РІШЕННЯ

20 грудня 2016 року Справа № 913/1268/16

Провадження №18/913/1268/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Луганського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго», м. Луганськ

про стягнення 83.564.483,18 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. від 18.04.2016 № 14-88;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 78.161.181,49 грн. та трьох процентів річних в сумі 5.403.301,69 грн. за прострочення оплати вартості природного газу, поставленого позивачем відповідачу в січні-грудні 2013 р., за договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2013 № 13/3763-ТЕ-20.

Відповідач витребувані матеріали суду не подав, його представник в судове засідання не прибув.

Згідно витягу з ЄДР від 22.11.2016, місцезнаходженням відповідача є м. Луганськ, вул. Куракіна, 23-а.

За інформацією Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 05.02.2016, розміщеній на офіційному сайті підприємства в мережі Інтернет (http://ukrposhta.ua/robota-ukrposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastyax), у звязку з проведенням АТО пересилання пошти у м. Луганськ не здійснюється.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, з урахуванням розяснень викладених у пункті 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»», господарським судом розміщувались повідомлення з відповідною інформацією на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Спроби повідомити відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надсилання телефонограми (за номерами телефону, вказаними у витязі з ЄДР), результатів не дали (відповідна довідка суду залучена до матеріалів справи).

Інших засобів зв'язку з відповідачем господарським судом не встановлено.

Таким чином, господарським судом вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача, який знаходиться на території проведення АТО, про час та місце розгляду справи (абз. 2 п.п. 4 п. 6 Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 по справі № 922/1261/15, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 101988413,11 грн. за поставлений відповідачу в січні-грудні 2013 р. природний газ, за договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2013 № 13/3763-ТЕ-20, пеню в сумі 8760264,43 грн. (за період з 14.02.2013 по 25.08.2014), інфляційні нарахування у сумі 13060177,69 грн. (за період з лютого 2013 р. по липень 2014 р. включно), три проценти річних у сумі 3850527,06 грн. (за період з 14.02.2013 по 25.08.2014), судовий збір в сумі 72967,27 грн.

Позивач у позовній заяві та у доданому до неї розрахунку вказав, що до теперішнього часу зобовязання відповідачем в повному обсязі не виконане, в тому числі не сплачені грошові кошти, стягнені за вищевказаним рішенням господарського суду.

На підставі вказаних доводів та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 78161181,49 грн. (за період серпень 2014 р. квітень 2016 р.) та трьох процентів річних в сумі 5403301,69 грн. (за період з 26.08.2014 по 31.05.2016) за прострочення оплати вартості природного газу поставленого відповідачу в січні-грудні 2013 р. за договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2013 № 13/3763-ТЕ-20.

Відповідач відзив та інші витребувані матеріали суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 по справі № 922/1261/15, яке набрало законної сили, про наявність у відповідача боргу за поставлений природний газ та факт прострочення ним зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2013 № 13/3763-ТЕ-20, не потребують доказування у даній справі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 по справі № 922/1261/15, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто основний борг в сумі 101988413,11 грн., інфляційні нарахування за період прострочення з лютого 2013 р. по липень 2014 р. включно, три проценти річних за період з 14.02.2013 по 25.08.2014.

Позивач зазначив, що основний борг відповідачем не сплачено. Відповідач не спростував ці доводи позивача.

У даному позові заявлено до стягнення втрати від інфляції за період серпень 2014 р. квітень 2016 р. та три проценти річних за період з 26.08.2014 по 31.05.2016.

Вказані втрати від інфляції та три проценти річних нараховані позивачем за інший, більш пізніший період, ніж було стягнуто рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 по справі № 922/1261/15.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в звязку з чим, на вимогу позивача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно обґрунтованому, перевіреному судом розрахунку позивача три проценти річних за період з 26.08.2014 по 31.05.2016 складають 5403301,69 грн. та підлягають стягненню з відповідача.

Разом з цим, заявлені до стягнення втрати від інфляції розраховані позивачем невірно.

У розрахунку, доданому до позовної заяви, позивачем нараховуються інфляційні втрати не на суму боргу, а на якусь іншу збільшену суму.

Так, у розрахунку інфляційних за зобовязаннями січня 2013 р. вказано: вартість спожитого газу 27168 657,17 грн.; фактична оплата 17961118,00 грн.; сума боргу 9207539,17 грн. (27168 657,17 мінус 17961118,00).

Однак, інфляційні нараховуються не на суму боргу (9207539,17 грн.), а на якусь іншу збільшену суму 10934972,20 грн.

Аналогічно безпідставно позивач визначає інфляційні втрати за зобовязаннями лютого - грудня 2013 р.

Належний розрахунок втрат від інфляції виконаний судом:

Втрати від інфляції за зобовязаннями січня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 9207539,17 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 15453563,02806518 грн.; втрати від інфляції 6246023,85806518 грн.; після округлення 6246023,86 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями лютого 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 21214965,44 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 35606343,83543596 грн.; втрати від інфляції 14391378,39543596 грн.; після округлення 14391378,40 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями березня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 20620169,69 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 34608062,59636192 грн.; втрати від інфляції 13987892,90636192 грн.; після округлення 13987892,91 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями квітня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 3509258,24 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 5889797,73990982 грн.; втрати від інфляції 2380539,49990982 грн.; після округлення 2380539,50 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями травня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 13374,79 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 22447,70903887 грн.; втрати від інфляції 9072,91903887 грн.; після округлення 9072,92 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями жовтня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 9115617,90 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 15299286,06944055 грн.; втрати від інфляції 6183668,16944055 грн.; після округлення 6183668,17 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями листопада 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 15402435,57 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 25850827,72628684 грн.; втрати від інфляції 10448392,15628684 грн.; після округлення 10448392,16 грн.

Втрати від інфляції за зобовязаннями грудня 2013 р.:

За серпень 2014 р. - квітень 2016 р.:

Борг 22905052,31 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 167,83597379.

Борг з урахуванням індексу інфляції 38442917,59159739 грн.; втрати від інфляції 15537865,28159739 грн.; після округлення 15537865,28 грн.

Всього втрати позивача від інфляції за зобовязаннями січня травня 2013 р. та жовтня грудня 2013 р. складають 69184833,20 грн. (6246023,86 + 14391378,40 + 13987892,91 + 2380539,50 + 9072,92 + 6183668,17 + 10448392,16 + 15537865,28) та підлягають стягненню з відповідача.

Розрахунок втрат від інфляції виконано судом за допомогою компютерної програми «Законодавство», версія 2.8.8.

В решті вимог про стягнення з відповідача втрат від інфляції (до стягнення були заявлені втрати від інфляції в сумі 78161181,49 грн.) слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю цих вимог.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 184583,10 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог; заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 83564483,18 грн.; стягнуто судом 74588134,89 грн.; позов задоволено на 89,3 %) підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Луганського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго», м. Луганськ, вул. Куракіна, 23-а, ідентифікаційний код 24047779, на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720, втрати від інфляції в сумі 69184833,20 грн., три проценти річних в сумі 5403301,69 грн., судовий збір в сумі 184583,10 грн.; наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

20 грудня 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23 грудня 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко