Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" грудня 2016 р. Справа № 906/1153/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвок.свідоц. № 000752;

ОСОБА_2 - експерт, директор

від відповідачів: 1) ОСОБА_3 - дов. № 2.6-10/16/81 від 25.01.2016

2) не прибув

від третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (м. Житомир)

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Житомир)

2) Коростенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Коростень)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (м. Житомир)

про стягнення 9500,00 грн

ПП "Україна-Експерт-Центр" подало до суду позов про стягнення з Коростенського міжрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 9500,00 грн заборгованості за надані послуги.

Ухвалою від 24.11.2016 господарський суд порушив провадження у справі, призначив судове засідання для її розгляду, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні подала відзив на позов, згідно якого просила в задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначила, що позов є безпідставним з тих причин, що минули строки пред'явлення актів виконаних робіт до оплати з огляду на те, що договір №12 від 14.06.2013 (з урахуванням додаткових угод) на підставі якого було складено акти, припинив свою дію 31.12.2013. Також повідомила, що у 2015 році був укладений договір №16 від 18.06.2015 на з врахуванням додаткових угод термін дії його сплинув 30.04.2015, а позивачем у справі акти виконаних робіт до вказаного строку не було надано, то такі акти не підлягають оплаті (а.с. 59-63).

Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, листом від 15.12.2016 № 3-24-36/21225 просив здійснювати розгляд справи без участі повноважного представника на розсуд суду (а.с. 90).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, у надісланому суду запереченні на позов від 14.12.2016, відповідно до якого, зокрема, в задоволенні вимоги позивача просить відмовити в повному обсязі з тих мотивів, що Казначейство, виконуючи свої повноваження не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало, відсутній причинно - наслідковий зв'язок між діями Казначейства та не виплатою коштів позивачу (а.с. 65, 66).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр") має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за № 16536/14, виданий Фондом державного майна України від 05.06.2014, який надає йому право здійснювати оцінку рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, в т. ч. прав на об'єкти інтелектуальної власності (а. с. 30).

У відповідності до приписів статей 7, 13 Закону України "Про виконавче провадження" позивач є учасником виконавчого провадження, який залучається до участі на підставі постанови державного виконавця, у випадку коли є необхідність у з'ясуванні та роз'ясненні питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження й потребують спеціальних знань, а саме: для оцінки майна боржника (нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден) та для оцінки за регульованими цінами. Таку діяльність по визначенні вартості майна боржника позивач як суб'єкт оціночної діяльності проводить згідно з Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що відносини із суб'єктами оціночної діяльності можуть бути побудовані на підставі договору, який визначає права і зобов'язання його контрагентів.

Відтак, суб'єкт оціночної діяльності як учасник виконавчого провадження, може залучатися до участі для виконання покладених на нього законодавством України завдань по оцінці майна боржника не тільки на підставі владного припису державного виконавця (постанови) як державного органу, відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", а й у силу договору.

Так, відносини сторін спору по наданню відповідачу 2 (Коростенському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області) у 2015 році професійних послуг суб'єкта оціночної діяльності регулювалися договором № 16 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.06.2015 (далі - договір, а.с. 40-41), укладеному між відповідачем 1 (Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області) як замовником послуги та позивачем як її виконавцем.

Перелік документів, необхідних для проведення експертної оцінки майна, та вартість однієї експертної години були погоджені сторонами в додатки 1,2 до договору № 16 від 18.06.2015 (а. с. 42,69-71).

За пунктом 1.2 договору, обсяг надання послуг визначався у сумі 120000,00 грн.

У зв'язку з тим, що фактичний обсяг послуг, наданих виконавцем, був менший передбачених у договорі № 16 від 18.06.2015, Додатковими угодами № 1, №2, № 3 №4 від 31.12.2015, 10.02.2016, 25.03.2016 та 29.04.2016 відповідно, сума договору постійно змінювалася (а. с.43-44).

Додатковою угодою № 3 від 25.03.2016 до договору сторони продовжили строк дії договору до 30.04.2016 (а. с. 43).

За умовами укладеного договору, на позивача було покладено обов'язок надавати послуги з обов'язковим укладенням з районними, міськрайонними відділами державної виконавчої служби, додаткових договорів, які є невід'ємною частиною договору № 16 від 18.06.2015 і укладаються на підставі постанови державного виконавця для проведення оцінки майна арештованого держаним виконавцем. Підставою для оплати послуг позивача визначено підписаний акт приймання-передачі послуг (п. 4.1, пп. 6.3.3 п. 6.3 договору).

