило в семиденний термін з моменту отримання листа направити на нашу адресу акт приймання наданих послуг. Згідно поштового повідомлення лист отриманий 10.05.2016. Таким чином строк підписання та повернення акту приймання наданих послуг настав 17.05.2016, а строк проведення остаточних розрахунків настав 07.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 порушено провадження у справі № 910/20365/16 та призначено справу до розгляду на 22.11.2016.

Відповідачем 18.11.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відпусткою начальника юридичного відділу з 21.10.2016 по 16.11.2016.

Позивачем в судовому засіданні 22.11.2016 подано додаткове обґрунтування позовних вимог, в яких зазначає, що договір зав своєю правовою природною є договором підряду. За змістом договору та ст. 853 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний прийняти виконані позивачем роботи або відмовитись від їх прийняття надавши при цьому мотивовану відмову та склавши двосторонній акт з переліком недоліків виконаної роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/20365/16 від 22.11.2016, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 10.11.2016, розгляд справи був відкладений на 01.12.2016.

01.12.2016 відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» про зобов'язання останнього виконати умови договору № 14/68 від 15.12.2015, а саме

- надати повузлову дефектацію, що передбачено переліком робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» (додаток № 3 до договору);

- надати перелік співвиконавців, узгоджений із Представництвом замовника № 173;

- надати трудомісткість виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575;

- надати інформацію щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 № 912Л6490.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 зустрічну позовну заяву Державного підприємства Завод «Арсенал» прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/20365/16.

Позивачем за зустрічним позовом в судовому засіданні 01.12.2016 подано клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Представництво замовника № 173.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/20365/16 від 01.12.2016 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Представництво замовника № 173 та відкладено розгляд справи на 13.12.2016.

Позивачем за зустрічним позовом 12.12.2016 до відділу діловодства суду подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд зобов'язати відповідача виконати умови договору № 14/68 від 15.12.2015, а саме

- надати повузлову дефектацію, що передбачено переліком робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» (додаток № 3 до договору);

- надати перелік співвиконавців, узгоджений із Представництвом замовника № 173;

- надати трудомісткість виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575;

- надати інформацію щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 № 912Л6490.

- в разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 14/68 від 15.12.2015 стягнути з нього на користь позивача частину суми сплаченого авансового платежу за цим договором в розмірі 400 000,00 грн.

Відповідачем за первісним позовом 12.12.2016 до відділу діловодства суду подано відзив на первісну позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що факт отримання ДП заводом «Арсенал» акту приймання наданих послуг не має наслідком його обов'язкове підписання та остаточний розрахунок по договору, оскільки відповідачем не одноразово надсилалися позивачу листи щодо причин його не підписання мотивовані відмови. Оскільки акт приймання наданих послуг відповідачем не був підписаний, а свої зауваження по виконанню умов договору не одноразово надсилалися на адресу позивача, тому ДП завод «Арсенал» не має юридичних підстав здійснювати остаточний розрахунок за договором та повністю заперечує проти позовних вимог позивача.

Третя особа у поданих 13.12.2016 до відділу діловодства суду поясненнях просить розглядати справу без участі представника третьої особи зазначає, що додатковою угодою № 1 від 26.01.2016 до договору № 14/68 від 15.12.2015 досягнуто згоди про залучення Представництво замовника № 173 на безоплатній основі до виконання функцій з контролю якості проведеного ремонту - перевірка відповідності фактично проведеного комплексу ремонту вимогам експлуатаційної документації з оформленням відповідних документів. 17.03.2016 на Представництвом замовника № 173 засвідчено у відповідному документі про відповідність фактично проведеного комплексного ремонту виробу ЗСУ-23-4М зав. № 8482 вимога експлуатаційної документації - посвідчені № 4 від 16.03.2016. Претензій (зауважень чи скарг) щодо своєчасності, повноти чи правильності виконання покладених функцій з боку сторін до Представництва замовника № 173 у відповідності до п. 5.13 договору пред'явлено не було.

