номер провадження справи 5/90/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 Справа № 908/2732/16

За позовом: Концерну Міські теплові мережі (69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69059, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15 - в)

До відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69009, АДРЕСА_1)

про стягнення 5 093, 39 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 239/20-19 від 11.07.2016

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

13.10.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5 093, 39 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2732/16, справі присвоєно номер провадження 5/90/16, розгляд якої призначено на 16.11.2016. У судовому засіданні 16.11.2016 судом було оголошено перерву до 05.12.2016. Ухвалою суду від 07.12.2016 № 908/2732/16 у звязку з виробничою необхідністю, розгляд справи №908/2732/16 перенесено на 13.12.2016. У судовому засіданні 13.12.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач повністю підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовні заяві та надав суду пояснення, відповідно до яких: 01.12.2006 між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району було укладено договір № 704212 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. У період з грудня 2014 по травень 2015, з вересня 2015 по травень 2016 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 4 391,04 грн., яка була сплачена частково, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 4 243,57 грн., яку позивач просить стягнути. Також, позивач просить стягнути пеню у розмірі 470,63 грн., 3 % річних у розмірі 111,57 грн. та втрати від інфляції у розмірі 267,62 грн. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 13.12.2016 не зявився. Від відповідача на адресу електронної пошти надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності належним чином повноваженого представника відповідача. Відзив на позовну заяву відповідач підтримує в повному обсязі. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи, відповідач заперечує проти позову у звязку з наступним: правовідносини у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року (далі - Закон) та «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Поставною Кабінету Міністрів України від 03.10.2107 № 1198 (далі - Правила). Частиною 2 Правил, передбачено, що правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Згідно із Правилами, вузол обліку це - комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання. В Законі України «Про теплопостачання» зазначено, що - прилад комерційного обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії.

Так, частиною 6 Договору №704212 від 01.12.2006 передбачено, що розрахунки за даним договором здійснюються на підставі показів приладів комерційного обліку теплової енергії. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії правдиться за приладами комерційного обліку. В пункті 6.4 Договору, зазначено, що при наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої енергії визначаються за фактичними показами приладів обліку.

Згідно із актом перевірки стану готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації в опалювальному періоді 2013 - 2014 роках від 08.10.2013 (далі - ОСОБА_3) покази приладу обліку (який встановлений в приміщенні №25 по вул. Фільтровій, м. Запоріжжя) на момент перевірки (за 2013-2014 опалювальний період) склали - 2904. Покази лічильника теплової енергії згідно із всіх наступних ОСОБА_3 починаючи з 08.09.2013 по 28.09.2016 є не змінні та склали - 2904. Отже, теплова енергія, споживачеві за вказані опалювальні періоди позивачем не постачалася. Також, відповідач направив на адресу позивача претензію щодо неналежного виконання умов договору, листи щодо надання копії документів. Також, у відповіді на лист позивача № 1506/04 від 07.11.2016 відповідач зазначив, що жодних рахунків та листів щодо наявності заборгованості за спірний період від позивача не отримував.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2006 між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району (далі енергопостачальна організація) було укладено договір № 704212 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до якого теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього, що є його невідємними частинами.

Пунктом 3.2.6. договору передбачено, що споживач зобовязаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1. договору облік теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно п.п. 6.1. 6.6.2. договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

При наявності приладів комерційного обліку обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) робити тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

При перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документів споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулому періоді.

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ); акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача).

ОСОБА_3 приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата за зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні - 7 днів. У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного ОСОБА_3 приймання передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у термін, встановлений п. 6.6.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову в його підписанні споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для здійснення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Пунктом 7.2.8. договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобовязань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

У період з грудня 2014 по травень 2015, з вересня 2015 по травень 2016 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 4 391,04 грн., що підтверджується виставленими рахунками на оплату, актами приймання-передачі теплової енергії, які містяться в матеріалах справи та реєстрами відправлених рахунків, актів (І т. а.с. 31 74, ІІ т. а.с. 9 - 31).

