Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" грудня 2016 р. Справа № 906/1212/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 13.09.2016р.

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (м. Київ) в особі Житомирської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (м. Житомир)

до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області

про стягнення 436716,53 грн.

Позивачем ОСОБА_2 державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" (м. Київ) в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (м. Житомир) пред'явлено позов до суду до відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Попільнянської РДА Житомирської області про стягнення на його користь 436 716, 53 грн., з яких: 369 157, 09 грн. - сума боргу за надані послуги з виплати та доставки грошової допомоги, 30 041, 84 грн. - пені, 29 074, 29 грн. - інфляційних втрат, 8 443, 31 грн. - 3% річних.

В обґрунтування підстав заявленого позову позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про закупівлю послуг поштового зв'язку №114 від 24.02.2015р. та Договору №135 про закупівлю поштових послуг від 10.03.2016р. в частині оплати вартості наданих послуг за тарифами та на умовах, визначених зазначеними договорами.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 11, 526, 530, 624, 625, 629 ЦК України та ст. 193, 231 ГК України.

Ухвалою від 09.12.2016р. господарський суд порушив провадження у справі №906/1212/16, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяву про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Представник позивача позовні вимоги в засіданні суду 22.12.2016р. підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Крім того, представник позивача подала суду доповнення до позовної заяви від 22.12.2016р. в якому позивач посилається на те, що по деяким видам виплат відповідачем проводилась оплата послуг разом із фінансуванням, однак в більшості випадків, при фінансуванні коштів на виплату оплата не проведена і до цього часу, а згідно листів, які щомісячно надходили на їхню адресу від відповідача, кошти для оплати вище вказаних послуг з бюджету виділяються, однак в зв'язку з вжиттям органом держказначейства виконавчих дій, в управлінні заблоковано проведення платежів за незахищеними видатками. Однак, доводить, що блокування рахунків ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Попільнянському районі не може бути підставою для невиконання зобов'язань за договором.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за №1807 від 19.12.2016р. визнає суму основного боргу з виплати та доставки грошової допомоги, компенсацій, субсидій та пільг станом на 01.12.2016 року в сумі 369 157, 09 грн., натомість заперечує інші складові позовних вимог, посилаючись на відсутність вини ОСОБА_3 у виконанні грошового зобов'язання .

Оскільки згідно ч.3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створив сторонам у справі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в засіданні суду 22.12.16р. представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2015р. та 10 березня 2016р. між позивачем ОСОБА_2 державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" (м. Київ) в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (як учасник) та відповідачем ОСОБА_3 праці та соціальним захистом населення Попільнянської районної державної адміністрації (смт. Попільня) (як замовник) були укладені Договір про закупівлю послуг поштового зв'язку та Договір про закупівлю поштових послуг, за умовами п. 1.1. Договору від 24.02.2015р. якого сторони домовились, що учасник зобов'язався надавати замовнику послуги поштового зв'язку (державний класифікатор продукції та послуг ДК 016:2010 код 23.20.1 Послуги поштові та кур'єрські, інші), а замовник - прийняти і оплатити послуги поштового зв'язку, а за умовами п. 1.1 Договору від 10.03.2016р. учасник зобов'язався надавати замовникові послуги поштові та кур'єрські, інші (державний клоасифікатор продукції та послуг ДК 016:2010 - 53.20.1 за ДК 021:2015 - 64100000-7), а замовник - прийняти і оплатити послуги поштові та кур'єрські, інші (надалі за текстом - Договір від 24.02.2015р. та Договір від 10.03.2016р.) (а.с. 39-48).

Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків; територія надання послуги: смт. Попільня та Попільняський район (п. 1.2., 1.3. Договору від 24.02.2015р. та 10.03.2016р.

Якість послуг сторони погодили у розділі 2 Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р.

