РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016Справа №910/12302/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited»)

до Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк»

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК»

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»

про визнання відсутнім права вимоги по кредитному договору №638 від 22.07.2008

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Ковальова Л.Ф. (договір доручення №30 від 07.12.2015);

від відповідача Цибіков О.О. (дов. №545 від 22.11.2016);

від третьої особи-1 не з'явився;

від третьої особи-2 не прибув

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк» про визнання відсутнім права вимоги по кредитному договору №638 від 22.07.2008.

На обґрунтування позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited») посилається на дійсність договору купівлі-продажу права вимоги від 31.12.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека кредит», згідно з яким Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» передало права кредитора за Кредитним договором №638 від 22.07.2008 новому кредитору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека кредит» ,у зв'язку із чим, на думку позивача, у Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк» відсутнє право вимоги по кредитному договору №638 від 22.07.2008.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2016 порушено провадження у справі №910/12302/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "ОМЕГА БАНК", розгляд справи призначено на 19.07.2016.

19.07.2016 представником третьої особи через загальний відділ суду подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/12302/16, яке обґрунтоване тим, що в провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №910/10364/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека кредит" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним, однією з позовних вимог у якій є визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОМЕГА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека кредит", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями.

19.07.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав заперечення на позовну заяву, у яких просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те що з наявної заборгованості ДП «Фірма «Дайленко» перед ПАТ «ОМЕГА БАНК» в розмірі 25 112 394,20 доларів США, за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 було передано право вимоги не на всю суму заборгованості, а на суму 20 900 345,08 доларів США; в той же час, як вбачається із додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, договір забезпечення - договір іпотеки №638/ІП-3 не передавався.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у зв'язку із необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи №910/12302/16 відкладено на 02.08.2016.

28.07.2016 представником третьої особи через загальний відділ суду було подано письмові пояснення по справі та витребувані судом документи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 зупинено провадження у справі №910/12302/16 до вирішення справи №910/10364/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека кредит" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним, однією з позовних вимог у якій є визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОМЕГА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека кредит", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 02.08.2016 скасовано, а справу №910/12302/16 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.11.2016 поновлено провадження у справі №910/12302/16 та призначено її до розгляду на 22.11.2016.

17.11.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС" через загальний відділ суду подано клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2016 саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС" є кредитором за правами вимоги, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") просить визнати відсутніми.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС" у зв'язку із чим, а також враховуючи необхідність витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 01.12.2016.

У судовому засіданні 01.12.2016 представник третьої особи-2 подав письмові пояснення по справі та письмові заперечення на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2016 відкладено розгляд справи №910/12302/16 на 08.12.2016.

07.12.2016 представник третьої особи-2 через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі та додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

08.12.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав заяву про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Судове засідання 08.12.2016 не відбулось, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., а саме перебуванням на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.12.2016 у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, справу №910/12302/16 призначено до розгляду на 22.12.2016.

В судовому засіданні 22.12.2016 судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.12.2016.

В судове засідання 23.12.2016 з'явилися представники позивача, відповідача, надали пояснення по суті справи.

Представники третьої особи-1, третьої особи-2 у судове засідання 23.12.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

22.07.2008 між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого, в свою чергу, є Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК», та Дочірнім підприємством «Фірма «Дайленко» було укладено кредитний договір № 638 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США та гривні на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання, передбачені договором.

Пунктом 1.2. Кредитного договору сторони погодили, що позичальнику встановлюються наступні ліміти заборгованості за кредитною лінією: по заборгованості в доларах США загальний ліміт встановлюється в розмірі 15 000 000 доларів США, що зменшується згідно з додатком № 1 до договору. По заборгованості в гривні загальний ліміт встановлюється в розмірі 5 000 000,00 грн.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору строк дії кредитної лінії: з 22.07.2008 року по 21.07.2015 року.

Відповідно до пп. 5.1.1. п. 5.1. Кредитного договору за домовленістю сторін забезпеченість виконання зобов'язань за договором є обов'язковою умовою договору. Виконання зобов'язань позичальника за договором забезпечується: іпотекою нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№ 1, 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№ 11а, 12, 13 (групи приміщень 18) фізкультурно-оздоровчого комплексу загальною площею 1 324,6 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, пров. Рильський, будинок № 5 (літера А), що належать компанії Efenes properties limited (Кіпр) загальною заставною вартістю 15 609 765,72 дол. США.

