КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа№ 910/5449/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - Яворська Г.І.

від відповідача - не з`явився

від ВДВС - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 (суддя Карабань Я. В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів"

на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів"

до Публічного акціонерного товариства „Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт"

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" звернулась до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 скаргу було повернуто скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 та справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою суду від 19.12.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.12.2016.

В судове засідання з`явився представник позивача (апелянта) та надав усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача та ВДВС в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановивши, що наявні матеріали справи є достатніми для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а неявка представника відповідача та ВДВС не перешкоджає розгляду справи, вони не були позбавлені можливості, у випадку необхідності, подати письмові пояснення, заперечення щодо поданої апеляційної скарги, вирішив розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача та ВДВС, встановивши наступне:

У березні 2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Фонд регіональних ресурсів" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" про стягнення 506 408, 23 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 36 від 31.01.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" на користь ТОВ "Консалтингова компанія "Фонд регіональних ресурсів" заборгованість у розмірі 265 000, 00 грн, 3 % річних у розмірі 20 042, 07 грн, інфляційні втрати у розмірі 210 631, 75 грн, пеню у розмірі 6 570, 70 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 533, 67 грн. В іншій частині позову відмовлено.

14.06.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 видано відповідний наказ.

15.08.2016 до відділу діловодства Господарський суд міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Фонд регіональних ресурсів" надійшла заява про видачу дублікату наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2016 вищевказану заяву задоволено, видано дублікат наказу.

29.11.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ «Консалтингова компанія «Фонд регіональних ресурсів» надійшла скарга на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бондаренко О.С. в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бондаренко О.С. щодо визначення вартості (оцінки) майна, належного ПАТ «СУППР», а саме: будівель та споруд, загальною площею 3 608, 70 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, Богуславський узвіз, 3, проведеного ТОВ «Прайм Гранд» оцінювачем ОСОБА_2; зобов'язати державного виконавця здійснити повторну оцінку майна ПАТ «СУППР», доручивши проведення оцінки іншому суб'єкту оціночної діяльності; на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити передачу майна на реалізацію до вирішення даної скарги, оскільки реалізація майна за явно заниженою ціною призведе до порушення прав стягувача.

Ухвалою суду від 05.12.2016 скаргу було повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Консалтингова компанія «Фонд регіональних ресурсів» подало до суду скаргу на дії державного виконавця, що підписана генеральним директором товариства, проте не надано доказів того, що дана особа дійсно є директором позивача та має повноваження на підпис позовної заяви.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

За змістом ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Представником апелянта суду була подана скарга на дії державного виконавця, що була повернута апелянту за ухвалою місцевого суду.

Дійсно, вказана скарга від імені ТОВ «Консалтингова компанія «Фонд регіональних ресурсів» підписана генеральним директором товариства Дзус Т.І.

Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документи, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

До матеріалів скарги стороною не було додано довідки з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де було б зазначено керівника позивача станом на час звернення з позовом до суду.

Проте, відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63, а також пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі таке.

Якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції, в разі наявності сумнівів щодо того, що Дзус Т.І. є дійсно директором товариства при винесені ухвали про призначення скарги до розгляду у справі мав змогу витребувати у позивача докази повноважень керівника підприємства як то: довідку з ЄДРПОУ, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де було б зазначено керівника позивача станом на час звернення із скаргою до суду чи документи, що посвідчують посадове чи службове становище Дзус Т.І. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду.

Крім того, суд не був позбавлений можливості самостійно перевірити інформацію щодо повноважень особи, що підписала скаргу на дії державного виконавця Дзус Т.І. на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua), що є у вільному доступі.

До того ж суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначалось вище, в рамках даної конкретної справи розглядалась позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Фонд регіональних ресурсів" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" про стягнення 506 408, 23 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 36 від 31.01.2013.

Вказана позовна заява також була підписана від імені позивача генеральним директором товариства Дзус Т.І.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, разом із позовною заявою до суду подавались копія виписки з ЄДРПОУ, в якій зазначено прізвище Дзус Т.І. як директора товариства.

Дані обставини перевірялись суддею при вирішенні питання прийняття до розгляду позовної заяви та постановлені ухвали суду про порушення провадження по справі.

До того ж, згідно тих же самих наявних матеріалів справи 910/5449/16, 25.04.2016 представником позивача до суду подавалась заява про приєднання до матеріалів справи витребуваних судом документів.

Відповідно до даної заяви позивачем надавались місцевому суду наступні документи: витяг з ЄДР від 07.04.2016, копія протоколу загальних зборів товариства від 05.05.2009 та копія наказу товариства про те, що Дзус Т.І. приступає до виконання повноважень директора товариства.

Посилання місцевого суду на постанову Верховного суду України № 34/224 від 17.01.2006 не приймається до уваги колегією суддів, з огляду на те, що правові висновки, що здійснені в даній постанові не мають жодного відношення до п.1.ч.1 ст. 63 ГПК України як підстави повернення скарги на дії ДВС за висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було визначено, що відсутність доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала скаргу є підставою для повернення такої скарги без розгляду, а отже оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 103 ГПК України встановлено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи положення ст. 104 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 по справі № 910/5449/16 - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 по справі № 910/5449/16 - скасувати.

Справу № 910/5449/16 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтингова компанія „Фонд регіональних ресурсів" до Публічного акціонерного товариства „Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" про стягнення грошових коштів.

Матеріали справи № 910/5449/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов