РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016Справа №910/9232/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Еска Капітал»
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 4150,08 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаЧепелянський В.Є. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особи 1не з'явився
від третьої особи 2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суми страхового відшкодування у розмірі 4150,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №06-05-001141 від 08.10.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у розмірі 4943,58 грн власнику автомобіля Jaguar, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9613639, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків у розмірі 4943,58 грн покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку сплачено лише 793,50 грн, решту суми відшкодування (у розмірі 4150,08 грн) позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/9232/16 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Еска Капітал» третьою особою-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача; залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкладено розгляд справи на 14.07.2016.

07.07.2016 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких третя особа 1 підтверджує факт виплати позивачем на її користь суми страхового відшкодування у розмірі 4943,58 грн.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі №910/9232/16 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи.

До Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/9232/16 разом з висновком експерта №677/16-23 від 17.11.2016, складеним за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2016 поновлено провадження у справі №910/9232/16 та призначено розгляд справи на 12.12.2016.

В судове засідання, призначене на 12.12.2016, представник позивача з'явився, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, пояснень у справі з урахуванням висновку судової експертизи не надав.

Оскільки відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, справа може бути розглянута без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Третя особа 1 представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.10.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еска Капітал» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06-05-001141 (надалі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Jaguar, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

26.12.2014 близько 11 год. 15 хв. по вул. Мечнікова, 9 у місті Києві сталася ДТП, а саме: відбулося зіткнення транспортних засобів Jaguar, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за взаємним погодженням водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом).

Згідно з абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, водії таких транспортних засобів після складення ними зазначеного повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до пункту 33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент ДТП) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Судом встановлено, що наявне в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми, а також відмітка про відсутність у водіїв зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також зазначено про відсутність постраждалих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду б/н від 26.12.2014 як належний доказ вчинення 26.12.2014 дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів Jaguar, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2.

Дослідивши схему та обставини дорожньо-транспортної пригоди, які вказані водіями у повідомленні, суд приходить до висновку про порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2, та наявності вини водія даного автомобіля ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до рахунку №1019281 від 16.02.2015, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Jaguar, державний номер НОМЕР_1, склала 8041,00 грн.

Згідно зі страховим актом №ТР-00-3034 від 25.02.2015, складеним позивачем, сума страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06-05-001141 від 08.10.2014, складає 4943,58 грн.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 4943,58 грн на рахунок виконавця робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», що підтверджується платіжним дорученням №11664 від 26.02.2015.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 4943,58 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Станом на момент ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9613639 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн, франшизи - 0 грн.

Згідно з частиною 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом враховується, що розмір страхового відшкодування, здійсненого позивачем потерпілій особі визначається Законом України «Про страхування» та договором добровільного страхування та має відповідати фактичній вартості відновлення транспортного засобу.

Водночас, обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не позбавляє права особу, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, звернутись з позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2016 у справі №910/3772/16.

Наведене не суперечить правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 17.02.2016 у справі №6-2471цс15, яка вказує, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування (тобто у даному випадку - позивача) визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу.

Проте, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стосується не обсягу зобов'язання страховика за договором добровільного страхування, а обсягу відповідальності страховика за полісом обов'язкового страхування перед третіми особами у випадку завдання його страховиком шкоди цим третім особам.

Отже, межі відповідальності страховика за договором обов'язкового страхування не повинні обов'язково дорівнювати сумі, право вимоги якої перейшло до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до висновку Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №677/16-23, складеного 17.11.2016 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, розмір відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля Jaguar, державний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, яке мало місце 26.12.2014, складає 3232,49 грн.

Таким чином, враховуючи визначені полісом №АС/9613639, розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, відповідач зобов'язаний виплатити суму відшкодування за наслідками спірної ДТП у розмірі 3232,49 грн.

Як свідчать матеріали справи, в рахунок відшкодування шкоди по спірному страховому випадку відповідачем було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еска Капітал» (потерпілий) суму відшкодування у розмірі 793,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №006368 від 23.02.2015.

Доказів виплати решти суми відшкодування - у розмірі 2438,99 грн (ані на користь потерпілого, ані на користь позивача) відповідачем не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 2438,99 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наявності у відповідача зобов'язання з оплати решти заявленої до стягнення суми страхового відшкодування по спірному страховому випадку у розмірі 1711,09 грн позивачем належними та допустимими доказами не доведено.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, а також витрати на проведення судової експертизи покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м.Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03680, м.Київ, вулиця Фізкультури, будинок 30, ідентифікаційний код 31681672) суму страхового відшкодування у розмірі 2438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) грн 99 коп., судовий збір у розмірі 809 (вісімсот дев'ять) грн 85 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1035 (одна тисяча тридцять п'ять) грн 29 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.12.2016

Суддя Ю.М. Смирнова