30.07.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited») (далі - позивач, іпотекодавець) та Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого в свою чергу є Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», було укладено іпотечний договір №638/ІП-3, згідно з умовами якого в якості забезпечення виконання Дочірнім підприємством «Фірма «Дайленко» взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №638 від 22.07.2008, позивач як іпотекодавець, а ЗАТ «Сведбанк Інвест» як іпотекодержатель, прийняв в іпотеку предмет іпотеки - нежитлові приміщення з №1 по №5, №5а, з №6 по №20 (групи приміщень 15), № 1, №1а, , з №2 по №10 (групи приміщень №16), з №1 по №11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень №18 - фізкультурно-оздоровчий комплекс (в літ. А), загальною площею 1324,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ №479599, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради 30.05.2005 на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 30.05.2005 №836-В. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі здійснено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі №89П-71 за реєстровим №6179-а 06.07.2005.

Постановою Правління Національного банку України № 152 від 02 березня 2015 року до категорії неплатоспроможних було віднесено ПАТ "ОМЕГА БАНК", на підставі якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) запровадив у даний банк тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року.

02 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 111 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ОМЕГА БАНК" до 03 липня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ОМЕГА БАНК".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 06 липня 2015 року № 437 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ОМЕГА БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06 липня 2015 року № 127 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ОМЕГА БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ОМЕГА БАНК" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "ОМЕГА БАНК" (відповідна інформація розміщена на http://www.fg.gov.ua/, а тому не підлягає доведенню).

Згідно з протоколом засідання виконавчої дирекції Фонду № 150/15 від 03.07.2015 року вирішено передати активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» на користь перехідного банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» включаючи забезпечення за ними, які визначено Планом врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк». Загальна вартість активів неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» (включаючи забезпечення за ними), що передаються на користь перехідного банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» становить 229 119 082,68 тис. грн.

Відповідно до п. 1 Статуту ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» перехідний банк є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.05.2015 року (протокол № 102/15) зі змінами від 12.06.2015 року (протокол № 127/15)), активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «Омега банк»

03.07.2015 року ПАТ «Омега банк» (неплатоспроможний банк) та ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» (перехідний банк) складено Акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» (надалі - Акт), за яким неплатоспроможний банк передає, а перехідний банку порядку правонаступництва приймає всі права кредитора у зобов'язаннях за наступними договорами (права на активи): кредитний договір № 638 від 22.07.2008 року з ДП «Фірма «Дайленко», з усіма змінами та доповненнями, що є невід'ємною його частиною згідно з додатком № 1 до акту (основний договір), договорами, укладеними на забезпечення зобов'язань за основним договором, з усіма змінами та доповненнями, що є невід'ємною їх частиною, згідно з додатками № 2, 3 до акту (кожен з яких - договір забезпечення).

Пунктом 2 Акту встановлено, що вартість прав на активи складає 17 890 000,00 грн. та визначена пропозицією переможця конкурсу з виведення неплатоспроможного банку з ринку, визнаного таким переможцем згідно рішення виконавчої дирекції фонду гарантування від 05.05.2015 року.

Відповідно до пп. 4.1. п. 4 Акту з моменту підписання акту, перехідний банк набуває всіх прав кредитора за основним договором та кожним договором забезпечення та одержує, включаючи але не обмежуючись, в т.ч. право звернути стягнення на предмет застави за договорами забезпечення та за рахунок предмету застави задовольнити свої вимоги за основним договором у повному обсязі, у разі невиконання боржниками за основним договором зобов'язань за основним договором та/або боржниками за договорами забезпечення зобов'язань за договорами забезпечення.

Позивач зазначає, що вказаним актом №124/07/2015-К від 03.07.2015 ПАТ «Омега банк» в порядку правонаступництва здійснив заміну кредитора у зобов'язаннях по кредитному договору №638 від 22.07.2008 і передав відповідачу ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» в порядку правонаступництва всі права по іпотечному договору №ІП 638-3 від 30.07.2008.

При цьому позивач звертався до суду з позовом до ПАТ «Омега банк» та ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» про визнання недійсним Акту № 124/07/2015-К від 03.07.2015 року приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС» банк» в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега».

