ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 рокуСправа № 912/3625/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3625/16

за позовом Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" в особі Відокремленого підрозділу "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар'єроуправління"

про стягнення 33 577,04 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не був присутнім;

від відповідача: не був присутнім.

Державне підприємства водних шляхів "Укрводшлях" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом да Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар'єроуправління" про стягнення з останнього заборгованості за договором від 12.05.2013 № 38-НО на виконання комплексу шляхових робіт в розмірі 11463,80грн, а також 11 145грн пені, 923,39грн 3% річних, 10044,85грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду (суддя Глушков М.С.) від 04.10.2016 позов прийнято до розгляду, порушено провадження у даній справі та від сторін витребувано необхідні для вирішення спору докази.

Ухвалою від 25.10.2016 розгляд справи відкладено до 11год. 00 хв. 22.11.2016, повторно витребувано від сторін необхідні докази.

Враховуючи перебування судді Глушкова М.С., у провадженні якого знаходиться справа № 912/3625/16, у день її розгляду у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 26.10.2016 по 07.09.2019, відповідно до наказу голови суду від 25.10.2016 № 320, та закінчення строку вирішення спору у даній справі 03.12.2016, розпорядженням керівника апарату господарського суду № 462 від 21.11.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 912/3625/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2016 справу призначено головуючому судді Наливайко Є.М.

Ухвалою від 22.11.2016 суддею Наливайко Є.М. прийнято справу до свого провадження.

Господарським судом у судовому засіданні 22.11.2016 розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надавши оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду господарським судом.

Відповідач відзив на позов на надав, незважаючи на належне повідомлення про час і місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою від 22.11.2016 господарський суд відклав розгляд справи до 10год. 30 хв. 19.12.2016, витребувавши від відповідача неподані ним документи та від позивача нові докази.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

14.12.2016 до господарського суду засобами поштового зв'язку надійшло клопотання за підписом керівника відокремленого підрозділу позивача про розгляд справи без участі представника та підтримку позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подав, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін, господарський суд встановив таке.

Відокремлений підрозділ "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" входить до складу Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" без створення юридичної особи. Підрозділ діє на підставі Положення та довіреності на право здійснення господарської та виробничої діяльності з правом представляти інтереси підприємства в установах, організаціях в тому числі в судових органах зі всіма правами наданими сторонами у судовому процесі.

Відповідно до пункту 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, згідно чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму". Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Відповідно до пункту 6.5. Положення про Відокремлений підрозділ "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" начальник Дніпропетровської техдільниці підписує в інтересах Дніпропетровської техдільниці заяви, в тому числі позовні заяви до всіх загальних та спеціалізованих судів всіх інстанцій. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Відокремленого підрозділу "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" є ОСОБА_1, який має всі повноваження представляти інтереси Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" в Господарському суді Кіровоградської області і яким підписана позовна заява.

Крім того згідно пункту 6.5. Положення про Відокремлений підрозділ "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" начальник Дніпропетровської техдільниці укладає від імені Підприємства договори для здійснення господарської діяльності Дніпропетровської техдільниці.

Так 12.05.2013 між Відокремленим підрозділом "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" (Підрядник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Світловодське кар'єроуправління" (Замовник) укладено Договір № 38-НО (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання по проведенню комплексу шляхових робіт (проміри, тральні роботи, установку та зняття, утримання засобів навігаційної огорожі) на акваторії і водному підході до причалу підприємства відповідно до заявки Замовника.

Зазначені роботи Підрядник виконує своїм персоналом і технічними засобами у період заявлений Замовником з 13.05.-30.11.2013 (пункт 1.2. Договору).

За результатами виконаних робіт Підрядник видає Замовнику необхідну інформацію у вигляді акта, а також інформацію у шляховому листі про фактичні габарити водного шляху на підходах і акваторії порту (пристані) (пункт 1.3. Договору).

Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і провести оплату (пункт 1.4. Договору).

Ціна Договору на зазначені у пункті 1.1. роботи складає 56 647,20грн (пункт 2.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Підрядником виконані роботи на загальну суму 56 647,20грн, що підтверджується Актами, підписаними без зауважень представниками обох сторін: від 30.06.2013 на суму 23822,40грн; від 30.09.2013 на суму 15 361,20грн; від 30.11.2013 на суму 17 463,60 грн.

Проте Замовник здійснив лише часткову оплату виконаних робіт в сумі 45 183,40грн, що підтверджується виписками по розрахунковому рахунку позивача: 11 822,40грн - 10.07.2013; 7 000грн - 19.07.2013; 6 000грн - 04.09.2013; 7 000грн - 28.10.2013; 8 361,00грн - 22.11.2013, 5 000грн - 25.12.2013.

Залишок несплаченого боргу складає 11 463,80грн.