Відповідачем за зустрічним позовом 13.12.2016 подано до відділу діловодства суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що повузлова дефіктація дійсно передбачена п. 4 Переліку робіт при проведені комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» (додаток № 3 до договору), але ні в цьому додатку ні в договорі не передбачено надання повузлової дефіктації замовнику. Згідно п. 6.2.2 договору передбачено, що замовник має право контролювати надання послуг. Складання акту № 4 від 17.03.2016 свідчить про те, що виріб прийнятий та відповідає вимогам п. 2.1 договору, в самому акті зазначено, що виріб випробуваний та перевірений, технічний стан виробу відповідає вимогам нормативно-технічної документації. Також про належну якість виконаних робіт свідчить «Извещение № 4» від 16.03.2016, згідно якого виріб прийнятий Представником замовника № 173. Крім цього представником ДП завод «Арсенал» підписаний протокол приймання виробу. Таким чином ДП завод «Арсенал» повинен виконати п. 6.1.2 договору, згідно якого зобов'язаний прийняти надані послуги з оформленням акту приймання наданих послуг. Щодо надання переліку співвиконавців зазначає, що відповідний документ надано разом з позовом та міститься в матеріалах справи. Документи, щодо трудомісткості виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575, які вимагає надати позивач не стосуються експлуатації або іншого використання виробу ЗСУ0234М і надання відповідних документів не передбачено умовами договору. Стосовно паспорту на двигун В-6-М1 № 912Л6490 зазначає, що виріб ЗСУ-23-4М був отриманий від позивача без паспорту. Зазначає, що згідно договору виконавець не поводить доукомплектування виробу.

Судом не прийнято до розгляду заяву позивача за зустрічним позовом про зміну предмету позову з огляду на наступне

Відповідно до п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Так, стаття 57 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до позовної заяви мають подаватись документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Однак, позивачем належних доказів надіслання заяви про зміну предмету позову відповідачу не подано.

В судовому засідання 13.12.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15.12.2016.

Відповідачем за первісним позовом 14.12.2016 до відділу діловодства суду подано додаткові заперечення до позову.

Позивач за первісним позовом в судове засідання 15.12.2016 не з'явився.

Третя особа за зустрічним позовом в судове засідання не з'явилась.

В судовому засіданні 15.12.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 між Державним підприємством Завод «Арсенал» (замовник) та Державним підприємством «Балаклійський ремонтний завод» (виконавець) був укладений договір № 14/68 (далі - договір).

Відповідно до умов п. 1.1 договору виконавець зобов'язується надати послуги з комплексного ремонту (згідно переліку робіт, додаток 3 до договору) зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» відповідно до Специфікації надання послуг (додаток 1 до договору), а замовник прийняти і оплатити надані послуги.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що первісні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Згідно з ч 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до п. 3.1 договору його ціна становить - 1 745 124,50 грн.

Згідно з п. 4.1 договору замовник протягом 10 днів після підписання договору здійснює попередню оплату в розмір 70 відсотків від суми договору.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповідачем було здійснено попередню оплату в розмірі 70 відсотків від суми договору.

Пунктом 5.1 договору визначено термін надання послуг - 30.03.2016. При цьому дозволяється дострокове надання послуг з урахуванням умов цього договору.

Відповідно до п. 5.2 договору передбачені цим договором послуги надаються у відповідності до вимог п. 2.1 даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає вимогам: «ЗСУ-23-4М Инструкция по эксплуатации 2А6М.00.00 ИЭ, часть І, часть ІІ» та «ЗСУ-23-4М Гусеничная машина ГМ-575 Техническое описание и инструкции ОИ-575-02».

Пунктом 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 25.12.2015) визначено, що контроль якості послуг з комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ023-4М «Шилка» (далі - виріб), дефектування виробу, який надходить для ремонту від замовника, здійснюється комісією, створеною виконавцем, за участю штатних працівників відділу технічного контролю виконавця з залученням представників Представництва замовника № 173.

Додатковою угодою № 1 від 25.12.2015 розділ 2 договору доповнено пунктом 2.3 згідно якого контроль за якістю надання послуг на відповідність вимогам, зазначеним у пунктах 2.1, 2.2 договору, з урахуванням специфікації надання послуг (додаток 1 до договору) здійснюється Представництвом замовника № 173.

Також вказаною угодою розділ 2 договору доповнено пунктом 2.5 згідно якого Представництво замовника № 173 має право призупинити приймання виробу у разі невиконання виконавцем умов договору щодо забезпечення якості надання послуг та випадках зазначених у п. 10.4 Положення про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 21.10.2009.

Про факт призупинення та відновлення приймання виробу та його причин Представництво замовника № 173 негайно письмово повідомляє виконавця та замовника.

Згідно з п. 2 ст. 857 Цивільного кодексу України виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

17.03.2016 Представництвом замовника № 173 складено висновок згідно якого з урахуванням протоколів приймання-здачі випробувань № 1-32-978 від 07.02.2016, № 1-32-979 від 13.02.2016, № 1-32-1118 від 17.02.2016 та № 1-32-1119 від 16.03.2016 наданий виріб ЗСУ-023-4М зав. 8482 відповідає вимогам, встановленим у п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 5.5 договору приймання отриманого виробу організовується виконавцем, для чого виконавець своїм наказом створює відповідну комісію. Комісія проводить приймання виробу, у відповідності до вимог нормативно-технічної документації, яка діє на підприємстві виконавця та введена у дію встановленим порядком.

Акт прийому-передачі складається на виріб та затверджується виконавцем.

