УХВАЛА

20.12.2016Справа № 910/18709/16
За позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про виселення з орендованого майна, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Швед Я.О. (представник за довіреністю № 37 від 26.01.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (представник за довіреністю №1951 від 16.11.2016р.).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до суду з позовною заявою про виселення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з орендованого майна, а саме: частини вестибюлю (переходу) загальною площею 14,26 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро "Лук'янівська".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 22.11.2016р.

В судовому засіданні 22.11.2016р. було оголошено перерву до 06.12.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2016р. продовжено строк розгляду спору до 27.12.2016р. включно.

В судовому засіданні 06.12.2016р. оголошено перерву до 20.12.2016р.

В судовому засіданні 20.12.2016р. судом було поставлено на обговорення представників сторін наявне в матеріалах справи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача підтримав подане ним клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти зупинення провадження у справі та просила суд вирішити справу по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі - зупиненню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

У пункті 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 2.17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними " №11 від 29.05.2013 якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 9.1 Договору оренди від 26.11.2007 № 153-Упр(Дв)-07 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2006 № 548/605 діє з 26.11.2007р. до 24.11.2008р. (364 дні).

Додатковою угодою № 496 від 31.12.2008р. та № 856 від 01.07.2010р. в зв'язку з довгостроковим розглядом Київською міською радою питання щодо надання дозволу КП «Київський метрополітен» на переукладання договорів оренди нерухомого майна на станціях метрополітену сторони продовжували дію договору до отримання відповідного рішення Київської міської ради, але не довше ніж до 31.03.2009р. та до 31.12.2010р. відповідно.

Додатковою угодою № 157 від 28.09.2011р. сторони домовились внести зміни до пункту 9.1. договору оренди № 153-Упр(Дв)-07 від 26.11.2007р., виклавши його в наступній редакції: «Цей договір діє до 31.03.2012 року включно.».

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається, зокрема, на те, що відповідно до умов укладеного договору та додаткових угод, які є невід'ємними його частинами, договір оренди № 153-Упр(Дв)-07 від 26.11.2007 діяв від до 31.03.2012р. (1587 днів) та оскільки сторони протягом одного місяця з дати фактичного закінчення строку дії Договору не зверталися один до одного з офіційними письмовими заявами щодо припинення дії договору оренди № 153-Упр(Дв)-07 від 26.11.2007р., дію договору, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» було автоматично пролонговано до 04.08.2016 року (1587 днів).

Зважаючи на закінчення строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з листом № 711-НЗ від 23.08.2016р., яким повідомив відповідача про те, що договір № 153-Упр(Дв)-07 від 26.11.2007р. продовжуватись не буде та про необхідність звільнити орендоване майно.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує на те, що ним, окрім іншого, подано позовну заяву до суду про визнання недійсним пункту 9.1. Договору оренди від 26.11.2007 № 153-Упр(Дв)-07, що викладений у редакції у даному договорі та в редакції Додаткової угоди № 157 від 28.09.2011р. та у випадку задоволення вказаного позову, на думку відповідача, будуть відсутні підстави для задоволення даного позову, оскільки укладений між сторонами договір буде чинний станом на час розгляду справи в суді.

Таким чином, питання дійсності зазначеного пункту Договору, яке вирішується іншим судом у справі №910/21164/16 має суттєве значення для наявності чи відсутності підстав для задоволення позову у цій справі.

Дослідивши предмет спору в справі № 910/21164/16 та предмет спору в даній справі, суд дійшов висновку, що вказані справи є пов'язаними, оскільки результат розгляду справи № 910/21164/16 про визнання пункту 9.1. Договору оренди від 26.11.2007 № 153-Упр(Дв)-07, що викладений у редакції у даному договорі та в редакції Додаткової угоди № 157 від 28.09.2011р. недійсним, який є в свою чергу підставою позовних вимог у даній справі вплине на встановлення судом обставин правомірності заявлених позовних вимог та зможе встановити факти, які будуть мати значення для вирішення цієї справи, а тому суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до закінчення розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/21164/16 та набрання судовим рішення у вказаній справі законної сили.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання відповідача та у відповідності до приписів ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупиняє провадження у даній справі до закінчення розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/21164/16 та набрання судовим рішення у вказаній справі законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/18709/16 зупинити до закінчення розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/21164/16 та набрання судовим рішення у вказаній справі законної сили.

2. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/18709/16.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов