ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 914/1661/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т. Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання І.О.Борщ

за участю представників:

від ДВС (скаржник) ОСОБА_2 (пред-к за довіреністю)

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_3 (керівник)

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів від 25.11.2016 року №09.1-45/В4/6850

на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.11.2016 року (суддя Іванчук С.В.) про розгляд скарги Приватного підприємства Компанія Перспектива Плюс, с. Черляни Городоцького району Львівської області на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів

у справі №914/1661/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Інтернешнл, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Компанія Перспектива Плюс, с. Черляни Городоцького району Львівської області

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

ухвалою господарського суду Львівської області від 14.11.2016 року скаргу Приватного підприємства Компанія Перспектива Плюс задоволено. Визнано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.09.2016 р. ВП №52020661 про стягнення виконавчого збору недійсною.

Господарський суд Львівської області мотивував свою ухвалу тим, що рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2016 року було виконане повністю, добровільно і у встановлений строк, та враховуючи що дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду державним виконавцем не вчинялися, тому у державного виконавця були відсутні підстави для винесення у порядку ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області подало апеляційну скаргу. В обгрунтування скарги, скаржник зазначає, що боржником не дотримано строків виконання рішення суду та подання підтверджуючих документів про його виконання, зазначає про подання стягувачем заяви про повернення виконавчого документа після спливу строку 02.09.2016 року. Обгрунтовує винесення постанови про стягнення виконавчого збору відповідно до ст.28 Закону України « Про виконавче провадження». Крім того, стверджує, що державним виконавцем в процесі здійснення виконавчого провадження не було отримано жодних документів, які б підтверджували виконання зобовязання частково або в повному обсязі.

Скаржник просить ухвалу господарського суду Львівської області від 14.11.2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ПП Компанія Перспектива Плюс відмовити.

В судове засідання 20.12.2016 року зявився представник ПП Компанія Перспектива Плюс та представник відділу примусового виконання рішень. Представник відділу примусового виконання рішень підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, а представник Компанія Перспектива Плюс просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 19.07.2016 року у справі №914/1661/16 позов ТОВ ОСОБА_4 Інтернешнл задоволено частково, вирішено стягнути з ПП Компанія Перспектива Плюс на користь ТОВ ОСОБА_4 Інтернешнл 3 895 532 грн. 40коп. основного боргу, 11 700 грн. 00коп. інфляційних втрат, 14 961 грн. 98 коп. 3% річних, 207 342 грн. 03коп. пені та 61 943 грн. 04коп. судового збору.

02.08.2016 року видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду у справі №914/1661/16 .

26.08.2016 року за заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано постанову про відкриття виконавчого провадження , в якій боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчого документа в строк до 02.09.2016 року та попереджено, що в разі невиконання рішення в наданий строк його виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

На адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява стягувача від 02.09.2016 року (згідно штампу вхідної кореспонденції - 06.09.2016 року) про відмову від стягнення та повернення виконавчого документа. Крім того, стягувачем на адресу відділу примусового виконання рішень подані доповнення до заяви від 02.09.2016 року, в яких зазначено, що згідно умов мирової угоди, укладеної між боржником та стягувачем, вся сума грошового зобовязання, яка була визначена рішенням господарського суду Львівської області від 19.07.2016 року у справі №914/1661/16 станом на 02.09.2016 року погашена, в тому числі грошовими коштами (шляхом сплати 1 935 000,00 грн. на рахунок стягувача) та угодою від 01.09.2016 року про припинення зобовязання (шляхом звільнення кредитором (стягувачем) боржника (скаржника) від його обовязку зі сплати решти суми боргу, в порядку ст.605ЦК України (прощення боргу).

20.09.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. В цій постанові зазначено, що згідно штампу вхідної кореспонденції 06.09.2016р. на адресу відділу надійшов лист від стягувача про повернення виконавчого документа, проте такий лист надійшов вже після спливу строку на самостійне виконання рішення суду боржником, а відтак з посиланням на ст.28 ЗУ Про виконавче провадження постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 419 147,94грн.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 06.07.2015 у справі № 6-785цс15).

Згідно з приписами статті 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як встановлено судом першої інстанції, з моменту винесення постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення з ПП Компанія Перспектива Плюс виконавчого збору, дії спрямовані на примусове виконання рішення суду, передбачені ст.32 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем не вчинялися.

Окрім того, положеннями ч.3 ст.27 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим порядку. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

З матеріалів справи вбачається, що боржником було виконано вимоги постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо сплати боргу у повному обсязі 01.09.2016 року., що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №1250 від 02.08.2016р. на суму 750000,00грн., №1284 від 12.08.2016р. на суму 300000,00грн., №1316 від 26.08.2016р. на суму 100000,00грн., №1331 від 01.09.2016р. на суму 200000,00грн., №1331 від 01.09.2016р. на суму 200000,00грн., №1331 від 01.09.2016р. на суму 185000,00грн., №1331 від 01.09.2016р. на суму 200000,00грн., а також угодою від 01.09.2016р. про припинення зобовязання укладену між стягувачем та скаржником (боржником).

Зокрема, пунктом 5 угоди від 01.09.2016р. про припинення зобовязання сторони засвідчили, що з врахуванням сплати стороною-1 стороні-2 частини боргу (1935000,00грн.) грошовими коштами та з моменту підписання даної угоди щодо прощення решти суми боргу, вся сума грошового зобовязання (4191479,45грн.), яка була визначена рішенням господарського суду Львівської області від 19.07.2016р. у справі №914/1661/16, станом на 01.09.2016р. вважається погашеною.

Також, з матеріалів справи вбачається , що про факт погашення заборгованості було письмово повідомлено державного виконавця.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції , що з урахуванням дати винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного судового наказу - 26.08.2016р., визначений законом семиденний строк для добровільного виконання судового рішення закінчився 02.09.2016р., а 01.09.2016р. відповідачем - боржником були перераховані усі кошти, а також укладено угоду про припинення зобовязання , тобто судове рішення було виконане повністю, добровільно і у встановлений строк.

Враховуючи що дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, державним виконавцем не вчинялися, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення у порядку ст. 28 цього Закону постанови про стягнення виконавчого збору. (подібна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12 січня 2016 року у справі № 20/49).

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 14.11.2016 року у справі №914/1661/16 - залишити без змін, апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, від 25.11.2016 року №09.1-45/В4/6850 без задоволення.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області (пл Шашкевича 1, м.Львів, 79000, ) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (Банк: ГУДКСУ у Львівській області; МФО 825014; отримувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; ; рахунок 2006) 1 378,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Місцевому господарському суду видати наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 21.12.2016 року

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г.Якімець