04.04.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію № 254 від 01.04.2016 з вимогою сплатити залишок боргу. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав таку претензію 06.04.2016.

Доказів сплати залишку боргу господарському суду не подано, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

При розгляді даного спору господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до частин 1-4 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Сторони у пункті 2.1. Договору визначили, що ціна Договору складає 56 647,20 грн. Така ж загальна вартість робіт визначена сторонами у Актах від 30.06.2013, від 30.09.2013, від 30.11.2013, що підписані обома сторонами.

Відповідно до статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Враховуючи відсутність доказів заявлення Замовником про відступи чи недоліки у виконаних роботах, господарський суд дійшов висновку, що такі роботи виконані належним чином у відповідності до умов Договору.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно пункту 3.3. Договору для виконання робіт, придбання ПММ та інших ресурсів Замовник протягом 5-ти банківських днів після підписання Договору перераховує Підряднику передоплату 20% від вартості Договору у сумі 11 329,44 грн. У подальшому Замовник проводить передоплату на початку наступного кварталу.

А у пункті 3.4. сторони узгодили, що кінцевий розрахунок по даному договору здійснюється Замовником після підписання двосторонніх актів на виконані роботи з урахуванням авансового платежу. Строк оплати протягом 5-ти банківських днів після пред'явлення рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статі 193 ГК України.

У відповідності з пунктом 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пункт 1 статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже сторони узгодили, що остаточний розрахунок по цьому Договору здійснюється Замовником після підписання двохсторонніх актів на виконані роботи.

Господарського суду не подано доказів виставлення рахунку на суму 11 463,80 грн.

Водночас господарський суд не вважає обов'язковою умовою для сплати заборгованості існування такого рахунку, враховуючи таке.

Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за виконані Підрядником роботи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі № 3-3902к09.

Платіжні реквізити відповідачу були відомі, оскільки він частково сплатив за виконані роботи.

Отже, останній Акт підписаний сторонами 30.11.2013, п'ять банківських днів закінчились 06.12.2013, тобто з 07.12.2013 почалось прострочення відповідача щодо сплати боргу у сумі 11463,80 грн.

Відповідач у вказаний строк борг не сплатив, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю.

Також позивачем заявлено до стягнення пеня у розмірі 11 145,00грн із несплаченої суми боргу в розмірі 11 463,80грн за період з 26.12.2013 по 31.08.2016.

Відповідно до частини 2 статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно статті 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф, пеню і неустойку.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до частини 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 5.2. Договору у разі прострочки оплати виконаних робіт Підрядник має право утримувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі вказаної норми Договору позивач нарахував пеню за період з 26.12.2013 по 31.08.2016, не врахувавши положення частини 6 статті 232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як зазначено у пункті 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деяку питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" приписом частини 6 статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду; його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який таке зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін; необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як досліджено вище останній день для належного виконання зобов'язання відповідачем щодо сплати боргу - 06.12.2013, тобто з 07.12.2013 позивач має право стягнути пеню, але лише до 07.06.2014 включно.

Враховуючи зазначення позивачем іншого початку нарахування пені, господарський суд, не виходячи за межі періоду, встановленого позивачем, здійснює перерахунок пені за період з 26.12.2013 по 07.06.2014 із суми заборгованості 11 463,80грн і її сума складає 771,37грн - лише в цій сумі позов щодо стягнення пені підлягає задоволенню.

Також позивач заявляє до стягнення 923,39грн 3% річних у зв'язку із несплатою боргу у розмірі 11 463,80грн за період прострочення 26.12.2013 - 31.08.2016 та 10 044,85грн інфляційних втрат у зв'язку із несплатою боргу у розмірі 11 463,80грн за період прострочення 26.12.2013 - 31.07.2016.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат господарський суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв'язку з чим позов в частині стягнення 3% річних у розмірі 923,39грн та інфляційних втрат у розмірі 10 044,85грн підлягає задоволенню повністю.

З огляду на викладене господарський суд задовольняє позов Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" в особі Відокремленого підрозділу "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" частково, а саме в сумі 23 203,41грн, з яких 11 463,80грн основного боргу, 771,37грн пені, 923,39грн 3% річних та 10 044,85грн інфляційних втрат.

В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 64, 82, 84, 85, 87, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар'єроуправління" (27552, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 53, ідентифікаційний код 13749739) на користь Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" (04070, м. Київ, вул. П.Сагайдачного, буд. 12, ідентифікаційний код 03150102) в особі Відокремленого підрозділу "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів"(49038, м. Дніпро (м..Дніпропетровськ) вул.Пастера, буд.28) 11 463,80грн основного боргу, 771,37грн пені, 923,39грн 3% річних та 10 044,85грн інфляційних втрат та 952,27грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Є. М. Наливайко