ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 920/564/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача - не зявився,

третьої особи - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача (вх.№3181С/1) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 10 листопада 2016 року у справі № 920/564/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_1", м. Київ

до 1. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Катана", м. Суми;

2. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СК-Центр Нерухомості", м. Суми

третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, м. Суми

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10 листопада 2016 року у справі № 920/564/13 (суддя Джепа Ю.А.) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "СК-Центр Нерухомості" про визнання наказу господарського суду Сумської області №920/564/13 виданого 26 травня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Другий відповідач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду скасувати та прийняти нову, якою визнати наказ Господарського суду Сумської області №920/564/13 виданий 26 травня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на те, що предмет іпотеки, на який було звернено стягнення рішенням суду у справі № 920/564/13, було повернуто ТОВ "СК-Центр Нерухомості" ТОВ "Катана" та на даний час у солідарного боржника відсутнє зазначене майно, у звязку з чим, на думку другого відповідача, зазначений наказ є таким, що не підлягає виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 12728 від 16.12.2016р.) позивач просить ухвалу Господарського суду Сумської області від 10 листопада 2016 року у справі № 920/564/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "СК-Центр Нерухомості" - без задоволення.

В обґрунтування своєї правової позиції посилається, зокрема, на те, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Вважає посилання ТОВ "СК-Центр Нерухомості" щодо перебування предмету іпотеки у спільній сумісній власності відповідачів безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішенням суду у даній справі встановлено, що право власності від ТОВ "Катана" перейшло до другого відповідача шляхом внесення вищезазначеного майна у статутний (складений) капітал ТОВ "СК-Центр Нерухомості".

Крім того, зазначає, що з наданих другим відповідачем доказів також не вбачається повернення зі статутного (складеного) капіталу ТОВ "СК-Центр Нерухомості" до першого відповідача спірного майна, що є предметом іпотеки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2016 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М., суддя Пелипенко Н.М.) прийнято апеляційну скаргу другого відповідача до провадження, розгляд справи призначено на 20 грудня 2016 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2016 року, у зв'язку зі звільненням у відставку судді Івакіної В.О., для розгляду даної справи визначено інший склад колегії суддів: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Пелипенко Н.М.

У судове засідання у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду представники позивача та другого відповідача не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 47, 58).

Зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно третьої особи вбачається, що з 21.09.2015р. до Єдиного державного реєстру було внесено запис за № 0029196 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3.

Конверт з судовою кореспонденцією, адресований ТОВ "Катана" направлявся на адресу першого відповідача, проте повернувся до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, що свідчить про належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, а також зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у справі № 920/564/13 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Катана, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю СК-Центр Нерухомості на користь ПАТ Креді ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 122/пп/08 від 29.08.2008р. у розмірі 1147932,38 доларів США, що еквівалентно 9387709,72 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки б/н від 16.09.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3815, нежитлове приміщення, що розташоване в м. Суми по вулиці Супруна, 11 (А-ІІІ), цегляне, загальною площею 1275,5 кв.м з встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 5172158,71 грн. для його подальшої реалізації. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Катана на користь Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 68820,00 грн. (а.с 1-11).

03.03.2014р. на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у справі № 920/564/13 видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26 травня 2014 року виправлено описку в пункті другому резолютивної частини рішення господарського суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у справі № 920/564/13, викладено даний пункт в наступній редакції: Стягнути солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Катана (, м. Суми, вул. Супруна, 15, офіс 302), ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю СК-Центр Нерухомості (, м. Суми, вул. Супруна, 15, оф. 302) на користь ПАТ Креді ОСОБА_1 (, 01004, м. Київ, вул.Пушкінська, 42/4) заборгованість по кредитному договору № 122/пп/08 від 29.08.2008р. у розмірі 1147932,38 доларів США, що еквівалентно 9387709,72 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки б/н від 16.09.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3815, нежитлове приміщення, що розташоване в м. Суми по вулиці Супруна, 11 (А-ІІІ), цегляне, загальною площею 1275,5 кв.м з встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 5172158,71 грн. для його подальшої реалізації.

Видано наказ на виконання ухвали суду від 26 травня 2014 року у даній справі.

Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ суду від 03 березня 2014 року про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

02.11.2016р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю СК-Центр Нерухомості про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 920/564/13.

