ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2016 р.Справа № 15/293-07-7576

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача (стягувача) не зявився,

від відповідача (скаржника) ОСОБА_1,

від ВДВС не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного підприємства „АРК ЛТД на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України по справі № 15/293-07-7576 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Дует-К, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Іллічівська міська рада Одеської області, до Приватного підприємства „АРК ЛТД про зобовязання усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення та стягнення 678 902,10 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Дует-К звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобовязання Приватного підприємства „АРК ЛТД усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлового приміщення, яке є власністю позивача та розташоване за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, 16-А, та про стягнення з Приватного підприємства „АРК ЛТД упущеної вигоди в розмірі 239915,93 грн. і витрат по виплаті кредиту в сумі 157920,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2007 р. порушено провадження у справі № 15/293-07-7576 та призначено справу до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.10.2007 р. залучено до участі у справі № 15/293-07-7576 Іллічівську міську раду Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача.

В ході розгляду справи позивач звернувся до суду з уточненнями до позовної заяви, згідно яких позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлових приміщень, які є власністю позивача та розташовані за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 16-А, та стягнути з відповідача упущену вигоду в сумі 678 902,10 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р. у справі № 15/293-07-7576 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Дует-К були задоволені повністю, а саме: зобовязано ПП „АРК ЛТД усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлового приміщення, яке є власністю ТОВ „Дует-К та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 16-А, також стягнуто з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущену вигоду у загальній сумі 678 902,10 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 6874,02 грн. та витрати на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Також 07.04.2008 р. господарським судом Одеської області по справі № 15/293-07-7576 було винесено ухвалу, якою було накладено арешт на майно Приватного підприємства „АРК ЛТД в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 678 902,10 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 р. вказану ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р. у справі № 15/293-07-7576 залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 р. рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р. по справі №15/293-07-7576 було скасовано частково: позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Дует-К задовольнити частково та стягнуто з Приватного підприємства „АРК ЛТД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дует-К упущену вигоду у загальній сумі 525210,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 5252,10 грн., 92,04 грн. на ІТЗ судового процесу, в частині позовних вимог про стягнення 153692,10 грн. відмовлено.

05.06.2008 р. на виконання вказаного рішення суду від 07.04.2008 р. та постанови ОАГС від 29.05.2008 р., що набрали законної чинності 29.05.2008 р., господарським судом Одеської області були видані накази про зобовязання ПП „АРК ЛТД усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлового приміщення, яке є власністю ТОВ „Дует-К та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 16-А, а також про стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2008 р. прийнято відмову Приватного підприємства „АРК ЛТД від касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 р. у справі № 15/293-07-7576.

01.12.2016 р. Приватне підприємство „АРК ЛТД звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на неправомірну відмову вказаного Відділу у знятті арешту, накладеного в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.06.2008 р. у справі № 15/293-07-7576.

В обґрунтування своїх доводів скаржник вказує, що господарським судом Одеської області розглядалась справа № 15/293-07-7576 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Дует-К до Приватного підприємства „АРК ЛТД про зобовязання усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з не житлового приміщення, яке є власністю позивача та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, 16-А та про стягнення з ПП „АРК ЛТД упущеної вигоди в розмірі 239915,93 грн. і витрат по виплаті кредиту в сумі 157920,00 грн. По вказаній справі було винесено рішення про задоволення позову, а також було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, в звязку з чим господарським судом Одеської області було видано наказ від 05.06.2008 р., а виконавчою службою було відкрито виконавче провадження № 9065978. Як зазначає скаржник, враховуючи, що по вказаному виконавчому провадженню, відкритому ще у 2008 році було накладено арешт на відчуження майна ПП „АРК ЛТД і до дійсного часу такий арешт не знято, ПП „АРК ЛТД звернулося з відповідною заявою до господарського суду Одеської області. Так, скаржник зазначає, що на своє звернення до господарського суду Одеської області ПП „АРК ЛТД отримало лист господарського суду Одеської області від 10.10.2016 р. № 15/293-07-7576/7824/2016, у якому зазначено, що позивачем (стягувачем) ТОВ „Дует-К було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке судом було задоволено, а виконавчою службою знято арешт. Крім того, скаржник зазначає, що ПП «АРК ЛТД» отримало лист Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.10.2016р. про те, що виконавче провадження було закінчено, Закон України «Про виконавче провадження», який діяв на той час не передбачав можливості зняття арешту, на дійсний час виконавче провадження № 9065978 знищено за збігом терміну зберігання. За цих обставин, Відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відмовлено ПП «АРК ЛТД» у знятті арешту на відчуження майна по виконавчому провадженню № 9065978. Однак, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закону України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради, 2016, № 30, ст. 542), згідно ст. 40 якого у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Відтак, скаржник вважає, що у Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області не було законних підстав для відмови ПП «АРК ЛТД» у задоволенні заяви про знаття арешту, так як ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження чітко встановлено обовязок виконавчої служби зняти арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Відтак, скаржник просить суд зобовязати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт на відчуження майна, накладений по виконавчому провадженню № 9065978 з примусового виконання наказу суду від 05.06.2008 р. у справі № 15/293-07-7576.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.12.2016 р. по справі № 15/293-07-7576 скаргу Приватного підприємства „АРК ЛТД прийнято до провадження судді Петрова В.С. та розгляд скарги призначено в засіданні суду на 19.12.2016 р.

