ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р.Справа № 915/935/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2, керівник, ОСОБА_3, за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення господарського суду Миколаївської області від 21 вересня 2016 року

по справі №915/935/16

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод залізобетонних виробів»

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №30 від 22.02.2016 року,

В судовому засіданні 08.12.2016р. оголошувалась перерва до 14.12.2016р.

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 (далі-позивач) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод залізобетонних виробів» (далі-відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», оформленого протоколом №30 від 22.02.2016р., про виключення ОСОБА_5 з учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.09.216р. (суддя Фролов В.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду про відмову у задоволенні позову мотивовано невиконанням позивачем вимог п.4.3 Статуту ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», неодноразову, систематичну неявку ОСОБА_5 на загальні збори Товариства, що віднесено до обовязків учасників товариства.

За висновком суду, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», оформлене протоколом №10 від 22.02.2016р., прийняте у відповідності до Статуту ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» та вимог Закону України «Про господарські товариства», а, отже, відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Господарський суд в оскарженому рішенні не звернув уваги, що Статут Товариства, на який він послався, було зареєстровано 05.03.2015р., а проведення загальних зборів проводилось 12.11.2013р., 27.02.2014р., 15.08.2014р., 25.02.2015р. та 22.02.2016р.

Крім цього, судом встановлено, що систематична неявка ОСОБА_5 на загальні збори Товариства призводила до неможливості прийняття рішень, віднесених до компетенції Товариства та дезорганізовувала роботу Товариства.

Скаржник з цим не згоден, оскільки ОСОБА_5 ніяким чином не могла дезорганізувати роботу Товариства маючи у власності 2548 часток, що у відсотковому відношенні складає 0,4972 відсотка.

На думку скаржника, виключення ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» відбулося за відсутності підстав, передбачених статтею 64 Закону України «Про господарські товариства», які б свідчили про перешкоджання позивачем досягненню цілей Товариства.

Позивач з моменту заснування Товариства до дня виключення її зі складу учасників жодного разу не порушувала свої обовязки, як учасник Товариства і ніякими своїми діями не перешкоджала досягненню мети Товариства, так як була зацікавлена в результатах господарської діяльності ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

Оскаржене рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», оформлене протоколом №30 від 22.02.2016р., не містить обґрунтувань та доказів перешкоджання позивачем досягненню цілей Товариства.

В подальшому, представником скаржника були надані суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких останній зазначив, що згідно довіреності від 27.08.2014р. представником позивача в ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» був її син ОСОБА_6.

Відповідачем не надано жодного доказу направлення на його адресу повідомлень про збори. Про те, що у позивача є представник, якому було надано всі повноваження учасника Товариства підтверджується видатковими касовими ордерами про отримання дивідендів від 29.08.2014р., 27.02.2015р., 19.03.2015р. та 10.03.2015р.

Представник позивача ОСОБА_6 ніяким чином не був повідомлений, як учасник Товариства, про проведення зборів 25.02.2015р. та 22.02.2016р.

Також, відповідачем не було надано ніяких доказів стосовно того, що 10.10.2013р., 24.01.2014р., 16.07.2014р., 22.01.2015р. та 20.01.2016р. на адресу позивача надсилались саме повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

На думку скаржника, відповідач міг, але навмисно не повідомляв останніх особисто під підпис про проведення загальних зборів учасників Товариства із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Підсумовуючи усе викладене, скаржник наполягає на тому, що ані позивач, ані її представник, як учасники Товариства, ніяких повідомлень про проведення загальних зборів учасників Товариства не отримували, ніяких дій, спрямованих на неможливість прийняття рішень, віднесених до компетенції Товариства, дезорганізації роботи Товариства, перешкоджання досягненню цілей Товариства не робили та матеріали справи таких доказів не містять.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вважає рішення у даній справі законним, обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги з підстав їх безпідставності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.02.2016р. рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод залізобетонних виробів», оформленим протоколом №30 від 22.02.2016р., ОСОБА_5 виключено з учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

ОСОБА_7 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» мотивовано систематичним невиконанням позивачем своїх обовязків, як учасника Товариства, порушенням вимог п.4.3 Статуту ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» та перешкоджанням позивачем такими діями господарській діяльності Товариства.

Апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги дійшов висновку, що права позивача є порушеними та підлягають захисту, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 116 ЦК України, яка кореспондується зі ст.10 Закону України «Про господарські товариства» унормовано, що прийняття участі в управлінні товариством є правом, а не обовязком учасника.

Таким чином, у законі відсутні норми, які зобовязували б учасників брати участь у загальних зборах учасників товариства.

