ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р. Справа № 925/965/16

Господарський суд Черкаської області в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 - головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

із секретарем судового засідання Рябенькою Я.В.,

представник позивача: ОСОБА_4 - за довіреністю,

представник першого відповідача: ОСОБА_5 - за довіреністю,

представник другого відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до публічного акціонерного товариства "АЗОТ",

до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа"

про стягнення 1 276 177 255,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Черкасиобленерго" заявлено позов до ПАТ "АЗОТ" про стягнення 1 276 177 255,52 грн., зокрема: 1 091 346 413, 08 грн. боргу за активну електричну енергію, поставлену відповідачу відповідно до договору № 524-213/24 від 24.05.2005 в період з грудня 2014 по липень 2016 року, 126 659 691, 64 грн. індексу інфляції, 18 113 773,23 грн. три проценти річних, 40 057 377,60 грн. пені за прострочення виконання грошових зобовязань.

Ухвалою від 19.08.2016 порушене провадження у справі № 925/965/16.

У судовому засіданні 08.09.2016 оголошувалася перерва до 27.09.2016 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить повністю відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що значна частина заборгованості, що виникла протягом 2014-2016 років, була погашена внаслідок укладання - за згодою позивача - із ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа" договорів про переведення боргу, а також частина боргу погашена зарахуванням зустрічних однорідних грошових вимог на підставі відповідних заяв відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року було задоволено клопотання ПАТ "Черкасиобленерго" та залучено до участі у справі другим відповідачем приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

Ухвалою від 27 вересня 2016 року Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д. задовольнив клопотання ПАТ "Черкасиобленерго", призначив розгляд цієї справи колегіально у складі трьох суддів і передав справу для автоматичного визначення складу колегії через систему діловодства Господарського суду Черкаської області.

28.09.2016 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Пащенко А.Д. - головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_7

Ухвалою від 28 вересня 2016 року прийнято справу до провадження колегії суддів Господарського суду Черкаської області у складі: ОСОБА_1 - головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та призначено розгляд справи на 20 жовтня 2016 року.

Другий відповідач (ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа") у відзиві на позов підтвердив факти укладення із ПАТ "АЗОТ" семи договорів переведення боргу, які відповідають вимогам чинного законодавства, згода позивача на їх укладення отримана в його листах перед укладенням кожного договору, у законі відсутня заборона переведення боргу за електроенергію на третіх осіб (а.с. 181-183).

У звязку із хворобою судді Єфіменка В.В. представники позивача та другого відповідача подали заяви про здійснення заміни відсутнього судді Єфіменка В.В. у складі колегії суддів у даній справі.

Розпорядженням від 21 жовтня 2016 року № 39 керівника апарату суду, у звязку з перебуванням на лікарняному члена колегії судді Єфіменка В.В, відповідно до підпункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 925/965/16. Згідно Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.10.2016, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді, виведено зі складу колегії суддю Єфіменка В.В. та залучено до складу колегії суддю Скибу Г.М.

Ухвалою від 24 жовтня 2016 року прийнято справу до провадження колегії суддів Господарського суду Черкаської області у складі: ОСОБА_1 - головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3

31.10.2016 від ПАТ "АЗОТ" надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій (пені), в якому перший відповідач просить зменшити пеню до суми 100 грн. у звязку із тим, що заявлена до стягнення сума пені надмірно велика, не відповідає наслідкам здійсненого приватним акціонерним товариством "АЗОТ" правопорушення, посилається на важкий фінансовий стан товариства, зупинення у 2015 році виробничої діяльності, що призвело до негативних наслідків у роботі ПАТ "АЗОТ", стверджує, що ці обставини встановлені судом у справі № 925/1342/15; обґрунтовує правомірність укладення правочинів переведення боргу та зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 203).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31 жовтня 2016 року залишено без задоволення заяву за підписом представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про залучення її до участі у справу третьою особою без самостійних вимог - у звязку з необгрунтованістю.