За умовами п. 3.1. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. сторони обумовили, що ціна цього Договору становить 300 000, 00 грн. та 350 000, 00 грн. відповідно (без ПДВ), однак ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін, шляхом укладання Додаткової угоди до цього Договору (п.п. 3.1., 3.2. Договорів від 24.02.2015р., 10.03.2016р.).

Згідно п. 4.1. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. сторони погодили, що замовник здійснює оплату за надані послуги з виплати та доставки коштів, призначених для соціальних допомог, компенсацій, субсидій та пільг відповідно до діючих тарифів, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 22.07.2004р. №166 "Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги" одночасно з фінансування коштів на виплату допомог, компенсацій, субсидій та пільг, а при відсутності коштів - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження бюджетного фінансування на зазначену мету. Кошти перераховуються окремими платіжними дорученнями на рахунок учасника: 6.

Здавання послуг учасником та прийняття результатів замовником здійснюється шляхом підписання сторонами звітів за формою 57-а. Після приймання послуг замовником на підставі звітів за формою 57-а, платіжних документів та даних бухгалтерського обліку, складається ОСОБА_1 звіряння розрахунків з виплати грошових допомог, пільг, субсидій, компенсацій та інших соціальних виплат за формою В9-М (п. 4.2. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р.).

Крім того, п. 4.3.Договору від 24.02.2015р. сторони визначили, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України замовник оплачує послуги, пов'язані з виплатою та доставкою грошових вимог, компенсацій, субсидій та пільг, надані учасником, у період з 01.01.2015р. до моменту укоадення цього Договору та відповідно до порядку здійснення оплати, визначеного цим Договором.

Розділом 5 Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. сторони погодили надання послуг.

Права та обов'язки сторін сторони визначили у розділах 6 Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р.

За умовами п. 7.2. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. сторони домовились, що за порушення терміну перерахування оплати за надані послуги, передбаченого у п. 4.1. Замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення такої оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Строк дії Договору від 24.02.2015р., згідно п. 10.1. - з моменту підписання до 31.12.2015р. і його умови застосовуються до правовідносин, що виникли з 01.01.2015р.; а за умовами п. 10.1. Договору від 10.03.2016р. - з моменту підписання і діє до 31.12.2016р. і його умови застосовуються до правовідносин, що виникли з 01.01.2016р.

Позивач доводить, що відповідач заборгував з травня 2015р. по жовтень 2016р. згідно Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. за надані послуги в загальній сумі 369 157, 09 грн.

Однак відповідач у своєму відзиві від 19.12.2016р. додатково зазначає, що рахунки управління заблоковані у зв'язку з тим, що на виконанні в територіальному підрозділі УДКСУ перебувають виконавчі листи Окружного адміністративного суду м. Києва по адміністративних справах №2а-11894/12/2670 від 16.10.2012р., №2а-826/36/14 від 10.02.2014р., №2а-826/19773/14 від 03.02.2015р., №2а-826/8154/15 від 05.06.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на загальну суму 780 402, 05 грн. витрат, понесених залізницею на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміских поїздах (а.с. 57-58).

Крім того, відповідач доводить, що з 18.03.2013р. і по даний час ОСОБА_3 державної казначейської служби в Попільнянському районі заблоковані рахунки по проведенню оплати зобов'язань за незахищеними статтями видатків. УДКСУ в Попільняському районі своїм листом за №02-08/137 від 13.03.2014р. повідомили, що відповідно до Постанови КМУ №845 від 03.08.2011р. "Про затвердження Порядку виконання рішень по стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ", проведення платежів за платіжними дорученнями по незахищеним видаткам можливе лише після виконання управлінням виконавчих листів, а згідно з п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ №256 від 04 березня 2002р., фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, в межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Тому відповідач вказує, що фінансування коштів по виконавчим листам можливе лише у разі надходження субвенцій із державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі, але кошти відповідного спрямування не надходили.

Відповідач фінансові зобов'язання по оплаті коштів за надані поштові послуги зареєстрував в ОСОБА_3 Державної казначейської служби в Попільнянському районі в повному обсязі, про що також свідчать копії листів за період з 12.05.2015р. по 11.10.16р. з відміткою ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Попільнянському районі.