З урахуванням вказаних вище норм, господарським судом невірно зроблено висновок щодо виключення учасника Товариства ОСОБА_5 на підставі її систематичного незявлення на загальні збори учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

Що стосується наявності фактів перешкоджання позивачем господарській діяльності Товариства, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями ст.100, п.7 ч.4 ст.145 Цивільного кодексу України, ст.64 Закону України «Про господарські товариства» передбачена можливість виключення з Товариства учасників товариств з обмеженою відповідальністю, які систематично не виконують чи неналежним чином виконують свої обовязки або перешкоджають досягненню цілей товариства.

Виключення учасника Товариства передбачено і п.5.5 Статуту ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 25.02.2015р.

Пунктом 29 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» встановлено, що при вирішені спорів, повязаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди повинні дослідити всі обставини, повязані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у звязку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний звязок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

При цьому, слід враховувати, що рішення про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причинами такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обовязків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обовязків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів» №30 від 22.02.2016р. були прийняті наступні рішення: 1) затвердження голови і секретаря загальних зборів учасників; 2) обрання голови лічильної комісії; 3) затвердження регламенту проведення загальних зборів учасників; 4) виключення учасників Товариства; 5) виплата виключеним учасникам з Товариства розміру номінальної вартості його часток у статутному капіталі Товариства із застосуванням коефіцієнту два протягом дванадцяти місяців з дня прийняття цього рішення; 6) внесення змін до Статуту Товариства.

Єдиною підставою для виключення пятьох осіб, в тому числі і ОСОБА_5 з числа учасників Товариства в протоколі зазначено те, що вони систематично не брали участь у загальних зборах Товариства.

Відповідно до статей 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів учасників товариства належить, в тому числі, прийняття рішення про внесення змін до статуту товариства, таке рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право власності на частку у статутному капіталі в розмірі 2548 номінальною вартістю 13377 грн., власником якої є ОСОБА_5, що у відсотковому відношенні складає 0,4972 відсотка всього статутного капіталу Товариства.

Статтею 60 Закону України «Про господарські товариства» передбачений порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Загальні збори учасників ТОВ вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Отже, на загальних зборах можуть бути присутніми не всі учасники товариства, а також учасники товариства мають право утриматися від голосування щодо того чи іншого питання так само й голосувати проти, що не впливає на законність рішень, які приймаються за наявності кворуму та забезпечення більшості голосів у ході голосування.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ч.5 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» не містить вимоги щодо підписання змін до установчих документів всіма учасниками, тому в даному випадку відсутність підпису одного з учасників, який не брав участі у прийнятті рішення про затвердження змін до Статуту, на Статуті товариства у новій редакції не може свідчити про недійсність внесених змін до Статуту чи бути перешкодою у державній реєстрації змін до Статуту.

Таким чином, є безпідставними твердження відповідача про те, що неучасть позивача у загальних зборах Товариства перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», з огляду на таку її частку у статутному капіталі.

Представник позивача як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі посилається на те, що у звязку з неповідомленням позивача належним чином про рішення загальних зборів учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», які відбувалися 12.11.2013р., 27.02.2014р., 15.08.2014р. та 22.02.2016р., остання була позбавлена можливості щодо ознайомлення з матеріалами стосовно питань порядку денного, не міг приймати участі у зазначених зборах та якимось чином сприяти досягненню мети у господарській діяльності Товариства.

В матеріалах справи наявна копія довіреності, видана ОСОБА_5 на імя ОСОБА_6 (№1-1855 від 27.08.2014р.), яка свідчить про надання останньому усіх повноважень представляти її права та інтереси як акціонера (учасника) ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

Представником позивача отримувалися дивіденди Товариства, що підтверджується видатковими касовими ордерами про отримання дивідендів від 29.08.2014р., 27.02.2015р., 19.03.2015р. та 10.03.2015р.

При цьому, жодних доказів належного повідомлення ОСОБА_6 про загальні збори учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», які відбулися 22.02.2016р. та на яких було виключено ОСОБА_5 з учасників Товариства всупереч вимог чинного законодавства та Статуту ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно з вимогами ст.ст.32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судова колегія приходить до висновку, що вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, належним чином доведені, обґрунтовані нормами законодавства, а тому підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 21 вересня 2016 року у справі №915/935/16 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборі учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», оформлене протоколом №30 від 22.02.2016р. в частині виключення ОСОБА_5 з учасників ТОВ «Миколаївський завод залізобетонних виробів».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод залізобетонних виробів» на користь ОСОБА_4 1378, 00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову та 1515,80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_7