Заявою від 15.11.2016 ПАТ "АЗОТ" просить застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ "Черкасиобленерго" про стягнення з ПАТ "АЗОТ" пені за період з 07.01.2015 по 16.08.2015 та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

У листі ПАТ "Черкасиобленерго" від 25.11.2016 (на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.10.2016 у справі № 925/965/16) щодо необхідності письмово визначитись із вимогами до другого відповідача у справі ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа" пояснено, що у випадку, якщо суд прийде до висновку про обґрунтованість відзиву ПАТ "АЗОТ" щодо необхідності стягнення тієї частини боргу перед ПАТ "Черкасиобленерго", що була переведена на Відповідача 2 в розмірі 234 564 026,54 грн., то просить стягнути вказану суму заборгованості із ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа".

05.12.2016 у дану справу надійшов лист Національного антикорупційного бюро України від 02.12.2016 із проханням розглянути можливість зупинити провадження у справі № 925/965/16 на підставі ч. 2 ст. 79 ГПК України та надіслати матеріали справи до Першого підрозділу детективів НАБУ у звязку з розслідуванням кримінального провадження № 000236 від 11.07.2016. Вказане прохання суд відхилив за необґрунтованістю.

У судовому засіданні:

представники позивача повністю підтримали позовні вимоги та пояснили, що надання позивачем першому відповідачу активної електричної енергії підтверджено належними доказами та вартість спожитої електроенергії ПАТ "АЗОТ" визнана, тому позивач вважає позовні вимоги до ПАТ "АЗОТ" повністю обґрунтованими та доведеними; позивач не визнає переведення боргу на другого відповідача, оскільки це переведення здійснене без дозволу позивача, а листи, на які посилаються відповідачі, таким дозволом не являються, адже надаючи ці листи, позивач мав на увазі, що договір про переведення боргу мав бути тристороннім, тим більше, що укладення таких договорів суперечить припису ст. 15-1 ЗУ "Про електроенергетику"; однак якщо суд прийде до висновку про обґрунтованість доводів ПАТ "АЗОТ" щодо необхідності стягнення переведеної частини боргу із другого відповідача, то позивач просить задовольнити позов в цій частині за рахунок другого відповідача та стягнути переведену суму боргу за активну електричну енергію із ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа", а решту всіх сум нарахувань стягнути із основного боржника - ПАТ "АЗОТ"; щодо доводів першого відповідача про погашення заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, то позивач вважає ці доводи необґрунтованими, оскільки ці вимоги не є однорідними та таке зарахування суперечить ст. 15-1 Закону; представники позивача заперечили проти зупинення провадження у справі, про яке вказано у листі НАБУ від 02.12.2016, з мотивів необґрунтованості цього звернення та відсутності законних підстав для такого зупинення, адже розслідування кримінального провадження жодним чином не має відношення до даного позову, за яким позивач просить стягнути кошти із споживача електричної енергії, вважає, що підстави для направлення справи та зупинення провадження у справі відсутні, задоволення клопотання зупинило б стягнення заборгованості на дуже тривалий час;

представник першого відповідача, частково заперечуючи проти позову, посилався на доводи, викладені у відзиві на позов і в додаткових поясненнях, та вказав, що відповідач подав на вимогу суду повний обґрунтований розрахунок суми боргу ПАТ "АЗОТ" перед ПАТ "Черкасиобленерго" за активну електричну енергію, отриману споживачем протягом грудня 2014-липня 2016 років, в якому чітко вказано, що переведена на ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа" з дозволу позивача сума боргу складає 267 677 775 грн. 21 коп. і цю суму належить стягнути із другого відповідача; вказані також дати і суми заяв ПАТ "АЗОТ" про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до сум договорів про надання ПАТ "Черкасиобленерго" поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, та в результаті вказаних операцій борг ПАТ "АЗОТ" перед ПАТ "Черкасиобленерго" за активну електричну енергію, отриману у вказаний в позові період, станом на момент розгляду справи складає 510 969 029 грн. 25 коп.; стверджує, що переведення боргу і зарахування зустрічних однорідних вимог не порушує вимоги чинного законодавства, оскільки у жодному із нормативних актів не вказано про заборону укладення таких правочинів; вважає безпідставним стягнення із ПАТ "АЗОТ" пені, індексу інфляції та трьох процентів річних на суму боргу, що була переведена на другого відповідача, оскільки із переведенням боргу відповідальним за його несплату став другий відповідач; представник підтримав та обґрунтував заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені та клопотання про зменшення пені, пославшись на важкий фінансовий стан товариства, значні суми індексу інфляції та трьох процентів річних, на постанову ВГСУ від 24.02.2016 у справі № 925/1342/15 та пояснив, що у цій справі судом встановлено наявність обставин, які робили неможливим виконання ПАТ "АЗОТ" своїх зобовязань перед контрагентами за договором у звязку із важким фінансовим станом товариства, зупиненням виробничих потужностей; представник просив врахувати, що нараховані суми індексу інфляції, трьох процентів річних та пені неспіврозмірно великі у порівнянні із наслідками прострочення зобовязання; представник заперечив проти зупинення провадження у справі, вважаючи звернення у листі НАБУ необґрунтованим та безпідставним, а також пояснив, що детектив був на підприємстві, де йому були предявлені всі документи на ознайомлення та копіювання, зокрема і первинні, вважає, що підстави для направлення справи відсутні;