У зв'язку з несплатою заборгованості відповідачем в досудовому порядку, позивач змушений був звернутися з позовом до суду з матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 369 157, 09 грн. та додатково заявив вимоги по стягненню пені в розмірі 30 041, 84 грн., 29 074, 29 грн. - інфляційних втрат та 8 443, 31 грн. - 3% річних.

Дослідивши матеріали справи всебічно, повно та об'єктивно розглянувши в засіданні суду всі обставини справи, господарський суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 622 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (п.п.1.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова № 14).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Укладені сторонами спору Договір №114 від 24.02.2015р. про закупівлю послуг поштового зв'язку та Договір №135 від 10.03.2016р. про закупівлю поштових послуг за своєю правовою природою є договором про надання послуг, правове регулювання якого передбачене главою 63 ЦК України ( надалі - Договори на закупівлю).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем доведено факт належного виконання свого обов'язку по надання поштових послуг відповідачу на загальну суму 369 157, 09 грн. за укладеними Договорами від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. на закупівлю.

Як зазначалось раніше, за умовами п. 6.1. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Попільнянської РДА, як замовник, зобов'язався здійснювати фінансування позивача для виплати та доставки грошових допомог, компенсацій, субсидій та пільг після надходження коштів із державного та місцевого бюджетів, шляхом перерахування коштів на рахунок учасника: 6.

Згідно з положеннями частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Положення ч. 1 ст. 23 та ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлюють, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Пунктом 11.1. Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012р. № 1407, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 січня 2013р. за № 130/22662, передбачено, що органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів.

Судом встановлено, що відповідачем бюджетну дисципліну дотримано, про що свідчать копії листів, адресованих позивачу, а саме: №769 від 12.05.2015р., №897 від 09.06.2015р., №1026 від 09.07.2015р., №1371 від 10.08.2015р., №1195 від 10.09.2015р., №1626 від 08.10.2015р., №1791 від 12.11.2015р., №1944 від 09.12.2015р., №32 від 11.01.2016р., №216 від 08.02.2016р., №375 від 04.03.2016р., №588 від 11.04.2016р., №838 від 09.06.2016р., №922 від 06.07.2016р., №1017 від 09.08.2016р., №1171 від 09.09.2016р., №1349 від 11.10.2016р., які відповідачем зареєстровано та поставлено на облік в ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Попільнянському районі, однак не виконані у зв'язку з блокуванням рахунків на проведення платежів за незахищеними видатками з 18.03.2013р. (а.с. 65-81).

Однак господарський суд враховує, що п.6.1 Договорів на закупівлю про те, що фінансування позивача буде здійснюватися після надходження коштів з державного та місцевого бюджетів у розумінні ст.ст. 251, 252 ЦК України не є подією, яка має неминуче настати зі спливом певного періоду, а тому не може бути відкладальною умовою та не створює для сторін цивільних прав та обов'язків щодо визначення строку оплати.

Водночас, строки розрахунків чітко визначені сторонами у п. п. 4.1 та 4.2. Договорів від 24.02.2015р. та 10.03.2016р. на закупівлю.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частина друга ст. 617 ЦК України та частина друга ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, ст. 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Отже наведені відповідачем обставини не можуть бути підставою для його звільнення від оплати наданих позивачем послуг за Договорами на закупівлю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

З урахуванням наведеного, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 369 157, 09 грн. доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов'язання передбачені, зокрема, приписами ст.ст. 549-552, 611, 625 ЦК України.

Пунктом 7.1. Договорів на закупівлю сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 30 041, 84 грн.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України, господарський суд перевірив здійснені позивачем та відповідачем розрахунки пені за правилами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч.6 ст. 232 ГК України, ст.253, ч.5 ст. 254 , ст. 255 ЦК України та п. 1.9. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" та встановив, що сума пені, нарахована позивачем в розмірі 30 041, 84 грн. є правильною та обгрунтованою.