Згідно з п. 5.7 договору приймання виробу замовником здійснюється на території виконавця. Приймання виробу на відповідність вимогам п. 2.1 договору здійснюється замовником силами та засобами виконавця з оформленням акту приймання-передачі виробу (додаток 5 до договору).

Листом № 173 від 14.03.2016 замовник повідомив виконавця, надавши перелік представників замовника, які будуть задіяні у прийманні виробу, серед яких значиться ОСОБА_2 - заступник генерального директора ДП завод «Арсенал».

В матеріалах справи наявна довіреність ДП завод «Арсенал» № 31 від 17.03.2016, згідно якої ОСОБА_2 уповноважено на отримання у виконавця виробу - ЗСУ-023-4М зав. № 8482 - 1 од.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно акту № 4 приймання-передачі виробу від 17.03.2016, який є додатком 5 до договору, виконавець передав, а замовник в особі ОСОБА_2 отримав виріб ЗСУ-023-4М «Шилка» зав. № 8482 - 1 шт. В акті зазначено, що комплексний ремонт виконано якісно та в повному обсязі, виріб випробуваний та перевірений, технічний стан виробу відповідає вимогам нормативно-технічної документації.

Згідно з абз. 2 п. 5.7 договору за результатами приймання виробу комісія складає та підписує акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору), який надається на адресу замовника на затвердження.

Отже, умовами договору за наслідками приймання виробу сторонами підписується акт надання послуг.

Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем протягом 15 банківських днів з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг, який являється невід'ємною частиною цього договору (додаток 4 до договору), відповідно до наданих виконавцем рахунків.

Згідно з п. 4.3 договору до рахунку виконавцем додається акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору).

З матеріалів справи вбачається, що виконавець листом № 14/449 від 25.03.2016 направив замовнику акт приймання наданих послуг у двох примірниках для підписання разом з рахунком-фактурою № СФ-0000020 від 25.03.2016 про сплату залишку ціни договору в сумі 523 537,35 грн.

Замовник підписаний акт надання послуг не повернув та рахунок-фактуру не сплатив.

У зв'язку з цим, позивач звертався до відповідача з вимогою № 15/683 від 04.05.2016, в якій просив, у відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, у семиденний термін з моменту отримання вимоги направити підписаний акт приймання наданих послуг.

В подальшому позивач звертався до відповідача з претензією № 15/868 від 08.06.2016, в якій просив перерахувати згідно рахунку-фактури № СФ-0000020 від 25.03.2016 кошти в розмірі 523 537,35 грн., оскільки строк проведення остаточних розрахунків настав 07.06.2016.

Відповідач у відповідь листом № 430 від 16.06.2016 повідомив про відсутність підстав для сплати коштів, оскільки позивачем не виконано всіх умов договору та акт надання послуг не підписаний.

Посилання відповідача на невиконання позивачем умов договору не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджується матеріалами справи. Стосовно не надання документів слід зазначити що умовами договору не передбачено надання цих документів.

Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від підписання акту надання послуг без достатніх на це підстав, а отже, за відсутності обґрунтованої відмови від підписання акту надання послуг, послуги вважаються такими що наданні.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено судом роботи виконано у відповідності до умов договору без порушення строків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 523 537,35 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за товар не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті отриманого товару, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 6 351,11 грн. - 3% річних (за період з 08.06.2016 по 02.11.2016).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначено.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість нарахування 6 351,11 грн. - 3% річних, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За зустрічним позовом

Додаток 3 до договору містить перелік робіт при проведені комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-023-4М «Шилка», п. 4 якого зокрема включає повузлову дефектацію.

Посилання замовника на те, що виконавцем не виконано вимоги договору та не надано повузлову дефектацію не приймаються судом до уваги, оскільки виріб перевірений Представництвом замовника № 173 та прийнятий замовником без зауважень.

Стосовно вимог про надання переліку співвиконавців, узгоджений із Представництвом замовника № 173; надання трудомісткості виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575; надання інформації щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 № 912Л6490 слід зазначити, що надання вказаних документів які просить замовник у виконавця умовами договору не передбачено.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено порушення його прав щодо ненадання відповідачем документів, які не передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду із зустрічними позовними вимогами.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства Завод «Арсенал» є необґрунтованими нормативно та документально не підтвердженими, а отже такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Судові витрати за розгляд зустрічного позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Завод «Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, ) на користь Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Стадіонна, 1, ) 523 537 (п'ятсот двадцять три тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 35 коп. основного боргу, 6 351 (шість тисяч триста п'ятдесят одну) грн. 11 коп. - 3% річних, 7 948 (сім тисяч дев'ятсот сорок вісім) грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Завод «Арсенал» відмовити повністю.

Повне рішення складено 21.12.2016.

Суддя В.В. Сівакова