номер провадження справи 4/128/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 Справа № 904/10057/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД, (49041, м.Дніпропетровськ, пр. Праці, буд. 9)

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів,14)

про стягнення 64 994, 40 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача не з'явився;

Від відповідача ОСОБА_1, довіреність №43 від 31.12.2015р.;

10.11.2016 р. до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 р. на підставі ст., ст. 15, 17 ГПК України за підсудністю надійшла справа № 904/10057/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД, м.Дніпропетровськ до ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м.Запоріжжя про стягнення 64 994, 40 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2016р. справу № 904/10057/16 призначено до розгляду суді ОСОБА_3

Ухвалою суду від 10.11.2016р., справу № 904/10057/16 прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження справи 4/128/16, судове засідання призначено на 20.12.2016 р.

В судовому засіданні 20.12.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач в судове засідання 20.12.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не попередив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заявлені позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які грунтуються на ст., ст. 193, 265 ГК України та на підставі договору про закупівлю товарів №690316 від 30.03.2016р., позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго суму 64 994, 40 грн. грн. заборгованості.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 64 994, 40 грн. грн. заборгованості за договором №690316 від 30.03.2016р. визнав в повному обсязі, про що повідомив у судовому засіданні. Разом з тим, 20.12.2016 на адресу суду надійшов відзив по справі, в якому відповідач просить розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі №904/10057/16 строком на 6 місяців, починаючи з січня 2017р. по червень 2017р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд ВСТАНОВИВ:

30.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД (позивачем у справі) та ОСОБА_2 акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (відповідачем у справі) був укладений договір про закупівлю товарів №690316 (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору позивач (постачальник) зобов'язався передати у встановлений строк у власність відповілача (покупця) товар, зазначений в специфікації до договору (Додаток №1), а покупець прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 1.2 Договору найменування товару - Апаратура електрична для комутації чи захисту електричних кіл на напругу більше ніж 1000 В (муфти кабельні) (далі - товар).

Номенклатура, асортимент, кількість, ціни та технічні (якісні) характеристики товару зазначені в специфікації до Договору (Додаток №1).

Відповідно до п. 3.1 Договру Ціна цього Договору становить: всього без ПДВ - 108 324 грн. 00 коп. ПДВ 20% - 21 664 грн.80 коп. Всього з ПДВ - 129 988 грн. 80 коп.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за товар здійснюються «Покупцем» шляхом поетапної оплати: попередня оплата (у разі фінансової спроможності «Покупця») в розмірі до 50% вартості кожної замовленої партії товару, що здійснюється на підставі рахунку-фактури. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі товар) (видаткової накладної) та за умови реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної, яка складена відповідно до вимог законодавства, діючого на дату її складання, та умов цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договір товар має бути поставлений у березні-грудні 2016р.

Відповідно до Спецефікації (Додаток №1 до договору), сторони визначили найменування товару Муфта GUSJ 42/120-240-3 HL, вартість товару - 129988, 80 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору, відповідно до видаткової накладної №Бух-19 377 від 29.04.2016р. на суму 129988, 80, позивач поставив відповідачу товар передбачений умовами договору.

Зазначена видаткова накладна узгоджена між позивачем і відповідачем, має підписи уповноважених осіб сторін та скріплена печатками підприємств.

Крім того, факт отримання товару підтверджується довіреністю №92 від 28.04.2016р. на отримання товарно-матеріальних цінностей встановленої форми та товарно-транспортною накладною, копії зазначених документів долучені до матеріалів справи.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням зазначеного, зобов'язання відповідача оплатити поставлену продукцію за спірний період не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать фактичні обставини справи, відповідачем на користь позивача згідно Договору про закупівлю товарів №690316 від 30.03.2016р. за поставлений товар було перераховано, згідно п. 4.1 Договору, суму у розмірі 64 994, 40 грн. (передплату в розмірі 50 % від вартості поставленої партії).

Решту вартості поставленої продукції за Договором про закупівлю товарів №690316 від 30.03.2016р. в розмірі 64 994, 40 грн. відповідач не сплатив.