В обґрунтування вказаної заяви, другий відповідач посилається, зокрема, на те, що на даний час нерухоме майно, на яке було звернуто стягнення за вищезазначеним судовим рішенням, було передано заявником першому відповідачу, у звязку з чим відсутня можливість виконання судового наказу у даній справі.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки ТОВ СК-Центр Нерухомості не надано належних доказів виходу ТОВ Катана з товариства ТОВ СК-Центр Нерухомості та повернення другим відповідачем першому відповідачу спірного майна, що є предметом іпотеки, зі статутного (складеного) капіталу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 115 ГПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 116 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

При цьому, якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") (абз. 3 пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Як вже було зазначено у цій постанові, ухвалою Господарського суду Сумської області від 26 травня 2014 року виправлено описку в пункті другому резолютивної частини рішення Господарського суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у справі № 920/564/13, відповідно до якої стягнуто солідарно з ТОВ Катана та ТОВ СК-Центр Нерухомості на користь ПАТ Креді ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № 122/пп/08 від 29.08.2008р. у розмірі 1147932,38 доларів США, що еквівалентно 9387709,72 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки б/н від 16.09.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3815, нежитлове приміщення, що розташоване в м. Суми по вулиці Супруна, 11 (А-ІІІ), цегляне, загальною площею 1275,5 кв.м з встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 5172158,71 грн. для його подальшої реалізації. Видано наказ на виконання ухвали суду від 26 травня 2014 року у справі №920/564/13.

Згідно частини 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якою наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування вимоги про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник як у заяві, так і у апеляційній скарзі посилається на те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 15 травня 2014 року у справі № 920/1993/13 виділено в натурі ТОВ "СК-Центр Нерухомості" 4-й поверх нежитлової 4-х поверхової будівлі, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 11, загальною площею 461,7 кв.м. та визнано право власності на зазначене майно за ТОВ "СК-Центр Нерухомості" (а.с. 21-23).

Щодо першого, другого та третього поверхів цієї будівлі, на які звернено стягнення рішенням суду у даній справі, апелянт зазначає, що вони були повернуті другим відповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Катана».

В підтвердження зазначеного надає довідку-характеристику від 26.10.2016р., виготовлену ФОП ОСОБА_5, та титульний аркуш технічного паспорту від 21.10.2016р. (а.с. 24-25).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не було надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 ГПК України, щодо повернення предмету іпотеки першому відповідачу, оскільки довідка-характеристика від 21.10.2016р., видана ФОП ОСОБА_5 та титульний аркуш технічного паспорту від 21.10.2016р. не свідчать про вихід ТОВ "Катана" із ТОВ "СК-Центр Нерухомості" із передачею майна першому відповідачу, що було внесено до статутного (складеного) капіталу товариства.

Посилання скаржника на рішення господарського суду у справі № 922/1993/13 є необґрунтованими, оскільки з вказаного рішення не вбачається, що ТОВ "СК-Центр Нерухомості" передано першому відповідачу нежитлове 3-х поверхове приміщення загальною площею 1282,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 11, що є предметом іпотеки.

Оцінюючи встановлені по справі обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, також і з огляду на наступне.

Як вбачається з рішення Господарського суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у даній справі, зобовязання у ТОВ "Катана" (перший відповідач) перед ПАТ "Креді ОСОБА_1" виникли на підставі укладеного між ними договору іпотеки від 16.09.2008р. у звязку з невиконанням третьою особою - ФОП ОСОБА_3, умов кредитного договору №122/пп/08 від 29.08.2008р.

Виходячи зі змісту ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Таким чином, іпотечні правовідносин між позивачем і відповідачем полягають, насамперед, в існуванні у останнього обов'язку з задоволення вимог за основним (забезпеченим) зобов'язанням третьої особи, а позивача - права вимоги виконання такого обов'язку у визначених випадках. Наразі, таке право позивачем і було реалізоване у судовому порядку в розумінні ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» шляхом подання розглянутого і задоволеного в межах справи №920/564/13 позову, що мало наслідком набуття позивачем статусу стягувача.

Місцевим господарським судом також встановлено, що першим відповідачем в порушення Закону України Про іпотеку та умов договору іпотеки передано предмет іпотеки до статутного фонду новоствореного другого відповідача - ТОВ СК-Центр Нерухомості, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (з урахування ухвали Господарського суду Сумської області від 26 травня 2014 року у справі № 920/564/13).

Так, відповідно до ст. 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Частинами 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України регламентовано, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників; солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі; виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Тобто, законодавець передбачив, що жоден солідарний боржник не вибуває із зобов`язальних правовідносин до моменту повного погашення вимог кредитора. Тільки повне задоволення вимог кредитора припиняє зобов`язання між ним та солідарним боржником.

Враховуючи, що визнання наказу таким, що не підлягає виконанню впливає на відновлення порушеного права стягувача, судова колегія враховує приписи, закріплені в нормах матеріального права, а також і у Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у ст. 115 ГПК України.

Так, Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004р.).

При цьому, у рішення Європейського суду з прав людини від 15.01.2010р. у справі "ОСОБА_6 проти України" зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, було ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, набрало законної сили у березні 2014 року, тобто більше як два роки. Проте, на час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню рішення про звернення стягнення на майно не виконано, борг перед банком не погашений та на теперішній час майно не реалізоване.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв'язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СК-Центр Нерухомості" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Сумської області від 10 листопада 2016 року у справі № 920/564/13 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СК-Центр Нерухомості" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 10 листопада 2016 року у справі №920/564/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 22 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Пелипенко Н.М.