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.06.2016 у справі № 910/8536/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» до ПАТ «Омега Банк», ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» про визнання недійсним Акту № 124/07/2015-К від 03.07.2015 року приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС» банк» в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказане нерухоме майно станом на 18.09.2015 року було зареєстроване за ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» (на підставі дублікату Договору іпотеки та Акту), тобто останнім було звернено стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» було відсутнє право вимоги по кредитному договору №638 від 22.07.2008, оскільки станом на 03.07.2015 у ПАТ «Омега Банк» не було ніяких прав кредитора за вказаним кредитним договором, так як усі свої права кредитора ПАТ «Омега Банк», як продавець, за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898, відступив покупцю ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», за умовами якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (п. 2.1), сторони засвідчили, що правочин, який між ними укладено, як продаж та застосовувати до нього обов'язкові положення законодавства України, що регулюють правочини купівлі - продажу прав вимоги (п. 2.2).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі - продажу прав вимоги від 31.12.2014, сторони узгодили, що «права вимоги» означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

«Позичальник» означає позичальника за кредитним договором, які зазначені в додатку 1 (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги).

При цьому «загальна купівельна ціна» є сумою всіх купівельних цін за права вимоги, зазначених у додатку 1, та становить 5 000 000,00 грн.

«Купівельна ціна за Право вимоги» означає суму, що визначена як «Купівельна ціна» у додатку 1 щодо кожного права вимоги.

Пунктом 2.3 договору купівлі - продажу прав вимоги від 31.12.2014 визначено, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги.

Таким чином, позивач вважав, що 31.12.2014 ПАТ «Омега Банк» відступив, а ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» прийняло у повному обсязі всі права вимоги по кредитному договору №638 від 22.07.2008 та договорами забезпечення, а тому у зв'язку із настанням певного юридичного факту укладення 31.12.2014 договору купівлі-продажу прав вимоги, ПАТ «Омега Банк» втратив свої права кредитора по вказаному кредитному договору, а відповідачу ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» фактично не передавалися ні зобов'язання по кредитному договору, ні сам кредитний договір.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.09.2016 у задоволенні позову ПАТ «Омега Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит», ТОВ «Компанія з управління активами Скай Кепітал Менеджмент» про визнання нікчемного правочину - договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1898 із змінами та доповненнями - недійсним; та визнання недійсним договору купівлі - продажу права вимоги від 04.07.2015, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 912 із змінами та доповненнями, відмовлено у повному обсязі.

30.09.2016 між ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов'язань ДП «Фірма «Дайленко» за кредитним договором №638 від 22.07.2008, з урахуванням усіх змін та доповнень.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», позивач ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited») вважав, що його права як іпотекодавця порушені, а встановлення у судовому порядку відсутності у відповідача ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» права вимоги за кредитним договором №638 від 22.07.2008 є належним способом захисту порушеного права.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін. спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). Дана норма кореспондується зі ст. 24 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду м. Києва від 29.06.2016 у справі № 910/8536/16, що набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» до ПАТ «Омега Банк», ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» про визнання недійсним Акту № 124/07/2015-К від 03.07.2015 приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС» банк» в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк».

Вказаним рішенням суду встановлено, що Акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» засвідчує перехід прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» від 03.07.2015 року засвідчує факт заміни (внаслідок правонаступництва) кредитора за зобов'язаннями позивача, які виникли на підставі Договору іпотеки та Кредитного договору, в порядку ч. 12 ст. 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, первісний кредитор у зобов'язанні за кредитним договором від 2207.2008 № 638 - ПАТ "Омега Банк", був замінений на поточного кредитора - ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк", внаслідок правонаступництва (п. 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України). Укладання відповідного договору про відступлення права вимоги, про що зазначає позивач, у даному випадку чинне законодавство не вимагає.

У додатку до вказаного Акту № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» прав на активи загальна сума заборгованості, яка передавалася ПАТ "Омега Банк" на користь ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" за кредитним договором № 638, становила 91795040 грн. 83 коп. також за вказаним Актом передане забезпечення за вказаним кредитним договором, зазначене у договорі іпотеки № 638/ІП-3, іпотекодавцем за яким є позивач у даній справі.

Таким чином, вказаним спростовуються доводи позивача у справі про відсутність у ПАТ "Омега Банк" прав кредитора за кредитним договором № 638 та іпотечним договором №№ 638/ІП-3.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено порушення його законних прав та інтересів фактом наявності у відповідача у справі права вимоги за кредитним договором №638 від 22.07.2008, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого, в свою чергу, є Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК», та Дочірнім підприємством «Фірма «Дайленко».

Доводи позивача про недоведеність факту передачі відповідачеві оригіналів кредитного договору від 22.07.2008 № 638 та документів, що засвідчують відповідні права, не стосуються предмету спору у даній справі, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Отже, з огляду на все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з покладенням судових витрат в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складене та підписане 28.12.2016.

Суддя В.О. Демидов