ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2016 Справа № 920/1026/16

за позовом Державного професійно технічного навчального закладу Конотопський професійний ліцей, м. Конотоп, Сумська область,

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Конотоп, Сумська область,

про стягнення 19 890 грн. 80 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_3 (директор);

Від відповідача ОСОБА_2;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 19 904 грн. 12 коп. боргу з відшкодування витрат за теплову енергію відповідно до договорів № 1 від 01.04.2016 та № 2 від 01.01.2015 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 3408к від 16.12.2016), в якій просить суд стягнути з відповідача 19 890 грн. 80 коп. боргу з відшкодування витрат за теплову енергію відповідно до договорів № 1 від 01.04.2016 та № 2 від 01.01.2015 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог (вх. № 3408к від 16.12.2016) до розгляду.

Позивач подав додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог № 217 від 12.12.2016 та докази на підтвердження своєї позиції по справі.

Позивач подав лист № 222 від 16.12.2016 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів на підтвердження позовних вимог.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав пояснення (вх. № 10324 від 17.11.2016) разом з власним розрахунком суми боргу з відшкодування витрат за теплову енергію, відповідно до якого заборгованість становить 15 432 грн. 51 коп.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до договору оренди державного майна № 1439 від 24.11.2009, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та відповідачем, з урахуванням договорів про внесення змін до договору від 22.10.2013 та від 30.01.2015, відповідачу передано в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 164,1 кв.м., розташовані на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: Сумська область, м. Конотоп, проспект Миру, 85, що перебуває на балансі Державного професійно технічного навчального закладу Конотопський професійний ліцей. Договір діє до 22 листопада 2016 року включно (п. 10.1. договору).

01 січня 2015 року та 01 квітня 2016 року між сторонами укладено договори № 2 та № 1 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, за умовами яких, позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію і ремонт нежитлового приміщення, утримання території біля нього, за адресою: Сумська область, м. Конотоп, проспект Миру, 85, площею 164,1 кв.м., а відповідач бере участь у витратах позивача на виконання зазначених робіт згідно розрахунків компенсації витрат на утримання нерухомого майна (комунальних послуг).

Договір № 2 від 01.01.2015 діє з 01.01.2015 по 31.12.2015 (п. 5.1. договору); договір № 1 від 01.04.2016 діє з 01.01.2016 по 22.11.2016 включно (п. 5.1. договору).

За умовами вказаних договорів, позивач зобовязується забезпечити виконання всього комплексу робіт, повязаних з обслуговуванням та утриманням майна і території біля нього. Розмір плати за обслуговування та ремонт майна, території біля майна, утримання допоміжних помешкань майна залежить від складу робіт і послуг, наданих позивачу житлово-експлуатаційними організаціями й іншими субєктами господарювання; надання відповідачу комунальних послуг по чинних розцінках і тарифах; інформування відповідача про зміну тарифів на послуги; надавати розрахунок щомісячних платежів за комунальні послуги; надавати копії документів, що підтверджують вартість наданих послуг (п. 2.1. договорів).

Відповідно до п. 2.2.2. договорів, відповідач зобовязаний вносити плату на рахунок позивача за комунальні послуги згідно з п. 2.1.1 договору в сумі згідно розрахунку, що є додатком № 1 до договорів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав зобовязань щодо відшкодування позивачу витрат на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року на підставі виставлених рахунків, у звязку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 19890 грн. 90 коп.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову подав контррозрахунок суми заборгованості з застосуванням формули, узгодженої сторонами у додатку № 1 до договорів «Розрахунок витрат на відшкодування комунальних послуг».

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що факт понесення позивачем витрат на оплату послуг з теплопостачання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема рахунками-фактури, виставленими позивачу КП «Теплогарант» та платіжними дорученнями про оплату отриманих послуг (а.с. 74-80, 105-117).

На відшкодування витрат позивача за оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відповідачу виставлені відповідні рахунки, які не оплачені останнім.

12.07.2016 позивачем відповідачу направлена претензія № 108 від 11.07.2016 з вимогою оплатити заборгованість з відшкодування витрат на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, яка отримана відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54), однак залишена без відповіді.

