ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/3048/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

до управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Контракт 61,

про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки

секретар судового засідання (пом. судді): Мамчур А.О.

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення № 036468);

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Обставини справи:

Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області (далі - відповідач) про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 р. № 40 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» було укладено договір купівлі-продажу від 19.03.2009 р., на підставі якого Управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі (правонаступник Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області) було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 412242 (кадастровий номер :05:010:0027).

Рішенням господарського суду Київської області від 20.01.2015 р. у справі № 911/4093/14 за позовом заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до Білоцерківської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» було визнано недійсним вказане розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» від 16.01.2009 р. № 40, договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.03.2009 р., укладений між Білоцерківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт 61», посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1254, та зобов'язано ТОВ «Контракт 61» повернути державі в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква земельну ділянку загальною площею 2,8407 га, кадастровий номер :05:010:0027, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4-а. Зазначене рішення суду залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 р.

У звязку з наведеним прокурор просить суд визнати недійсним виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 412242, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 08, площею 2,8407 га з кадастровим номером :05:010:0027, та скасувати його державну реєстрацію.

До господарського суду Київської області 17.10.2016 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н, б/д, за змістом якого управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області зазначає про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір виконання рішення суду від 20.01.2015 р. у справі № 911/4093/14. Так, на думку відповідача, ТОВ «Контракт 61» мало б звернутися до реєстраційної служби із заявою про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку ЯИ № 412242, виданого ТОВ «Контракт 61» на підставі недійсного договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.03.2009 р. Однак, на даний час в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі існує реєстраційний номер 08, що свідчить про належність земельної ділянки площею 2,8407 га Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61». У звязку з викладеним, Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області щодо вимог прокурора про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки покладається на розсуд суду. Поряд з цим, відповідач проти стягнення з Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області коштів зі сплати судового збору заперечував, оскільки не порушував, на його думку, норм чинного законодавства. Також відповідач просив суд розглядати дану справу без участі його представника.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 31.10.2016 р., 14.11.2016 р. та 28.11.2016 р. прокурор позовні вимоги підтримував.

Представник позивача у судових засіданнях 31.10.2016 р., 14.11.2016 р. позовні вимоги прокуратури підтримував; у судове засідання 28.11.2016 р. позивач представника не направив.

Відповідач у судові засідання 31.10.2016 р., 14.11.2016 р. та 28.11.2016 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно.

У судові засідання 31.10.2016 р., 28.11.2016 р. третя особа представника не направила.

У судовому засіданні 28.11.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 р. № 40 Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю Контракт 61 було затверджено експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2,8407 га, яка знаходиться на землях Фурсівської сільської ради, для розташування виробничої бази, за адресою м. Біла Церква, вул. Гайок, 4-а, відповідно до звіту про її експертну оцінку, в загальній сумі 899933,76 грн., яку дозволено продати Товариству з обмеженою відповідальністю Контракт 61, якою останнє користується згідно договору від 08.04.2008 р.

На підставі зазначеного розпорядження між Білоцерківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Контракт 61 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.03.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1254. Відповідно до умов цього договору Білоцерківська районна державна адміністрація (продавець) зобовязується передати у власність ТОВ Контракт 61 (покупця), а покупець зобовязується прийняти майно, а саме: викуплену земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Гайок, № 4-а, загальною площею 2,8407 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:010:0027 і сплатити за нього обговорену суму.

На підставі вказаного вище договору купівлі-продажу земельної ділянки Управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі (правонаступник - Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області) Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» 24.06.2009 р. було видано державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 412242 (кадастровий номер :05:010:0027).

Вищенаведені факти встановлені рішенням господарського суду Київської області від 20.01.2015 р. у справі № 911/4093/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 р.

Вказаним вище рішенням суду було визнано недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» від 16.01.2009 р. № 40, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.03.2009 р., укладений між Білоцерківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт 61», посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1254, та зобов'язано ТОВ «Контракт 61» повернути державі в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква земельну ділянку загальною площею 2,8407 га, кадастровий номер :05:010:0027, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2016 р. прокуратурою було зроблено до Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області запит № 2-4248вих16 щодо надання інформації, чи визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 412242 (кадастровий номер :05:010:0027).

У відповідь на запит прокуратури Управління Держгеокадастру листом № 10-701/0/1-16 від 25.08.2016 р. повідомило, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Для вирішення питання про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку необхідно звернутися в будь-який територіальний орган визначений ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який проводить державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» продовжує використовувати виданий йому державний акт про право власності на земельну ділянку, чим порушуються права землекористувача - Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Біла Церква, на обліку якого перебуває земельна ділянка, у звязку з чим просить суд визнати недійсним виданий ТОВ «Контракт 61» державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 412242, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 08, площею 2,8407 га з кадастровим номером :05:010:0027, та скасувати його державну реєстрацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, згідно з якою право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Статтею 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 15 зазначеного Закону встановлено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж та інші.

Частиною 6 статті 16 Закону встановлено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2012 р. № 1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Пунктом 9 зазначеного Порядку визначено, що до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належать в тому числі і здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні та скасування такої реєстрації.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, та те, що позовні вимоги у даній справі про визнання недійсним державного акту про право власності на спірну земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки є похідними від вимог, задоволених рішенням господарського суду Київської області від 20.01.2015 р., яким було визнано недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» від 16.01.2009 р. № 40 та договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 2,8407 га (кадастровий номер :05:010:0027), на підставі яких ТОВ «Контракт 61» було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 412242, який суперечить нормам законодавства та порушує права власника землі та землекористувача на відповідну земельну ділянку, суд дійшов висновку про обґрунтованість та, відповідно, задоволення вимог заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква про визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 412242, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 08, та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0027.

У звязку з викладеним позовні вимоги заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу у даній справі судових витрат слід зазначити таке.

Прокурор у позовній заяві просив суд покласти судовий збір, сплачений позивачем Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква, на відповідача Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області.

Згідно з приписами статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За правилами статті 49 ГПК України, якою визначається розподіл судових витрат, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (частина друга статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, слід зазначити, що за приписами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 Кодексу).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що спір у даній справі виник внаслідок винних дій відповідача - Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, оскільки до справи не надано доказів ухилення останнього від виконання обовязків, покладених на нього чинним законодавством.

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення позивача як особи, зацікавленої у вирішенні питання про визнання державного акта недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки, або будь-яких інших осіб до Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області з вимогами про скасування зазначеного вище державного акта та/або скасування державної реєстрації земельної ділянки.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для покладення витрат зі сплати судового збору на відповідача у даній справі, у звязку з чим вказані витрати покладаються на позивача.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 412242, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт 61» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.03.2009 р. № 1254, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 08, та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки з кадастровим номером № :05:010:0027.

Повне рішення підписане 05.12.2016 р.

Суддя В.М. Бабкіна