ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа № 922/2617/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Білецька А.М.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність № 1735 від 11.11.2016 р. (повноваження перевірив секретар судового засідання Колос А.А. Южноукраїнського міського суду Миколаївської області).

відповідача - ОСОБА_2 довіреність від 19.08.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2862 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 03.10.16 р. у справі № 922/2617/16

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", м. Южноукраїнськ

до Приватного акціонерного товариства "УКРПРОМОБЛАДНАННЯ", м.Харків

про стягнення 16841,50 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства "УКРПРОМОБЛАДНАННЯ" пеню в сумі 7398,70 грн. за порушення терміну постачання товару та штраф в сумі 9442,80 грн. за прострочення постачання понад 30 календарних днів, а також судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2016 р. у справі № 922/2617/16 позов задоволено частково в сумі 10703,68 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УКРПРОМОБЛАДНАННЯ" на користь Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська АЕС" пеню в сумі 7398,70 грн. за порушення терміну постачання товару, штраф в сумі 3304,98 грн. за прострочення постачання понад 30 календарних днів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 875,79 грн. В решті частині позову в сумі 6137,82 грн. відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що нарахування позивачем пені повністю відповідає положенням п. 4.1. договору та фактичним обставинам справи, перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем штрафу, судом встановлено, що сума штрафу дорівнює 3304,98 грн. В решті позовних вимог щодо сплати штрафу в сумі 6137,82 грн. позовна вимога є безпідставною, та ін.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" в сумі 10703,68 грн. скасувати, в іншій частині рішення залишити без змін, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі, посилаючись, зокрема на не набрання чинності договору за відсутності його реєстрації у головного підприємства та ін.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у запереченні та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 26.08.2015 р. між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (покупець) та Приватним акціонерним товариством "УКРПРОМОБЛАДНАННЯ" (постачальник) укладений договір на постачання товару № 53-123-01-15-01795 (далі - договір), згідно з умовами якого постачальник зобов'язався передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити апаратуру електричну для комутації чи захисту електричних кіл, на напругу не більше ніж 1000 В (вимикачі, міліамперметри, арматура сигнальна, перемикачі пакетні, клема, пости кнопкові, світлодіодні лампи, штовхальники кнопок, допоміжні контакти, рубильники, містки штекерні, колодки). Рік виготовлення товару - не раніше 2014 року.

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна вартість товару складає 120060,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 24012,00 грн., всього - 144072,00 грн.

Згідно з п. 2.2. договору, за даним договором оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару згідно з специфікацією № 1 (додаток до договору № 1).

Відповідно до п. 3.1. договору, постачання здійснюється на протязі 70 днів після укладання договору автотранспортом постачальника на умовах DDР, м. Южноукраїнськ Миколаївської області, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарств, відповідно до Правил Інкотермс-2000. Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно з п. 4.1. договору, у разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, "Постачальник" зобов'язався сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого в строк товару.

Відповідно до п. 11.3.1. договору, постачальник зобов'язався забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 12.1. договору сторонами передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП "НАЕК" "Енергоатом".

Відповідно до п. 12.2. договору, дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2016 р.

У позовній заяві позивач зазначає, що зобовязання по постачанню товару за видатковою накладною № 562 від 25.09.2015 р. на суму 77418,00 грн. виконано вчасно. Проте, зобовязання по постачанню товару за видатковою накладною № 739 від 19.11.2015 р. на суму 19440,00 грн. виконано з запізненням. Зобовязання по постачанню товару на суму 47214,00 грн. не виконано.

Позивачем нарахована пеня в сумі 174,96 грн. за період прострочення постачання з 10.11.2015 р. 18.11.2015 р. з суми 19440,00 грн. відповідно до п. 4.1. договору.

Також позивачем нарахована пеня в сумі 7223,74 грн. за період прострочення постачання з 10.11.2015 р. 10.04.2016 р. з суми 47214,00 грн. відповідно до п. 4.1. договору.

Крім того, позивачем нарахований штраф в сумі 9442,80 грн. за прострочення постачання понад 30 календарних днів відповідно до п. 4.1. договору.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що нарахування позивачем пені повністю відповідає положенням п. 4.1. договору та фактичним обставинам справи, перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем штрафу, судом встановлено, що сума штрафу дорівнює 3304,98 грн. В решті позовних вимог щодо сплати штрафу в сумі 6137,82 грн. позовна вимога є безпідставною, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином суд першої інстанції вірно зазначив про можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань, що передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

Згідно з п. 4.1. договору, у разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, "Постачальник" зобов'язався сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого в строк товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Наданий позивачем розрахунок пені в розмірі 7398,70 грн. відповідає вимогам законодавства та здійснено з урахуванням п. 4.1. договору.

Наданий позивачем розрахунок 7 % штрафу на суму боргу 47214,00 грн. складає 3304,98 грн. Решта позовних вимог щодо сплати штрафу в сумі 6137,82 грн. заявлена позивачем безпідставно.

При цьому, доводи відповідача щодо не визначення сторонами термінів виконання зобов'язання щодо поставки не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на помилковому трактуванні діючого законодавства, оскільки в п. 3.1. договору постачання визначено термін поставки.

Також вірно зазначено судом першої інстанції, що пунктом 12.1. договору сторонами визначено, що договір є укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП "НАЕК" "Енергоатом". Проте відповідачем не доведено що даний договір постачання не зареєстровано в ДП "НАЕК" "Енергоатом" або зареєстровано іншою датою ніж зазначена у договорі - 26.08.2015 р. та доказів, що спростовують його реєстрацію, у т. ч. зазначену в Інтернет ресурсах, не надано

Матеріалами справи підтверджено, що виконання даного договору почалося - 25.09.2015 р.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 03.10.16 р. у справі № 922/2617/16 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УКРПРОМОБЛАДНАННЯ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.10.16 р. у справі № 922/2617/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Білецька А.М.