КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа№ 911/1575/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участі представників:

від позивача: Чоботарьова І.Г. - представник

від відповідача: Палькевич Н.С. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року у справі №911/1575/16 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз»

про стягнення 8 765 929,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року у справі № 911/1575/16 позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково: стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 802 243 (вісімсот дві тисячі двісті сорок три) грн. 70 коп. 3% річних, 2 625162 (два мільйони шістсот двадцять п'ять тисяч сто шістдесят дві) грн. 13 коп. інфляційних втрат та 51 411 (п'ятдесят одну тисячу чотириста одинадцять) грн. 10 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року у справі № 911/1575/16 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року апеляційну прийнято до провадження у складі головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді: Дідиченко М.А., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 05.10.2016.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016, у зв'язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді (судді-доповідача) Смірнової Л.Г. для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 справу прийнято до провадження у вищезазначеному складі судової колегії та призначено до розгляду на 23.11.2016.

23.11.2016 в судовому засіданні оголошено перерву на 07.12.2016.

06.12.2016 від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначає, що для ухвалення законного та справедливого рішення необхідно повно та всебічно дослідити розрахунок інфляційних втрат за березень 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 розгляд справи відкладено на 21.01.2016.

21.12.2016 від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

31 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу № 13-415-ПР (надалі - Договір), відповідно до умов якого (розділ 1 Договору) продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2014 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ протягом січня 2013 року, червня - серпня 2013 року, лютого-квітня 2014 року на загальну суму 311 044 089,74 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних та скріплених печатками сторін актами приймання-передачі природного газу за вказаний період.

Із зазначених актів вбачається, що сторонами спору підписано акти без зауважень та за відсутності з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору, тобто, відповідач не заперечував щодо обсягів, сум, якості поставленого газу та строків поставки за підписаними актами.

Таким чином, за наслідками дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання щодо поставки природного газу у відповідності до умов Договору, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

Згідно статті 11 Договору (в редакції Додаткової угоди № 15 від 19.06.2016), договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Позов мотивовано тим, що в порушення свого грошового зобов'язання, вартість послуг з постачання природного газу відповідач сплачував з простроченням, в зв'язку з чим відповідачем було порушено умови п. 6.1. Договору щодо своєчасної оплати поставленого газу.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те, що він був позбавлений можливості своєчасно сплатити вартість поставленого газу, оскільки позивачем не було своєчасно підписано та повернуто акти приймання-передачі природного газу.

Згідно з п. 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.4 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Положеннями пункту 6.1 Договору, в редакції додаткової угоди №3 від 28.04.2014, сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки.

У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, остаточно відповідач розрахувався за поставлений газ 27.11.2014, що не заперечувалось представниками сторін.

Відповідно до ст.1 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Нормами ч.1 ст.9 вказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ у даному випадку акт приймання-передачі природного газу має підтверджувати факт здійснення госпоперації отримання природного газу за місяць.

Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем обов'язку за Договором щодо направлення позивачу підписаних ним примірників актів приймання-передачі природного газу, натомість отримання вказаних актів підтверджується тим, що копії вказаних актів долучені позивачем до позовної заяви, натомість, в матеріалах справи відсутні докази повернення позивачем підписаних актів відповідачу, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що вказані акти приймання-передачі природного газу за вказаним Договором відповідачу не повертались.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Нормами ст. 613 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

У зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо повернення актів приймання-передачі природного газу, колегія суддів дійшла висновку, що у позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами акта (аналогічна правова позиція міститься, в тому числі, у постановах Вищого господарського суду України від 08.08.2016 у справі № 911/33/16 та від 11.08.2016у справ №906/12/16)

А відповідно, оскільки позивачем не доведено факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за Договором, підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат відсутні, у зв'язку з чим, позов є не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 року у справі № 911/1575/16 підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року у справі № 911/1575/16 - скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178; ) 144 637,84 грн. (сто сорок чотири тисячі шістсот тридцять сім грн. 84 коп.) - судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

6. Матеріали справи № 911/1575/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова