ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2016 Справа № 904/10466/16
За позовом Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, м. Жовті Води, Дніпропетровської області

до Жовтоводської Виправної Колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), м. Жовті Води, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації у розмірі 413 228, 11 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1818 від 11.04.2016 року;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 11.01.16р.

Суть спору:

Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.12.2016р., просить суд стягнути з Жовтоводської Виправної Колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) (далі - відповідач) суму 452 088, 00 грн. основного боргу за період з 15.08.2016 року по 15.11.2016 року, пені у сумі 40 685, 99 грн. за період 08.02.2016 року по 28.11.2016 року, 7 % штрафу у сумі 55 940, 60 грн., 3 % річних у сумі 3 269, 49 грн. за період 08.02.2016 року по 28.11.2016 року, а всього суму 551 984, 08 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором №10-113962(Б)/26/6-16-1(К) на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 12.01.16р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач визнає вимоги позивача на суму 452 088,00 грн. основного боргу. Разом з тим, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду на 36 місяців з щомісячною виплатою суми боргу рівними частинами, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок пені, застосувавши подвійну облікову ставку НБУ.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

12.01.2016 року між позивачем (водоканалом) та відповідачем (абонентом) був укладений договір №10-113962(Б)/26/6-16-1(К) на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - Договір), за умовами якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води; технічної води; прийом стічних вод та повну біологічну очистку стічних; дощових і снігових (притоки) стічних вод, а абонент бере на себе зобов'язання своєчасно сплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі відповідно до цього договору та вимог діючих нормативних документів у сфері водопостачання та водовідведення (п.п.1.1,1.2 Договору)

Пунктом 3.5 Договору сторони узгодили наступне: розрахунковий період оплати послуг водопостачання і водовідведення встановлюється в один місяць.

Згідно п. 3.7 Договору рахунок підлягає оплаті протягом 5-ти банківських днів.

Відповідно до п.3.9 Договору при заповненні платіжного документа абонент повинен точно вказати своє найменування, реквізити і номер договору. У разі, коли через неправильне заповнення абонентом платіжного документа на рахунок водоканалу надійде сума зверху нарахованих водоканалом платежів, то така сума в повному обсязі зараховується як авансовий платіж за майбутнє споживання послуг з водопостачання і водовідведення і може бути повернена абоненту тільки у разі належно оформленої (відповідно до цього договору) відмови абонента від послуг з водопостачання і водовідведення і лише за умови повної відсутності у абонента заборгованості перед водоканалом, а також виконанні абонентом умов цього договору. Внесені абонентом суми оплати за водопостачання і водовідведення без вказівки періоду, за який абонентом здійснюється розрахунок, зараховуються водоканалом як оплата за будь-який період, за який у абонента існує заборгованість перед водоканалом, без урахування терміну будь-якої давності (у тому числі і позовної).

На виконання умов Договору позивачем протягом січня-жовтня 2016 року згідно актів наданих послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.16-27) надано відповідачу послуги з водопостачання, за які відповідач розрахувався частково, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 452 088, 00 грн., що не заперечується відповідачем.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що споживачі питної води зобовязані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2.1 Договору абонент несе відповідальність за несвоєчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені в 3.7 Договору, за порушення строків виконання зобовязань стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Сума нарахованої пені за попередній місяць включається в послідуючий платіжний документ.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 08.02.2016 року по 28.11.2016 року у розмірі 40 685, 99 грн., 7% штрафу у розмірі 55 940, 60 грн., 3 % річних за період 08.02.2016 року по 28.11.2016 року у розмірі 3 269, 49 грн.

З приводу вимог щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

Згідно приписів ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (далі - Закон), встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Відповідно до ст.1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Враховуючи викладене, суд, здійснивши перерахунок пені, застосувавши подвійну облікову ставку НБУ, задовольняє за такий же період, що взятий позивачем, пеню на суму 36 563, 83 грн., тоді як в решті нарахувань відмовляє за безпідставністю.

Щодо нарахування 3% річних та 7% штрафу, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, отже вимоги позивача про стягнення 7 % штрафу у розмірі 55 940, 60 грн. та 3 % річних у розмірі 3 269, 49 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення збільшених позовних вимог.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду по даній справі, суд, враховуючи важкий фінансовий стан підприємства відповідача та майнове становище обох сторін, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача частково та розстрочити в порядку п.6 ч.1 ст.83 ГК України в частині стягнення основного боргу, пені, штрафу та 3% річних на загальну суму 547 861, 92 грн. строком на 6-ть місяців зі сплатою щомісячними рівними платежами у розмірі 91 310, 32 грн.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Жовтоводської Виправної Колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) (52201, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, провул. Дальній, буд.11; ) на користь Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8 Березня, 40-А; ) суму 452 088,00 грн. основного боргу, 36 563, 83 пені, 55 940, 60 грн. 7% штрафу, 3 269, 49 грн. 3% річних.

Стягнути з Жовтоводської Виправної Колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) (52201, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, провул. Дальній, буд.11; ) на користь Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8 Березня, 40-А; ) суму 8 217, 93 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду у справі №904/10466/16 в частині стягнення основного боргу, пені, штрафу 3% річних на загальну суму 547 861, 92 грн. строком на 6 (шість) місяців, згідно наступного графіку:

№ДатаСума до сплати
1. січень 2017 року 91 310, 32 грн.
2. лютий 2017 року 91 310, 32 грн.
3. березень 2017 року 91 310, 32 грн.
4. квітень 2017 року 91 310, 32 грн.
5. травень 2017 року 91 310, 32 грн.
6. червень 2017 року 91 310, 32 грн.
Всього 547 861, 92 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний 28.12.2016р.