19.08.2016 позивач направив відповідачу вимогу № 1110/04 від 18.08.2016 щодо погашення заборгованості за теплову енергію у розмірі 4243, 57 грн., пені у розмірі 459,54 грн., 3 % річних у розмірі 99,44 грн. та втрат від інфляції у розмірі 382,58 грн., що підтверджується реєстром на відправку рекомендованих листів (І т. а.с. 113 - 115). 23.08.2016 позивач направив на адресу відповідача лист №2106/01-20 від 22.08.2016 щодо погашення заборгованості у розмірі 4243,57 грн., що підтверджується реєстром на відправлення листів (І т. а.с. 116, 117). 23.09.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію № 1320/04-02 від 29.09.2016 щодо погашення заборгованості за теплову енергію у розмірі 4243,57 грн., що підтверджується реєстром на відправлення претензій (І т. а.с. 118, 119). Відповідей на вказані листи позивач не отримав.

07.11.2016 відповідач нарочно отримав у позивача лист № 1506/04 від 07.11.2016 з додатком: ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків (І т. а.с. 120). У відповіді на вказаний лист відповідач вказує, що ним не було отримано жодного листа (вимоги, претензії) щодо наявності заборгованості. Наявність заборгованості відповідач заперечує у повному обсязі. Крім того, згідно умов укладеного договору споживач зобовязаний сплачувати розрахунки за теплову енергію відповідно до показів приладів обліку. Згідно актів перевірки стану готовності вузла обліку теплової енергії в опалювальному періоді з 2013 по 2016 рік, покази лічильника теплової енергії, встановленого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фільтрова, прим № 25 незмінні з 2006 року та складають 2904. Отже позивач не постачав на адресу відповідача теплову енергію, тому нарахування заборгованості є незаконним (І т. а.с. 134 - 135).

Згідно із листом відповідача від 11.11.2016 № б/н, відповідач 08.11.2016 отримала нарочно у філії Заводського району м. Запоріжжя Концерну «МТМ» дублікат рахунків за спожиту теплову енергію (І т. а.с. 136). Також, листами від 11.11.2016 та від 15.11.2016 відповідач зверталась до позивача з вимогою надати: копію претензії та докази її направлення, один екземпляр договору № 704212 від 01.12.2006 (І т. а.с. 137, 138).

В матеріалах справи міститься ОСОБА_3 звірки взаєморозрахунків на суму 4243,57 грн., в якому відповідач зазначив, що суму боргу не визнає. Ґрунтовні заперечення на ОСОБА_3 викладені у листі від 11.11.2016 (І т. а.с. 142, 143, 134-135).

В свою чергу відповідач свої зобовязання за договором щодо своєчасної та повної оплати отриманої теплової енергії не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 4 243,57 грн. Сума основного боргу підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню.

Пунктом 7.2.8. договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1623,44 грн. за період з 25.11.2015 по 22.09.2016. Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 470,63 грн. за період з 25.11.2015 по 22.09.2016. Розрахунок позивача перевірено судом за допомогою КП «Законодавство», є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

З матеріалів цієї справи № 908/2732/16 вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 111, 57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 267,62 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 111,57 грн. за період з 25.11.2015 по 22.09.2016. Розрахунок позивача перевірено судом за допомогою КП «Законодавство», є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо розрахунку втрат від інфляції, суд зазначає, що відповідно до абз. 3 пп. 3.2. п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано втрати від інфляції за період жовтень 2015 серпень 2016 у розмірі 267,62 грн. Розрахунок позивача перевірено судом за допомогою КП «Законодавство», є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Заперечення відповідача до уваги суду не приймаються, оскільки згідно із порядком розрахунку систем централізованого опалення (під редакцією ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Вища школа, 1975 рік), ДСТУ-Н Б В.1.1-27:2010 «Будівельна кліматологія», ДБН В 2.6-31:2006 «Теплова ізоляція будівель», СНІП 2.04.05-91 „Отопление, вентиляция, кондиционирование» (М., ЦТП Госстроя СССР, 1987г.) та інше, при підрахунку поверхні опалювальних приладів необхідно враховувати тепловиділення в приміщенні від відкрито прокладених трубопроводів (стояків, підводок к приладам та інше), що знаходяться у одному приміщенні з приладами. Відповідно, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки к приладам. Споживач сплачує за фактичне тепло яке виділяється від відкрито прокладених трубопроводів (стояки, підводки к приладам та інше).

