ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа № 922/2238/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Грєнков І.В.

третьої особи - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради, м.Харків (вх.№2976 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 26.10.16 у справі №922/2238/16

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків

про звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивач - Харківська міська рада, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка використовується відповідачем, площею 7,42 м.кв. по АДРЕСА_2, шляхом демонтажу 7-го блоку (торгівельного місця) у торгівельному павільйоні, та самовільно зайнятої земельної ділянки, яка використовується відповідачем, площею 7,13 м.кв. по АДРЕСА_2, шляхом демонтажу 6-го блоку (торгівельного місця) у торгівельному павільйоні, з приведенням їх у придатний для використання стан. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.10.2016р. у справі №922/2238/16 (склад колегії суддів: головуючий суддя Аюпова Р.М., Шарко Л.В., Калантай М.В.) у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем до матеріалів справи не додано жодного документального підтвердження того, що державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності Відповідача був плановий, відсутній наказ про проведення перевірки та відповідне посвідчення, а акт обстеження земельної ділянки від 13.06.2016, який міститься у матеріалах даної справи не відповідає вимогам щодо його форми та змісту, а отже, не може бути належним та допустимим доказом для притягнення відповідача до будь-якої відповідальності.

Позивач - Харківська міська рада, з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що акт обстеження земельної ділянки це документ, у якому викладена інформація, що відображає ситуацію, яка реально склалась під час використання фізичними та юридичними особами земельних ділянок із зазначенням в них, у разі наявності, порушень вимог чинного законодавства. Вважає, що акт обстеження земельної ділянки від 13.06.2016р., складений головним спеціалістом відділу самоврядного контролю Харківської міської ради та який покладено у доказову основу позову є належним та допустимим письмовим доказом, що має істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у вказаній справі.

Позивач вказує що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме, що у матеріалах справи міститься детальна інформація стосовно відповідача (фізичну особу - підприємця ОСОБА_2), згідно якої основним видом діяльності якого є код КВЕД 47.76 Роздрібна торгівля квітами, що є також належним доказом у справі, а також інформація Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 14.09.2016 № 03.01-26/2232 про наявність у діях Відповідача ознак самовільного зайняття земельної ділянки по АДРЕСА_2 шляхом розміщення торгівельних павільйонів з окремими входами (торговельними місцями) для ведення підприємницької діяльності з продажу квітів.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, відзивів чи пояснень по справі не надали, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Бойченко Вадимом Івановичем вжиті заходи самоврядного контролю, передбачені ст. 189 Земельного Кодексу України щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_2, про що складено відповідний акт від 13.06.2016 року, яким встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_2 розташований торгівельний павільйон блочного типу на 7 торгових місць з окремими входами до них. В торгівельних місцях вказаного павільйону здійснюється продаж квітів певними фізичними особами-підприємцями, в т.ч. ФОП ОСОБА_2 , який використовує 6,7 блок (торгове місце), що розміщений на земельній ділянці площею 14,55 кв.м.

Земельна ділянка загальною площею 58,98 кв.м. по АДРЕСА_2 використовується певними фізичними особами-підприємцями, в т.ч. відповідачем без державної реєстрації прав, передбачених ст. ст. 125,126 ЗК України.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2016 року № 61064665 підтверджується, що будь-яких прав на земельну ділянку по АДРЕСА_2 за юридичними та фізичними особами не зареєстровано.

Згідно з листом Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 17.06.2016 року № 19-20.08-3-2751/20-16, станом на 29.12.2012 року в Управлінні не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за відповідачем.

Відповідно до інформації Департаменту земельних відносин від 21.06.2016 року № 4561/0/225-16, будь-яких рішень про надання земельної ділянки по АДРЕСА_2 для розміщення торгівельного павільйону Харківською міською радою не приймалось.

Згідно листа Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради № 2471/0/22-16 від 22.06.2016 року, вихідні дані на проектування, а саме містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, управлінням містобудування, архітектури не надавались. Відповідач до Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану та його структурних підрозділів з будь-яких питань не звертався.

Таким чином, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у власності територіальної громади м. Харкова.

З метою звільнення зазначеної самовільно зайнятої земельної ділянки, позивач направив на адресу відповідача попередження № П-61/16 від 14.06.2016 року, в якому вимагав від відповідача звільнити спірну земельну ділянку в термін до 27.06.2016 року, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення, що свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Колегія суддів, повторно розглянувши справу, перевірівши законність та обгрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статей 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України.

За приписами статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 Земельного Кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування, здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. ст. 2-3 Закону України "Про місцеве самоврядування", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема відносяться вирішення питань регулювання земельних відносин, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об'єктів тощо.

На підставі ст. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Земельний кодекс України містить заборону щодо використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації (ч.3 ст.125 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 211 ЗК України, самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

При цьому, зміст терміну самовільне зайняття земельної ділянки розкрито у Законі України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", за яким самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (абзац 10 ст. 1 зазначеного Закону.)

Таким чином, в основу самовільного зайняття земельних ділянок лежить порушення установленого порядку щодо передачі (надання) земельних ділянок з установленням меж та оформлення права на них.

Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно із ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам, приведення земельних ділянок у придатний до використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян та юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.