представник другого відповідача підтвердив факт переведення на ОСОБА_6 "ХК "Енергомережа" боргу ПАТ "АЗОТ" за електричну енергію в сумі 267 677 775 грн. 21 коп., звернув увагу, що таке переведення відбулося з дозволу позивача, про що чітко вказано у відповідних листах, в яких відсутнє будь-яке застереження, зокрема про укладення договору за участі позивача; також представник пояснив, що укладення договорів про переведення боргу не суперечить жодному нормативному акту, зокрема і Закону України "Про електроенергетику"; товариство прийняло на себе борг і буде його сплачувати, на даний час бор позивачу не сплачений у звязку із тимчасовим важким фінансовим станом товариства.

У судовому засіданні 07.12.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

24 травня 2005 року відкрите акціонерне товариство "Черкасиобленерго", яке в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (як Постачальник), і відкрите акціонерне товариство "АЗОТ", яке також в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "АЗОТ" (як Споживач), уклали між собою договір про постачання електричної енергії № 524-213/24 (далі - Договір)

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Договору Постачальник зобовязався постачати електричну енергію Споживачу, а останній зобовязався оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Вказаний у Договорі "Порядок розрахунків" - це Додаток № 3 до Договору, пунктами 5, 6 якого передбачено, що Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу активної електричної енергії, заявленого на розрахунковий період до 15-го і 20-го числа розрахункового місяця по 30% вартості заявленого обсягу на розрахунковий період та остаточний розрахунок - протягом трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу.

В пункті 8 Порядку розрахунків вказано, що у разі несвоєчасних розрахунків Споживач на момент погашення заборгованості сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5 облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати. Пеня нараховується Електропостачальною організацією, починаючи з першого дня після дати розрахунків, що наведені в пунктах 5 і 6.

За доводами позивача за період з грудня 2014 року по липень 2016 року позивач згідно актів поставки електричної енергії на ПАТ "Азот" поставив, а відповідач отримав 993 121 434 кВт/год електричної енергії на загальну суму 1 451 505 019,94 грн., однак ПАТ "Азот" оплатив її лише частково, в сумі 360 158 606,86 грн., у звязку з чим залишок заборгованості відповідача за спожиту електроенергію станом на 01.08.2016 складав 1 091 346 413 грн. 08 коп.

Відповідач вартість спожитої активної електричної енергії позивачу не сплатив, у звязку з чим позивач нарахував відповідачу пеню і три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання по 31.07.2016, та індекс інфляції на суму заборгованості по червень 2016 року включно.

Перший відповідач, частково заперечуючи проти позову, вказав, що борг перед позивачем за отриману у вказаний період активну електричну енергію значно менший та складає на момент прийняття рішення суму 510 969 029 грн. 25 коп. При цьому перший відповідач вказує на те, що між ПАТ "АЗОТ" та ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" було укладено - за згодою ПАТ "Черкасиобленерго" - ряд договорів про переведення боргу на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа", а саме:

- 12.03.2015 укладено договір про переведення боргу № 140-202, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" (як первісний боржник) переводить на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" (як на нового боржника) зобовязання за Основним договором (№ 524-213/24 від 24.05.2005 року) в частині сплати вартості електричної енергії, поставленої за період з 01.12.2014 по 20.12.2014 включно, в сумі 47 641 173,12 грн. Відповідачі посилаються на лист ПАТ "Черкасиобленерго" № 1643/03-01 від 06.03.2015 як на згоду останнього на укладення цього договору переведення боргу;

