РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016Справа №910/14152/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія

"Міськбудінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп

Юкрейн - Канада"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2"

про стягнення 2 094 406,70 грн.

Представники:

Від позивача: Логінов В. Г.. представник, довіреність № б/н від 11.11.2015 р.;

Від відповідача: Бойко М. М., представник, довіреність № б/н від 04.10.2016 р.;

Від третьої особи:не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія "Міськбудінвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" про стягнення 2 094 406,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14152/16 призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.08.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 слухання справи відкладено до 05.10.2016.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 року № 04-23/2001 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2016 року, справа № 910/14152/16 передана для розгляду судді Мандриченку О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2016 року справа № 910/14152/16 прийнята до свого провадження суддею Мандриченком О. В. та призначено слухання справи на 20.10.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року до участі у справі № 910/14152/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2", слухання справи відкладено до 01.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 року слухання справи відкладено до 17.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2016 року слухання справи відкладено до 29.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року слухання справи відкладено до 13.12.2016 року.

10 серпня 2016 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу, а саме кошти, що належать відповідачу, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог, а також накласти арешт на все майно, що належить відповідачу в межах вищевказаних сум.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Однак позивач не навів жодних обставин, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, як і не довів співрозмірності предмету позову із заходами до забезпечення позову, які просить позивач вжити у заяві, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

У судовому засіданні 20.10.2016 р. від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаною з нею іншою справою № 910/18269/16.

Господарський суд розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не знаходить підстав для їх задоволення оскільки не вбачає пов'язоності справ, а встановлені у справі 910/18269/16 обставини не впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, які господарський суд може встановити самостійно.

Під час розгляду справи позич неодноразово збільшував позовні вимоги. Так, через відділ діловодства господарського суду 12.12.2016 р. від представника позивача надійшла заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просить суд стягнути з відповідача 2 028 667,89 грн. суми основного боргу, 223 457,49 грн. пені, 21 916,89 грн. трьох процентів річних та 34 800,35 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

У судовому засіданні 19.04.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням останньої заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" 18.02.2013 року було укладено договір №19/02-13. (далі - договір).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" 04.12.2015 року було укладено угоду про розірвання договору №19/02-13 від 18.02.2013 (угода про розірвання).

Відповідно до п. 3 угоди про розірвання передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" зобов'язується повернути позивачу отриманий раніше аванс в розмірі 2 028 667,89 грн. до 30.06.2016 року

З метою забезпечення виконання зобов'язань по угоді про розірвання між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн-Канада" (відповідачем) було укладено тристоронній договір - договір поруки №1 від 04.12.2015 року. (далі - договір поруки)

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" обов'язок передбачений п. 3 угоди про розірвання не виконало - грошові кошти на користь позивача в сумі 2 028 667,89 грн. до 30.06.2016 р. не перерахувало, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість на суму 2 028 667,89 грн.

Відповідно до п. 4 та п. 5 договору поруки відповідач зобов'язався, як солідарний боржник, в разі невиконання або часткового (не повною мірою) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" обов'язків по угоді про розірвання, оплатити основну заборгованості на суму 2 028 667,89 грн. та пеню, у випадку прострочення виконавцем своїх зобов'язань.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Стаття 553 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що 06.09.2016 року ТОВ «Енергопроект-2» частково оплатило заборгованість перед ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» в сумі 500 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №2346 від 06.09.2016 року. 01.12.2016 року ТОВ «Енергопроект-2» оплатило решту заборгованість на користь ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» в сумі 1 528 667,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2395 від 01.12.2016 року. Таким чином основний борг в сумі 2 028 667, 89 грн. був погашений ТОВ «Енергопроект-2» після звернення позивача до суду.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2 028 667,89 грн.

В той же час, у зв'язку з порушенням строків виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача 223 457,49 грн. пені та 21 916,89 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4 та п. 5 договору поруки відповідач зобов'язався, як солідарний боржник, в разі невиконання або часткового (не повною мірою) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопроект-2" обов'язків по угоді про розірвання, оплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого в строк боргу за кожний день прострочення, у випадку прострочення виконання виконавцем своїх зобов'язання.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають задоволенню повністю у розмірі 223 457,49 грн. за визначений позивачем період.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 21 916,89 грн.

Судом встановлено, що основний борг в розмірі 2 028 667,89 грн. було сплачено після порушення провадження у справі, а отже витрати по оплаті судового збору покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України та Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року за № 7, оскільки спір виник з вини відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 2 028 667,89 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" (02152, м. Київ, просп. П. Тичини, 3-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" (04073, м. Київ, вул. С. Скляренка, 17, ) 223 457 (двісті двадцять три тисячі чотириста п'ятдесят сім) грн. 49 коп. пені, 21 916 (двадцять одну тисячу дев'ятсот шістнадцять) грн. 89 трьох процентів річних, 34 110 (тридцять чотири тисячі сто десять) грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 20.12.2016