Так, актом обстеження системи теплоспоживання від 04.07.2014 (ІІ т. а.с. 7), складеним представниками Філії Концерну «МТМ» Заводського району - провідним інженером теплової інспекції ОСОБА_7, інженером 1 категорії теплової інспекції ОСОБА_8, у присутності ОСОБА_1 було зафіксовано, що в приміщенні проходять транзитні трубопроводи та стояки житлового будинку. У розрахунку теплового навантаження не враховано транзитні трубопроводи і стояки житлового будинку, а також підведення, стояки і трубопроводи відокремленої системи опалення. Заходи: виконати розрахунок теплового навантаження по фактично встановленим приладам в термін до 31.07.2014 та надати в ТІ Концерну "МТМ" Заводського району.

На підставі цього акту був виписаний припис (ІІ т. а.с. 8), відповідно до якого споживачу було роз'яснено виконання розрахунку теплових втрат від транзитних трубопроводів та стояків житлового будинку приміщення спортивного клубу розташованого по вул. Фільтрова, 25. Споживачу надали термін для здійснення відповідного розрахунку в термін до 31.07.2014 та виконаний вищезазначений розрахунок пред'явити до теплової інспекції Концерну «МТМ» Заводського району за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фундаментальна, 3.

В зв'язку з тим, що Відповідачем не були виконані розрахунки теплового навантаження, Концерном «МТМ» відповідно акту обстеження системи теплоспоживання було виконано розрахунки: теплового навантаження відокремленої системи опалення; теплових втрат від межі балансової належності до приладу обліку теплової енергії; теплового навантаження транзитними трубопроводами внутрішньобудинкової системи опалення.

Фактичне нарахування сплати за теплову енергію здійснюється лише відповідно теплового навантаження транзитними трубопроводами опалення внутрішньобудинкової системи, так як опалення відокремленої системи перекрито.

Згідно п. 6.6 Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Перспективна, буд. № 26, документи за розрахунковий період.

Відповідач не з'являвся до позивача для отримання документів за розрахунковий період в порядку, визначеному договором. Тому, позивач направляв розрахункові документи рахунки та акти приймання-передачі в необхідній кількості примірників на адресу відповідача поштовою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Приміщення, на яке відповідно до договору Концерн „МТМ" відпускає теплову енергію, знаходиться у житловому будинку та відповідно має загальну систему опалення з житловим будинком. Теплові мережі житлового будинку (у т.ч. і стояки житлового будинку) входять до складу приладів, що використовують теплову енергію (теплоносій) для потреб опалення та є складовою частиною єдиного технологічного процесу у сфері теплоспоживання. При визначені теплових потоків на потреби опалення враховуються витрати теплової енергії від усього теплового обладнання, у тому числі і теплові втрати через поверхню трубопроводів.

Приміщення споживача розташовано в мережах житлового будинку та є складовою частиною споруди. Теплові втрати від транзитних трубопроводів та стояків житлового будинку надходять до нежитлового приміщення відповідача.

Додатковою угодою № 5 від 01.10.2014 до договору були внесені зміни до умов Договору «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» № 704212 від 01.12.2006, а саме внесене теплове навантаження теплових втрат від транзитних трубопроводів у розмірі 756 ккал/год.

При нарахуванні Концерном «МТМ» Споживачу сум до сплати враховується теплова енергія, яка споживається від транзитних трубопроводів системи опалення будинку, що проходять через приміщення споживача. Кількість теплової енергії складає 756 ккал/год.

Арифметичних зауважень до розрахунку суми заборгованості відповідача та контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано. Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69009, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69059, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15 - в, п/р зі спеціальним режимом використання 2813 у філії ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) суму основного боргу у розмірі 4 243 (чотири тисячі двісті сорок три) грн. 57 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69009, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69059, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15 - в, р/р 1951 у філії ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) 3 % річних у розмірі 111 (сто одинадцять) грн. 57 коп., втрати від інфляції у розмірі 267 (двісті шістдесят сім) грн. 62 коп., пеню у розмірі 470 (чотириста сімдесят) грн. 63 коп., судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 19.12.2016.