ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" грудня 2016 р. Справа № 911/3557/16

За позовом Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 15

до Приватного підприємства "Агрофірма "Данилівська", 08621, Київська область, Васильківський район, село Данилівка

про стягнення 99356,99 грн., розірвання договору оренди та повернення майна

суддя Н.Г. Шевчук

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (посвідчення №354, довіреність №11 від 17.02.2016);

від відповідача: ОСОБА_2 (директор, наказ №1 від 21.12.2003)..

Суть спору: Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області звернулось у господарський суд Київської області з позовом до Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» про стягнення 99356,99 грн., які складаються із заборгованості по орендній платі за період з травня 2011 року по жовтень 2016 року 58090,80грн. та пені 41266,19 грн., та про розірвання договору оренди №195 від 11.07.2015 і повернення майна.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобовязань по договору оренди №195 від 11.07.2005.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що майно йому не передавалось, а тому договір не вважає укладеним (арк. с. 29-32, 35-36).

Окрім того відповідач заявив про застосування позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) і Приватне підприємство «Агрофірма «Данилівська» (орендар) 11.07.2005 підписали та скріпили печатками договір оренди №195 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, відповідно до якго орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно комунального комплексу інвентарний №504, в тому числі адміністративний корпус бані, площею 910,5м2, яке розміщене за адресою: село Воровичі Васильківського району Київської області, що знаходиться на балансі ПП «Агрофірма «Данилівська» (арк. с. 45-46).

Згідно пункту 2.1 цього договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна від балансоутримувача.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 364 дні, що діє з 11.07.2005 до 10.07.2006.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (пункт 10.6).

За умовами пунктів 3.1, 3.2 договору орендна плата за базовий (перший) місяць оренди без ПДВ становить 753,38грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинними законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата згідно пункту 3.3 договору перераховується щомісячно не пізніше 05 числа наступного місяця ц співвідношенні: 30% орендної плати балансоутримувачу, 70% - до державного бюджету.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним. Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність (якщо інше прямо не передбачено законом, як-от частиною другою статті 15 Закону України «Про оренду землі»).При цьому позовна вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та охоронюваних законом інтересів, і тому в задоволенні відповідної вимоги має бути відмовлено; в такому разі можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 ЦК України (пункт. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Акт приймання-передачі вказаного у договорі майна про передачу майна орендарю не складався.

Ця обставина встановлена рішеннями господарського суду Київської області від 19.03.2009 у справі №7/532-08 за позовом Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області до Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» про стягнення заборгованості з урахуванням пені та зобовязання звільнити орендоване майно, а також від 11.06.2012 у справі №19/060-11 між цими ж сторонами про розірвання договору оренди і стягнення заборгованості (арк.. с. 48-57), а тому в силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доказуванню.

Рішеннями господарського суду Київської області від 19.03.2009 у справі №7/532-08 також встановлено, що як вбачається з Акту перевірки виконання умов договору оренди №195 від 11.07.2005, підписаного директором Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» ОСОБА_3, у орендному користуванні відповідача перебуває лише приміщення другого поверху адміністративного корпусу; розмір орендної плати за користування другим поверхом площею 361,8 кв.м. за перший (базовий) місяць (липень 2005 року) становив 482,49 грн., а договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 11.07.2005, обєктом оренди за яким є комунальний комплекс, в т.ч. приміщення адміністративного корпусу, бані вважається продовженим до 10.07.2009 включно.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.06.2012 у справі №19/060-11 встановлено, що позивач і відповідач перебували в орендних правовідносинах по договору щодо оренди приміщення другого поверху площею 361,8 кв.м. і в період з жовтня 2008 року по квітень 2011 року.

Як вбачається з цих рішень суду, предметом розгляду цих справ були вимоги про стягнення заборгованості по договору за період оренди по квітень 2011 року.

Позивачем у справі, що розглядається, заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з травня 2011 року по вересень 2016 року.

Судом встановлено, що згідно акту від 12.07.2012 приймання-передачі майна до договору оренди №195 від 11.07.2005 орендар Приватне підприємство «Агрофірма «Данилівська» повернув, а балансоутримувач ПП «Агрофірма «Данилівська» прийняв приміщення другого поверху адміністративного корпусу площею 361,8кв.м (арк. с. 37).

Позивач зазначену обставину не спростував.

Таким чином, з 12.07.2012 договір оренди №195 від 11.07.2005 є припиненим.

А тому позовні вимоги про розірвання договору оренди №195 від 11.07.2005 та зобовязання відповідача повернути орендоване майно, а також про стягнення заборгованості за період з 12.07.2012 по вересень 2016 року є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за період з травня 2011 року по 11.07.2012 року, то вони не підлягають задоволенню у звязку зі спливом 11.07.2015 встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач, враховуючи, що позовна заява подана до суду 03.11.2016.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

Ухвалою суду від 07.11.2016 позивачу була відстрочена сплата судового збору за подання позовної заяви до винесення рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем заявлена вимога майнового характеру (стягнення 99356,99грн) і немайнового (розірвання договору) з позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2868,35грн (1490,35 + 1378).

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області (код 19028107) в дохід Державного бюджету України 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 35 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 19.12.2016.