В засіданні суду 19.12.2016 р. оголошувалась перерва до 23.12.2016 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.12.2106 р. представник скаржник надав суду уточнення до скарги, згідно яких скаржник просить суд зобовязати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 103005, 16.09.2008 р., Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Представник Відділу примусового виконання рішень в засідання суду не зявився, пояснення на скаргу Відділом не надано, хоча вказаний Відділ повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду скарги належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення про вручення ухвали суду (а.с. 167 т. 3).

Позивач (стягувач) ТОВ „Дует-К про розгляд скарги не повідомлявся у звязку з припиненням юридичної особи Товариства 04.04.2014 р. згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скарги, вислухавши пояснення представника скаржника, господарський суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.06.2008 р. господарським судом Одеської області на виконання рішення суду від 07.04.2008 р. та постанови ОАГС від 29.05.2008 р. по справі № 15/293-07-7576, що набрали законної чинності 29.05.2008 р., були видані два накази про зобовязання ПП „АРК ЛТД усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлового приміщення, яке є власністю ТОВ „Дует-К та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 16-А, а також про стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн.

Вказані накази були предявлені стягувачем ТОВ „Дует-К до виконання до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 14.10.2008 р. Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було закінчено виконавче провадження ВП № 9066266 з примусового виконання наказу суду від 05.06.2008 р. по справі № 15/293-07-7576 щодо зобовязання ПП „АРК ЛТД усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з нежитлового приміщення, яке є власністю ТОВ „Дует-К та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 16-А, у звязку з його фактичним виконанням, а саме: виселенням боржника.

Стосовно іншого наказу суду від 05.06.2008 р. по справі № 15/293-07-7576 щодо стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн., то, як зазначено в листі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.10.2016 р., вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачеві без виконання 16.04.2009 р. (ВП № 9065978). Поряд з цим судом зясовано, що в межах вказаного виконавчого провадження Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження згідно постанови від 16.09.2008 р. Між тим накладений Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області арешт до теперішнього часу не було знято, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Наразі з вказаного листа Відділу примусового виконання рішень вбачається, що виконавче провадження № 9065978 знищено за збігом терміну зберігання.

Крім того, ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2008 р. у справі № 15/293-07-7576 на підставі клопотання ТОВ „Дует-К були скасовані заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р. у справі № 15/293-07-7576, а саме: знято арешт з майна Приватного підприємства „АРК ЛТД в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 678 902,10 грн.

Зазначену ухвалу суду від 11.11.2008 р. було виконано ВДВС Іллічівського міського управління юстиції, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова № В-15/74 від 02.12.2008 р. про закінчення виконавчого провадження, винесена заступником начальника вказаного ВДВС при примусовому виконанні ухвали суду від 11.11.2008 р. про скасування заходів забезпечення позову. Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову у справі № 15/293-07-7576 були скасовані та не є чинними.

З матеріалів справи також вбачається, що у 2011 році стягувачем ТОВ „Дует-К було повторно предявлено до виконання до ВДВС Іллічівського міського управління юстиції наказ суду від 05.06.2008 р. по справі № 15/293-07-7576 щодо стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн. до ВДВС Іллічівського міського управління юстиції.

Однак, заступником начальника ВДВС Іллічівського міського управління юстиції 28.12.2011 р. була винесена постанова № В-10/206 про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою стягувачу ТОВ „Дует-К було повернуто наказ суду від 05.06.2008 р. без виконання у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження, знято арешт з грошових коштів ПП „АРК ЛТД в межах суми 578759,00 грн., який був накладений держвиконавцем у звязку з виконанням вказаного наказу суду згідно постанови про арешт коштів та інших цінностей № 25250012 від 28.03.2011 р., а також знято арешт і заборону на відчуження з рухомого та нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ПП „АРК ЛТД, накладені постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 25250012 від 28.03.2011 р., актами опису й арешту майна від 02.06.2011 р. ВП № 25250012 та вимогою державного виконавця від 08.04.2011 р. Поряд з цим вказаною постановою ВДВС скасовано зазначені акти актами опису й арешту майна від 02.06.2011 р. ВП № 25250012, а також виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за реєстр.№ 11066178 і з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за реєстр. № 11066186.