Заперечення відповідача проти позову стосуються застосування загальної площі приміщень, що опалюються, при розрахунку суми витрат, яка підлягає відшкодуванню відповідно до додатку № 1 договорів № 1 від 01.04.2016 та № 2 від 01.01.2015. Згідно з наданою відповідачем довідкою КП «Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 52 від 20.01.2016 загальна площа гуртожитку без врахування житлових квартир складає 4201 кв.м. Вказана загальна площа застосовується відповідачем у контррозрахунку.

Разом з цим, згідно з довідкою КП «Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 451 від 01.12.2015, загальна площа гуртожитку, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Конотоп, пр. Миру, 85 без урахування площі підвалу складає 3240,0 станом на 2015 рік. Загальна площа підвалу складає 615,9 кв.м.

Як вбачається з акту від 04.04.2016, комісією комунального підприємство Теплогарант за участю директора Державного професійно-технічного навчального закладу Конотопський професійний ліцей та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було здійснено вихід на об'єкт теплопостачання по пр. Миру, 85, оглянуто підвальне приміщення гуртожитку та виявлено, що опалювальні прилади у приміщенні підвалу відключено від системи опалення, труби ізольовано за винятком двох стояків довжиною 1 м, що потребує негайної ізоляції.

Позивач пояснює, що підвальне приміщення гуртожитку по пр. Миру, 85 не опалюється, тому не враховується комунальним підприємством Теплогарант при виставленні рахунків за спожиту теплову енергію.

Згідно з листом Державного професійно-технічного навчального закладу Конотопський професійний ліцей № 79 від 15.10.2015, адресованим позивачем КП «Теплогарант», при виписці рахунків на оплату теплопостачання, позивач просить враховувати розподіл площ у гуртожитку за адресою пр. Миру, 85, в тому числі орендарі 196,44 кв.м.; загальна площа 3244,60 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що викладені обставини вже були предметом дослідження у судовій справі № 920/79/16 за позовом Державного професійно-технічного навчального закладу "Конотопський професійний ліцей", м. Конотоп, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Теплогарант", м. Конотоп, до відповідача ФОП ОСОБА_2, м. Конотоп, про стягнення 22 232,55 грн. за спожиту теплову енергію за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року за договором від 01.02.2015 № 2 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна. Рішенням господарського суду Сумської області від 26.05.2016 у справі № 920/79/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2016, позовні вимоги було задоволено повністю. Судами, в тому числі було встановлено, що підвальне приміщення не є опалювальним приміщенням у розумінні Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, а отже відсутні правові підстави застосовувати інший показник площі, ніж обумовлений договором, укладеним між позивачем та КП «Теплогарант» (3244,6 кв.м.).

Статтею ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт понесення позивачем витрат на оплату послуг з теплопостачання, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розрахунок витрат, що підлягають відшкодуванню відповідачем за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, здійснений позивачем відповідно до розрахунку витрат на відшкодування комунальних послуг, що є додатком № 1 до договорів № 2 від 01.01.2015 та № 1 від 01.04.2016, витрати, що підлягають відшкодуванню за жовтень 2015року складають 1134 грн. 77 коп., за листопад 2015 року - 2825 грн. 41 коп., за грудень 2015 року - 3298 грн. 30 коп., за січень 2016 року - 4645 грн. 63 коп., лютий 2016 року - 4510 грн. 99 коп., за березень 2016 року - 2297 грн. 52 коп., за квітень 2016 року - 1178 грн. 18 коп. При цьому, виставлені на відшкодування рахунки відповідач не оплатив, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо відшкодування позивачу понесених витрат на оплату послуг з теплопостачання, оскільки відповідач доказів сплати боргу чи обґрунтованих, підтверджених належними та допустимими доказами, заперечень проти позову не подав, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 19 890 грн. 80 коп. заборгованості.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (41600, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) на користь Державного професійно - технічного навчального закладу Конотопський професійний ліцей (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул.. Тургенєва, 30, ) 19 890 грн. 80 коп. заборгованості, 1378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.12.2016.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

" з оригіналом згідно"

Помічник судді Д.В. Вдовенко

21.12.2016