номер провадження справи 32/140/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 Справа № 908/2849/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, (03049, м. Київ, просп. Повітряно флотський, 25; адреса для листування: 01032, м. Київ, ОСОБА_1Шевченко, 37/122)

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення страхового відшкодування в сумі 21354,00 грн.

Суддя Колодій Н.А.

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача не зявився.

від відповідача - не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Заявлений позов про стягнення страхового відшкодування в сумі 21354,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.10.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2849/16, справі присвоєно номер провадження 32/140/16, справу призначено до розгляду на 30.11.2016 р.

З метою витребування від сторін додаткових документальних доказів, судове засідання відкладалось до 14.12.2016р.

В судове засідання 14.12.2016р. представники сторін не зявились. Ухвалою від 30.11.2016р. суд зобовязав сторони надати додаткові документальні докази в обґрунтування заявлених вимог і заперечень.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

28 листопада 2016р. від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обємі.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в відзиві, вказуючи на те, що позивачем до заяви про виплату страхового відшкодування в порядку регресу не додано копії постанови щодо притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

У засіданні суду 14.12.2016 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом встановлено, що 17.09.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телеодин» було укладено договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0670387/9069/14 (надалі - Договір страхування), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме «Фольцваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - застрахований ТЗ).

20.11.2014 року по просп. Героїв Сталінграда, 27-А в м. Києві, мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП).

Громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, допустив зіткнення із застрахованим ТЗ.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва, громадянина ОСОБА_2 було визнано винним в порушенні ст. 124 КУнАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Тобто вина ОСОБА_2 у заподіянні шкоди застрахованому ТЗ була доведена в судовому порядку.

Зазначену подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що 16.02.2015 року було складено Страховий акт № НОМЕР_3 та розрахована сума страхового відшкодування.

Збиток розраховано відповідно до умов договору страхування, рахунку-фактури № АГ-00000130 від 21.01.2015 року, відповідно до яких фактична вартість відновлювального ремонту склала 21 354,00 гривень.

Розмір страхового відшкодування, який ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатило, на підставі заяви страхувальника, склав 21 354,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0006556 від 17.02.2015 року.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене та належить саме потерпілому.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарським судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, відповідальність якого застрахована відповідачем.

Згідно ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 8 Закону Україна Про страхування передбачено, що страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виник обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Частиною 1 ст. 25 Закону України від 07.03.1996р. № 85/96 Про страхування передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та 16 Закону України Про страхування за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до матеріалів справи, винним в скоєнні ДТП є ОСОБА_2.

Таким чином, у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2, як винуватця ДТП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СК «КРЕДО» (Поліс № АІ/7307108, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 0 грн.).

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями спеціального закону - Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором (полісом) страхування.

Враховуючи викладене, у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виникло право регресної вимоги на суму 21 354,00 грн. до ТзДВ «СК «КРЕДО».

27.02.2015 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулася з претензією № 03-17/2632 до відповідача.

На момент розгляду спору по суті доказів сплати грошової суми суду не надано.

Оцінивши заперечення відповідача викладені в відзиві на позовну заяву, щодо відсутності у нього постанови Оболонського районного суду міста Києва про визнання громадянина ОСОБА_2 винним, суд відзначає, що дана постанова долучена позивачем до матеріалів справи. Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що дані відомості підлягають офіційному оприлюдненню в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та є загальнодоступними. Враховуючи викладене, суд не приймає заперечення відповідача щодо відсутності у нього даної постанови, як доказ правомірності дій щодо відмови відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, здійснивши оцінку наявних у справі доказів, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу що становить 21 354,00 грн.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, (03049, м. Київ, просп. Повітряно флотський, 25; адреса для листування: 01032, м. Київ, ОСОБА_1Шевченко, 37/122) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 34) про стягнення страхового відшкодування в сумі 21354,00 грн. задовольнити

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, (03049, м. Київ, просп. Повітряно флотський, 25; адреса для листування: 01032, м. Київ, ОСОБА_1Шевченко, 37/122, ) суму страхового відшкодування в розмірі 21354 (двадцять одна тисяча триста пятдесят чотири) грн. 00 коп., суму судового збору 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00 коп.

Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 23 грудня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.