Матеріалами справи підтверджено, що постановами про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктів господарювання для участі у виконавчих провадженнях, на підставі ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" в особі директора ОСОБА_2. Вказаними постановами ПП "Україна-Експерт-Центр" зобов'язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення ринкової вартості рухомого та нерухомого майна боржника, а також попереджено про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку чи за дачу завідомо неправдивого висновку.

Згідно з наданих позивачем до справи висновків про вартість майна (а.с.13,16,18,20,22,24,26,28) вбачається, що ним на підставі постанов державного виконавця було проведено роботи по оцінці майна боржників, про що позивачем як виконавцем та відповідачем 2 як безпосереднім отримувачем послуг було складено акти прийому-передачі послуг на загальну суму 9500,00 грн (а.с.13,15,17,19,21,23,25,27).

Приписами п. 4.1 договору передбачено, що розрахунки за послуги з оцінки майна проводяться шляхом оплати замовником рахунку виключно після пред'явлення виконавцем підписаного акту приймання-передачі послуг.

В матеріалах справи містяться рахунки на оплату, до яких додано адресовані відповідачу 1 розрахунки обґрунтованості вартості виконаних оціночних послуг на суму 9500,00 грн (а.с. 49-58).

Приписами п. 4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання на винагороду за надані ним послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому КМУ. Винагорода та інші витрати, зумовлені наданням висновку або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються в порядку, встановленому КМУ.

Слід зазначити, що підписаними зі сторони споживача послуг актами приймання-передачі, в яких здійснено посилання на звіт про оцінку майна, підтверджено факт використання у виконавчих провадженнях відповідачем 2 висновків про вартість майна, здійснених позивачем в рамках виконавчих проваджень щодо визначення ринкової вартості об'єктів оцінки.

Звідси суд дійшов висновку, що складені позивачем акти прийому-передачі послуг з оцінки, в яких відповідач 2 погодив прийняття звітів про оцінку вартості майна з вартістю послуг на загальну суму 9500,00 грн шляхом вчинення підпису та скріплення печаткою установи, також є належним доказом прийняття і використання у виконавчому провадженні звітів про оцінку вартості майна, складених позивачем.

11.10.2016 позивачем було надіслано відповідачу 1 лист вих. № 106, в якому позивач просив провести звірку розрахунків, підтвердити та виплатити йому суму боргу за виконані роботи/послуги згідно з постанов державного виконавця за період 2015 - 2016 роки згідно з переліком (а. с. 32).

Оскільки державні виконавці відповідача 2 владними приписами зобов'язали позивача здійснити оцінку майна боржників з питань визнання його вартості, а позивач, в свою чергу, у зв'язку з відсутністю правових підстав для відводу, здійснив оцінку майна, а результати оцінки у вигляді звітів (висновків) передав державним виконавцям для використання у виконавчому провадженні та вони були ними прийняті, звідси суд констатує обов'язок відповідачів оплатити надані позивачем послуги з експертної оцінки вартості майна боржників на суму 9500,00 грн.

Між іншим, суд зазначає, що посилання відповідача 1 у відзиві на позовну заяву на те, що оплата за надані послуги з експертної оцінки залежить від забезпечення коштами з державного бюджету за відповідними кошторисними призначеннями, не вважається обставиною, яка може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні, оскільки однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади (ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, ст. 1 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 т. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У даній справі зобов'язання позивача провести оцінку вартості майна виникли на підставі постанов державного виконавця, які в силу ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження"( в редації Закону №606-ХІУ) є обов'язковими для виконання, договору № 16 від 18.06.2015 (з додатковими угодами до нього), актів приймання-передачі послуг, а обов'язок відповідачів провести оплату - у зв'язку з прийняттям наданих позивачем послуг на підставі актів без застережень на загальну суму 9500,00 грн.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Станом на час прийняття рішення, відповідачі не надали суду доказів погашення заборгованості перед позивачем за послуги з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні на загальну суму 9500,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості на вище вказану суму є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази та зроблені господарським судом в процесі розгляду справи висновки, суд вважає позов позивача заявленим у відповідності до вимог чинного законодавства та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 9500,00 грн боргу за послуги з експертної оцінки майна.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача 2, у відповідності до ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Коростенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (; р/р 0409, 0409, 0409 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) на користь приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (10030, АДРЕСА_1, ):

- 9500,00 грн за надані послуги з оцінки майна;

- 1378,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.12.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1- у справу,

2 - другому відповідачу (рек. з повід.),

3 - третій особі (рек. з повід.)