- 12.03.2015 укладено Договір № 142-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 21.12.2014 по 31.12.2014 включно - в сумі 31 304 803,15 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення названого договору надавалась листом № 1642/03-01 від 06.03.2015;

- 12.03.2015 укладено Договір № 141-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 01.01.2015 по 31.01.2015 - в сумі 33 113 748,67 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення цього договору надавалась листом № 1737/03-01 від 11.03.2015;

- 20.03.2015 укладено Договір № 183-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 01.02.2015 по 28.02.2015 включно - в сумі 47 872 035,51 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення цього договору надавалась листом № 1946/03-01 від 20.03.2015;

- 24.04.2015 укладено Договір № 287-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 01.03.2015 по 15.03.2015 включно - в сумі 32 261 500 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення цього договору надавалась листом № 2599 від 16.04.2015;

- 30.04.2015 укладено Договір № 301-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 16.03.2015 по 31.03.2015 включно - в сумі 37 778 304,77 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення цього договору надавалась листом № 2825 від 24.04.2015;

- 21.12.2015 укладено Договір № 1344-202 про переведення боргу ПАТ "АЗОТ" на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" за електроенергію, отриману споживачем за Основним договором в період з 20.10.2015 по 31.10.2015 включно - в сумі 37 706 209,99 грн. Згода ПАТ "Черкасиобленерго" на укладення цього договору надавалась листом № 8100/09 від 18.12.2015.

Всього за вказаними договорами на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" було переведено борг ПАТ "АЗОТ" перед ПАТ "Черкасиобленерго" за активну електричну енергію в загальній сумі 267 677 775 грн. 21 коп.

Стверджуючи, що сума боргу ПАТ "АЗОТ" перед позивачем значно менша, ніж заявлена позивачем у позові, та складає суму 510 969 029 грн. 25 коп., перший відповідач також посилається на те, що протягом листопада 2015 - листопада 2016 років відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до статей 601 ЦК України, 203 ГК України, зокрема:

- 30 жовтня 2015 ПАТ "АЗОТ" платіжним дорученням року № 6597 перерахувало на рахунок ПАТ "Черкасиобленерго" кошти в сумі 20 000 000 грн. за перетікання реактивної енергії, однак листом від 24.11.2015 повідомило про помилковість оплати коштів в сумі 19 875 368,36 грн. і просило повернути названу суму коштів на рахунок ПАТ "АЗОТ". Позивач проти повернення коштів заперечив, тому 30.11.2015 ПАТ "АЗОТ" направило позивачу заяву № 202-09/201 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 19 875 368, 36 грн. з метою погашення заборгованості першого відповідача в цій же сумі за поставлену активну електричну енергію в жовтні 2015 року. ПАТ "Черкасиобленерго" не погодилося із таким зарахуванням та звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 19 875 368, 36 грн. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.12.2015 у справі № 925/1893/15 у задоволенні позову ПАТ "Черкасиобленерго" відмовлено;

- 22 грудня 2015 ПАТ "АЗОТ" платіжним дорученням № 9565 перерахувало на рахунок ПАТ "Черкасиобленерго" кошти в сумі 46 300 000 грн. за перетікання реактивної енергії, однак листом від 30.12.2015 повідомило про помилковість оплати вказаної суми коштів та просило повернути цю суму на рахунок ПАТ "АЗОТ". 12.01.2016 ПАТ "АЗОТ" направило позивачу заяву № 202-09/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення свого зобовязання перед ПАТ "Черкасиобленерго" за Договором по оплаті поставленої в листопаді 2015 року активної електричної енергії на суму 46 300 000 грн. ПАТ "Черкасиобленерго" не погодилося із таких зарахуванням та звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних грошових вимог. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.02.2015 у справі № 925/43/16 у задоволенні позову ПАТ "Черкасиобленерго" відмовлено;

- 26.02.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 67-304 (04.03.2016 до нього сторонами внесені зміни), за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 57 490 807,93 грн. із строком повернення до 31.03.2016 . Оскільки ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію за грудень 2015 року та січень 2016 року, направив заяву № 202-09/33 від 04.04.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 57 490 807,93 грн. (отримана позивачем 04.04.2016) та вважає, що оскільки згода іншого кредитора на зарахування зустрічних однорідних грошових вимог не вимагається, тому позивач втратив право вимоги до ПАТ "АЗОТ" у розмірі 57 490 807,93 грн. за відпущену електроенергію в грудні 2015 року та січні 2016 року - у звязку із припиненням даного зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами;

