ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.12.2016 Справа № 905/1712/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

Розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м.Київ

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м.Донецьк

про стягнення 13174656,28 грн

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з'явились;

від відповідача (боржника): не зявились;

від ВДВС: ОСОБА_1 - за довіреністю

03.11.2016 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ (з урахуванням пояснень №04/2595 від 08.11.2016), відповідно до якої банк просить визнати протиправною діяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 з виконання наказу №905/1712/15 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м.Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ; скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 з виконання наказу №905/1712/15 від 12.10.2015 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти до виконання наказ №905/1712/15 від 12.10.2015 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ без сплати авансового внеску в розмірі 2 відсотки суми, що підлягає стягненню (але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати).

Виходячи зі змісту скарги, позивач стверджує про неправомірність дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до примусового виконання від 12.10.2016 №471/24, оскільки виконавчий документ було отримано органом ДВС 04.10.2016, тобто до набрання чинності 05.10.2016 Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016. Таким чином, за поясненнями позивача, в даному випадку державним виконавцем повинні вчинятися виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.11.2016 скарга прийнята до розгляду.

Через канцелярію суду 28.11.2016 та 20.12.2016 від Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ надійшли заяви про розгляд скарги без участі представника банку. Суд задовольняє клопотання скаржника.

26.12.2016 на електронну пошту суду від Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ надійшли уточнення №04/2847-1 від 23.12.2016 за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Камбіо ОСОБА_3, в яких скаржник уточнив свої вимоги та просить скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 з виконання наказу №905/1712/15 виданого 12.10.2015 господарським судом Донецької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ заборгованість за кредитом в розмірі 7620000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 5554656,28 грн. та відмовився від скарги в частині визнання протиправною діяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 з виконання наказу №905/1712/15 виданого 12.10.2015 господарським судом Донецької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ заборгованість за кредитом в розмірі 7620000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 5554656,28 грн.

Через канцелярію суду 06.12.2016 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли заперечення на скаргу, а 22.12.2016 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли пояснення, в яких виконавча служба просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, а також надано копію виконавчого провадження №471/24.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, пояснень по суті скарги не надав, за висновками суду відповідач (боржник) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 74.

У відповідності до листа УДППЗ Укрпошта відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк, у звязку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту. Таким чином, боржник був належним чином повідомлений про час і місце судових засідань.

Розгляд скарги відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали скарги та надані документи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.09.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк про стягнення 13174656,28грн. задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо заборгованість за кредитом у розмірі 7620000,00 грн.; заборгованість за процентами у розмірі 5554656,28 грн. та стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк в державний бюджет України судовий збір у розмірі 73080,00 грн.

12.10.2015 на виконання зазначеного рішення видано відповідні накази. Загальна сума заборгованості за наказом складає 13174656,28грн.

04.10.2016 Публічне акціонерне товариство Банк Камбіо, м. Київ надало нарочно до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через Управління документарного забезпечення Департаменту організаційного забезпечення та контролю МЮУ заяву №04/2421 від 04.10.2016 про відкриття виконавчого провадження, долучивши до заяви оригінал судового наказу від 12.10.2015 по справі №905/1712/15. Звертаючись з виконавчим документом для виконання, стягувач керувався нормами Закону України "Про виконавче провадження" в редакції закону від 21.04.1999 № 606-XIV (зі змінами), яка діяла станом на 04.10.2016.

24.10.2016 на адресу Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ надійшло повідомлення від Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24. При винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець керувався Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (п. 10 ч. 4 ст. 4, відповідно до змісту якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю), який набрав чинності 05.10.2016 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (п. 4 розділу І), затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції від 29.09.2016, яка також набрала чинності 05.10.2016. Так, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016, яка набрала чинності 05.10.2016) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Стягувач, Публічне акціонерне товариство Банк Камбіо, м. Київ звернувся до суду зі скаргою дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на незаконність дій органу виконавчої служби.

Дослідивши матеріали скарги і матеріали виконавчого провадження в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Пунктом 7 перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, за загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обовязків, що виникли після набрання ним чинності.

Дані висновки містять рішення Конституційного суду України від 05.04.2001 №3-рп/2001 та від 09.02.1999 №1-рп/99.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ГПК України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку.