Доказів погашення заборгованості у повному обсязі, станом на час вирішення справи в судовому засіданні, відповідач суду не надав.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 64 994, 40 грн. за договором №690316 від 30.03.2016р. визнав, про що повідомив у судовому засіданні.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що уразі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, у звязку з чим прийняти рішення про задоволення позовної заяви про стягнення з акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД 64 994, 40 грн. заборгованості за договором №690316 від 30.03.2016р.

Крім того, судом розглянуто клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі №904/10057/16 строком на 6 місяців, починаючи з січня 2017р. по червень 2017р.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. вирішуючи питання про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси і фінансовий стан обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Мотивуючи клопотання про розстрочку виконання судового рішення, відповідач зазначив, що підприємство відповідача перебуває у тяжкому фінансовому стані. Скрутний фінансовий стан відповідача підтверджується наступними факторами: 30.09.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП, Відповідач) прийнято постанову № 1768 Про алгоритм перерахування коштів на жовтень 2016 року, якою встановлено відсоток відрахування коштів на поточний рахунок ВАТ Запоріжжяобленерго в розмірі 6,40%, при цьому, в рядку 33 графи Сума додаткових щодобових відрахувань (утримань) коштів на поточні рахунки або з поточних рахунків ПРТ, грн. додатку №1 постанови НКРЕКП №1768 від 30.09.2016 зазначена цифра - 29 155 449,31. В подальшому, НКРЕКП було прийнято Постанови №1780 від 05.10.2016 року, № 1840 від 17.10.2016 року, №1872 від 21.10.2016 року, якими внесено зміни до Постанови НКРЕКП від 30.09.2016 р. № 1768, а саме: в рядку 33 додатка № 1 до Постанови цифри -29 155 449,31 замінено послідовно на цифри, спочатку на -30 346 101,03, в наступному на -63 455 468,14, та на -85 797 868,27. Крім того, за період 2015р. та одинадцять місяців 2016р.НКРЕКП було встановлено нульовий відсоток відрахувань коштів, які надходили на рахунок відповідача зі спеціальним режимом використання. Станом на листопад 2016 року у ВАТ Запоріжжяобленерго існує заборгованість із виплати заробітної плати перед працівниками товариства в розмірі 60,07 млн. грн., а також податкам, які нараховуються при виплаті заробітної плати в розмірі 23,72 млн. грн. Крім того, товариство має податковий борг по сплаті до бюджетів всіх рівнів податків, зборів та обов'язкових платежів в загальному розмірі 66,1 млн. грн. Кредиторська заборгованість ВАТ Запоріжжяобленерго перед іншими кредиторами, станом на 30.09.2016 року складає 67,6 млн. грн. Чистий фінансовий результат (збиток) складає 2 402 тис. грн.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи фінансовий стан ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, що підтверджується відповідними довідками та звітом про фінансові результати за перше півріччя 2016р., нульовим алгоритмом коштів, які списуються НКРЕКП з поточних рахунків відповідача, що унеможливлює та обмежує розрахунки відповідача з контрагентами, суд визнає доводи відповідача обґрунтованими, а обставини винятковими та такими, що ускладнюють одночасне виконання судового рішення у справі № 904/10057/16 та вважає за доцільне клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду задовольнити. Однак, суд вважає за необхідне зменшити термін розстрочки, розстрочити виконання рішення від 20.12.2016 р. у справі № 904/10057/16 в частині стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД 64 994 грн. 40 коп. основного боргу на два місяці з 01.01.2017 р. по 01.03.2017 р. зі сплатою щомісячно рівними частками по 32 497 грн. 20 коп.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 47, 49, 75, 78, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД, м.Дніпропетровськ до ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м.Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів,14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД, (49041, м.Дніпропетровськ, пр. Праці, буд. 9, ) 64 994 (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 40 коп. основного боргу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2016 р. у справі № 904/10057/16 в частині стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів,14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ЛТД, (49041, м.Дніпропетровськ, пр. Праці, буд. 9, ) 64 994 грн. 40 коп. основного боргу на два місяці з 01.01.2017 р. по 01.03.2017 р. зі сплатою щомісячно рівними частками по 32 497 грн. 20 коп. Видати наказ.

Суддя Н.Г.Зінченко

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 22 грудня 2016 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.