Однак, як вказує скаржник, він звернувся до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про зняття арешту з майна ПП „АРК ЛТД, який був накладений Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області по виконавчому провадженню № 9065978 з примусового виконання наказу суду від 05.06.2008 р. у справі № 15/293-07-7576. Проте, вказаний Відділ своїм листом від 21.10.2016 р. відмовив у задоволенні зазначеної заяви з посиланням на положення ст.ст. 47, 50 Закону України „Про виконавче провадження, які не передбачають можливості зняття арешту, а на дійсний час виконавче провадження № 9065978 знищено за збігом терміну зберігання.

Не погоджуюсь з такою відмовою Відділу зняти арешт з майна ПП „АРК ЛТД, останнє звернулось до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність вказаного Відділу, в якій просить суд зобовязати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 103005, 16.09.2008 р., Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Разом з тим слід зазначити, що положення ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції, діючій на момент первісного повернення виконавчого документа Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ВП № 9065978) передбачали можливість зняття арешту держвиконавцем у разі закінчення виконавчого провадження, у всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів міг бути знятий за рішенням суду.

За змістом положень ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції, діючій на момент звернення скаржника до ВДВС із заявою про зняття арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Разом з тим суд зазначає, що положення ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження, на які зроблені посилання в листі Відділу примусового виконання рішень, передбачають можливість зняття арешту внаслідок завершення виконавчого провадження. Зокрема, за приписами вказаної статті Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Також в ч. 2. ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно (ч. 3 ст. 50 Закону).

Аналогічні положення були закріплені в ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження в редакції, що діяла на момент первісного повернення виконавчого документа (16.04.2009 р.) Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ВП № 9065978.

Так, скаржник вважає, що оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу і необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відпала, відповідно арешт з майна боржника має бути знятий згідно вимог Закону України „Про виконавче провадження.

Однак, така позиція скаржника є помилковою, оскільки вказані положення Закону про зняття арешту можуть застосовуватися виключно у випадку повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не стягувачу.

Так, Закон України „Про виконавче провадження не визначає такої підстави для закінчення виконавчого провадження як повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, виходячи з системного аналізу положень статей 26, 49 Закону України "Про виконавче провадження", у перелічених в ст. 49 Закону випадках виключається можливість повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за приписами частини 1 ст. 50 Закону завершене виконавче провадження з наведених підстав не може бути розпочате знову. Натомість ч. 5 статті 47 названого Закону встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Як зясовано судом, наказ суду від 05.06.2008 р. по справі № 15/293-07-7576 щодо стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн. стягувачем ТОВ „Дует-К після його повернення без виконання у 2011 році повторно до ВДВС не був предявлений, про що також зазначено в листі Іллічівського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 05.10.2016 р. за вих. № 19/10220.

Поряд з цим слід зазначити, що судом встановлено факт припинення юридичної особи ТОВ „Дует-К, яке виступало стягувачем у спірному виконавчому провадженні. В свою чергу вказані обставини свідчать про неможливість повторного предявлення виконавчого документу суду по даній справі до виконання у звязку з ліквідацією юридичної особи стягувача. За таких обставин, відпала й необхідність у всіх вжитих заходах з виконання наказу суду від 05.06.2008 р. по справі № 15/293-07-7576 щодо стягнення з ПП „АРК ЛТД на користь ТОВ „Дует-К упущеної вигоди у загальній сумі 525210 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 5252,10 грн. та витрат на оплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 92,04 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

До того ж згідно ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції, діючій на момент на момент звернення скаржника до ВДВС із заявою про зняття арешту), крім випадків зняття арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч. 3 ст. 60), або за постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 60), у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність на законодавчому рівні іншого правового механізму для захисту скаржником своїх прав, суд вважає за можливе задовольнити скаргу Приватного підприємства „АРК ЛТД та зобовязати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з майна, що належить підприємству „АРК ЛТД.

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Приватного підприємства „АРК ЛТД на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити.

2. Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з майна Приватного підприємства „АРК ЛТД, накладений постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 103005 від 16.09.2008 р. (ВП № 9065978).

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її прийняття.

Суддя В.С. Петров