Датою пред'явлення наказу до виконання є дата подачі заяви про відкриття виконавчого провадження з усіма додатками до ДВС через Управління документарного забезпечення Департаменту організаційного забезпечення та контролю МЮУ 04.10.2016 о 15:09, що підтверджується відміткою на супровідному листі, коли діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999, відповідно до ст. 21 якого, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, тому державним виконавцем помилково було застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VІІІ від 02.06.2016 та повернуто виконавчий документ стягувачу.

Однак, державний виконавець при винесенні Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 не врахував дійсну дату звернення з заявою - 04.10.2016, та керувався не законодавством, яке діяло станом на дату звернення, а законодавством, яке діяло станом на дату, коли після отримання канцелярією 04.10.2016 документів та проходження документами усіх реєстраційних процедур, документи були передані державному виконавцю на виконання - станом на 12.10.2016, тобто коли вже діяла нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», але застосування законодавства не на дату звернення є неправомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

Враховуючи конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обовязковою для національних судів згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи також справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, а також принцип незворотності дії закону в часі суд приходить до висновку про задоволення вимог скаржника про визнання недійсним Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 наказу №905/1712/15 від 12.10.2015 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ.

Щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти до виконання наказ від 12.10.2015 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м.Донецьк на користь на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ без сплати авансового внеску в розмірі 2 відсотки суми, що підлягає стягненню (але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати), суд зазначає наступне.

Суд може при задоволенні скарги про визнання бездіяльності ДВС протиправною зобов'язати ДВС вчинити певні виконавчі дії, від вчинення яких ДВС ухиляється. Проте у даному випадку скаржником не оскаржується бездіяльність ДВС по не прийняттю наказу господарського суду Донецької області до виконання, оскільки ДВС було вчинено дію - наказ до виконання прийнято не було, а після визнання недійсним Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016, скаржник до ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження не звертався, тому на даний час бездіяльність ДВС відсутня. Крім того, прийняти до виконання наказу можливе лише за умови виконання стягувачем певних дій. Враховуючи, що наказ на теперішній час знаходиться у стягувача, а рішення (ухвала) суду не може бути умовними, суд не вправі зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання наказ.

Відтак, у задоволенні вимоги про зобов'язання ДВС прийняти до виконання наказ суд відмовляє.

При цьому суд зауважує, що при новому пред'явленні виконавчого документа датою такого пред'явлення, у зв'язку зі визнанням недійсним Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016, слід вважати 04.10.2016, та питання про прийняття наказу до виконання слід вирішувати згідно з положеннями законодавства, яке діяло станом на 04.10.2016.

Заперечення відділу ДВС відносно поданої позивачем (стягувачем) скарги не спростовують викладене, а отже судом не беруться до уваги.

Відповідно до уточнення Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ №04/2847-1 від 23.12.2016, скаржник відмовився від скарги в частині визнання протиправною діяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 з виконання наказу №905/1712/15 виданого 12.10.2015 господарським судом Донецької області.

За приписами п.9.9 постанови №9 від 17.10.2012 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК України тощо.

Згідно зі ст.78 та п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі підлягає припиненню при відмові позивача від позову та прийнятті цієї відмови господарським судом.

Вивчення матеріалів справи дає підстави стверджувати, що відмова позивача від скарги в частині визнання протиправною діяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята судом.

До прийняття відмови позивача від позову господарським судом у відповідності з вимогами ст.78 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представника позивача на вчинення вказаних дій.

Таким чином, суд приймає відмову від частини вимог Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ та припиняє провадження по скарзі в цій частині.

Суд задовольняє клопотання Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м.Київ про повернення оригіналу реєстру про подачу виконавчих документів від 04.10.2016 у відповідності до ст. 40 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі Закону України Про виконавче провадження в редакції від 21.04.1999, керуючись ст.ст. 78, 86, п.4 ч.1 ст. 80, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати недійсним Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу №905/1712/15 від 12.10.2015 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Сінтезпродсервіс, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ.

Прийняти відмову Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ від скарги в частині визнання протиправною діяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 з виконання наказу №905/1712/15 виданого 12.10.2015 господарським судом Донецької області.

Припинити провадження по скарзі в частині визнання протиправною діяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №471/24 з виконання наказу №905/1712/15 виданого 12.10.2015 господарським судом Донецької області.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала господарського суду набирає чинності в день її винесення судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду у порядку, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України через господарський суд Донецької області.

Додаток для Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо, м. Київ: оригінал реєстру про подачу виконавчих документів від 04.10.2016.

Суддя Г.Є. Курило