Відповідно до ст.187 Земельного Кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Отже, нормами діючого земельного законодавства передбачені зазначені види контролю: державний контроль за використанням та охороною земель, самоврядний контроль за використанням та охоохороною земель, громадський контроль за використанням та охороною земель, які здійснюються різними уповноваженними органами.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що зазначена перевірка проводилась в якості державного контролю за використанням та охороною земель та не відповідає нормам Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та наданий акт огляду земельної ділянки від 13.06.2016р., складений за її наслідками, суперечить нормам вказаних Законів, та не може бути належним та допустимим доказом для притягнення відповідача до будь-якої відповідальності.

Суд першої інстанції не звернув уваги на норми ч. 1, ст.. 189 Земельного Кодексу України, згідно з якою самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15, основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а також вжиття заходів зі звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів.

Пунктом 3.1.6. цього Положення встановлено, що Департамент, відповідно до покладених функцій та завдань здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності фізичними та юридичними особами, виявляє та фіксує факти неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (самовільного зайняття), використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, неодержання доходів унаслідок порушення умов договору оренди землі (нецільове використання), невідповідності розміру орендної плати за договором оренди землі вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2. та 3.2.4. даного Положення Департамент має право обстежувати будь-які земельні ділянки в межах міста Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони, а також при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок, за вмотивованими запитами виконавчих органів Харківської міської ради та в інших випадках, які необхідні для виконання покладених на Департамент повноважень, складати акти обстеження стану земельних ділянок та дотримання умов їх використання та охорони, у тому числі й щодо встановлення функціонального використання земельної ділянки та її фактичних меж, а також здійснювати фото- та відеозйомку, застосовувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади міста Харкова.

Зазначене узгоджується з п. З.2., п. 3.3. та п. 3.6 посадової інструкції головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, затвердженої Директором департаменту.

В якості доказів порушення відповідачем норм земельного законодавства до матеріалів справи позивачем доданий акт огляду земельної ділянки від 13.06.2016р., складений та підписаний головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, який складено позивачем відповідно до Положення №87/04, яким унормовано порядок здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Харкові.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2 Положення №87/04 до повноважень відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель належить в тому числі і здійснення контролю за дотриманням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, громадянами України, іноземними громадянами, особами без громадянства, а також іноземними юридичними особами вимог земельного законодавства щодо використання земель, передбачених п.1.2 цього Положення; додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування збитків, завданих міській раді користувачами земельних ділянок.

Згідно п. 3.1 Положення посадові особи відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель мають право в тому числі обстежувати земельні ділянки, передбачені п.1.2 цього Положення, щодо дотримання умов їх використання та охорони відповідно до чинного законодавства України та укладених договорів оренди; складати акти обстеження стану дотримання умов використання земельних ділянок та за фактом виявлення порушень законодавства подавати матеріали до відповідних державних органів для вжиття необхідних заходів та притягнення винних осіб до відповідальності відповідно до законну.

Відповідно до ст. 189 Земельного Кодексу України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Отже, Харківською міською радою, в порядку ст.189 Земельного Кодексу України, здійснено виконання функцій щодо самоврядного контролю за використанням та охороною земель, метою якої було виявлення порушення законодавства у сфері земельних відносин - самовільне використання земельної ділянки по АДРЕСА_2, саме відповідачем у справі - ФОП ОСОБА_2

Фактичне використання ФО-П ОСОБА_2 земельної ділянки підтверджується рішенням Харківської міської ради від 25.12.2007 № 279/07 про надання органом місцевого самоврядування відповідачу дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 для розміщення малих архітектурних форм з метою здійснення підприємницької діяльності. Відповідачу направлялися Попередження від 14.06.2016 № 61/16 та від 22.09.2016 №3712/0/226-16 про добровільне звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Як свідчать матеріали справи основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2)є код КВЕД 47.76 Роздрібна торгівля квітами, що є належним доказом у справі, а також інформація І Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 14.09.2016 № 03.01-26/2232 про наявність у діях Відповідача ознак самовільного зайняття земельної ділянки по АДРЕСА_2 шляхом розміщення торгівельних павільйонів з окремими входами (торговельними місцями) для ведення підприємницької діяльності з продажу квітів.

Суд першої інстанції не врахував зазначених обставин та безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що надані належні докази підтверджують факт порушення законодавства у сфері земельних відносин - самовільне використання земельної ділянки по АДРЕСА_2, саме відповідачем у справі - ФОП ОСОБА_2, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 152,187,189 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради, м.Харків задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.10.16 у справі №922/2238/16 скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 7,42 м.кв. та площею 7,13 м.кв. по АДРЕСА_2, які використовуються фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, юридична адреса: АДРЕСА_1) шляхом демонтажу 7-го та 6-го блоків (торгівельних місць) у торгівельному павільйоні, з приведенням їх у придатний для подальшого використання стан.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. номер:НОМЕР_1; АДРЕСА_1) на користь Харківської міської ради (ідент.код юрид. ос.04059243; пл.Конституціїї, №7, м.Харків, 61003) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2756 грн.; судовий збір за подання апеляційної скарги 3031,60 грн.

Накази доручити надати господарському суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26.12.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Білецька А.М.