Стаття 83 ГПК України також надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Господарський суд вирішує скористатись цих правом з наступних мотивів.

Частиною 1 ст.550 ЦК України встановлено, кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

В свою чергу, право господарського суду зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання закріплено в пункті 3 частини 1 статті 83 ГПК України.

Здійснення судом цього права безпосередньо визначається дефініціями ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 статті 551 ЦК України, про те, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зокрема, право суду зменшити розмір неустойки матеріальний закон пов'язує з наявністю наступних обставин, які мають істотне значення: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до Статуту в новій редакції від 2010р., ОСОБА_2 державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" є державним унітарним комерційним підприємством, що засновано на державній формі власності, метою та предметом діяльності, серед іншого, є одержання прибутку від надання послуг поштового зв'язку та іншої підприємницької діяльності; забезпечення своєчасного, якісного та повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв'язку.

Відповідач ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації є структурним підрозділом районної державної адміністрації, основними завданнями, зокрема, є:

- забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про працю, зайнятість, трудову міграцію, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, соціальний захист та соціальне обслуговування населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; удосконалення форм і засад соціального партнерства, організація співробітництва місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з профспілками та організаціями роботодавців;

- здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення ( перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України; проведення інформаційно - роз'яснювальної роботи;

- забезпечення реалізації державної політики зайнятості на території району; забезпечення виплат, передбачених законодавством, компенсацій та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету.

Суд приймає до уваги, що зменшення розміру пені є обгрунтованим, оскільки:

- позивач не довів, що порушенням грошового зобов'язання відповідачем йому завдані збитки;

- відповідач є установою, яка забезпечує державну політику зайнятості, у сфері праці та соціального захисту населення в смт. Попільня та Попільнянському районі та фінансується за кошти державного бюджету;

- застосовані судом штрафні санкції відшкодовуватимуться за рахунок коштів державного бюджету.

Виходячи з вищевикладеного, суд зменшує розмір пені на 50% від суми із суми 30 041,84грн до суми 15 020,92 грн. У стягненні пені в сумі 15 020,92 грн. суд відмовляє

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК України).

Саме тому, вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, суд враховує особливість правової природи цієї відповідальності.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов'язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності.

Господарський суд, перевіривши розрахунок 3% річних за період з 07.05.15р. по 06.12.16р. на загальну суму 8433, 31 грн., визнає його арифметично правильним, у зв'язку з чим, вирішує стягнути зазначену суму згідно резолютивної частини рішення суду.

Господарський суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період з 07.06.15р. по 07.11.16р. на загальну суму 29 074, 29 грн., визнає його арифметично правильним, у зв'язку з чим, вирішує стягнути зазначену суму згідно резолютивної частини рішення суду.

Щодо розподілу судового збору.

У відповідності до вимог п. 4.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" передбачено, що на відповідача покладається витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами про стягнення пені, при цьому, незважаючи на зменшення їх розміру судом на 50 %.

З урахуванням наведеного, витрати щодо сплати судового збору, відповідно до ч. 2, 5 ст. 49 ГПК України, господарський суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7, 33, 43, 49, ст. 82, п.3 ч.1 ст. 83, ст.ст. 84-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені на 50% із суми 30041,84грн до суми 15020,92 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (13500, Житомирська обл., Попільнянський район, смт. Попільня, вул. Б. Хмельницького, 29, ) на користь ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" ( 01001, м. Київ, вул. Хрещатик,22, ) в особі Житомирської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (10001, м. Житомир, вул. Вітрука,1 ) :

- 369157,09грн основного боргу,

- 15020,92грн пені,

- 29074,29грн інфляційних втрат,

- 8433,31грн 3% річних,

- 6550,77грн судового збору.

Видати наказ.

4. У стягненні пені в сумі 15020,92 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.12.16р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (рек. з повідомл.)