- 07.04.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 121-304 (08.04.2016 та 15.04.2016 до нього сторонами внесені зміни), за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 50 000 000 грн. із строком повернення до 22.04.2016. Оскільки ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в січні 2016 року, направив заяву № 202-09/39 від 10.05.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 50 000 000 грн. (отримана позивачем 10.05.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за січень 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- 25.05.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 188-304, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 15 000 000 грн. із строком повернення до 15.06.2016. ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в січні 2016 року, направив заяву № 202-09/45 від 21.06.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 15 000 000 грн. (отримана позивачем 21.06.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за січень 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- 30.06.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 224-304, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 50 000 000 грн. із строком повернення до 29.07.2016. ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором, та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в лютому 2016 року, направив заяву № 202-09/51 від 03.08.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 50 000 000 грн. (отримана позивачем 03.08.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за лютий 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- 23.08.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 264-304, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 9 000 000 грн. із строком повернення до 30.09.2016. ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в лютому 2016 року, направив заяву № 202-09/65 від 10.10.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 9 000 000 грн. (отримана позивачем 11.10.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за лютий 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- 15.09.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 285-304, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 25 000 000 грн. із строком повернення до 30.09.2016. ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в лютому 2016 року, направив заяву № 202-09/64 від 10.10.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 25 000 000 грн. (отримана позивачем 11.10.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за лютий 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- 07.10.2016 між ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 310-304, за умовами якого ПАТ "АЗОТ" надало ПАТ "Черкасиобленерго" допомогу в сумі 40 000 000 грн. із строком повернення до 31.10.2016. ПАТ "Черкасиобленерго" не повернуло кошти у встановлений в договорі строк, тому ПАТ "АЗОТ", як кредитор за цим договором та маючи заборгованість в такій сумі перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману електроенергію в лютому 2016 року, направив заяву № 202-09/68 від 07.11.2016 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 40 000 000 грн. (отримана позивачем 09.11.2016) та вважає припиненим своє зобовязання по Договору у вказаній сумі за лютий 2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, перевіривши доводи сторін, суд приходить до такого.

Позивач та відповідачі є самостійними юридичними особами, самостійними субєктами господарювання на ринку електричної енергії України. Їх діяльність регламентована положеннями Конституції України та приписами Цивільного, Господарського кодексів України, Закону України "Про електроенергетику", іншими підзаконними нормативними документами. Місце діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації, що регламентовано статтею 93 Цивільного кодексу України. Спір в цій частині відсутній.

Споживання електричної енергії в Україні допускається тільки на підставі письмового договору з постачальною організацією.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику". Спору стосовно умов договору № 524-213/24 від 24.05.2005 між сторонами немає.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається і першим відповідачем не заперечено, що позивач поставив першому відповідачу, а останній отримав протягом грудня 2014 - липня 2016 року 993 121 434 кВт/год електричної енергії на загальну суму 1 451 505 019,94 грн., про що сторони останнього дня кожного місяця підписували відповідні ОСОБА_1 поставки електричної енергії на ПАТ "АЗОТ" через електромережі ПАТ "Черкасиобленерго". Вартість поставленої позивачем у вказаний період електричної енергії по кожному акту вказана у розрахунку позивача (т. 1, а.с. 138-139), спору щодо цих сум між сторонами немає.

ПАТ "АЗОТ" стверджує, що станом на момент прийняття даного рішення його заборгованість перед ПАТ "Черкасиобленерго" за отриману активну електричну енергію у вказаний в позові період складає 510 969 029 грн. 25 коп. в результаті переведення боргу в сумі 267 677 775 грн. 21 коп. на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" та зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до приписів статті 601 ЦК України. Позивач вказане заперечує, вважаючи укладення названих правочинів незаконними та такими, що суперечать вимогам ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Суд приходить до висновку, що такі твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно статей 520, 521 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

В частині 1 статті 513 ЦК України вказано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Переведення боргу не змінює порядку та способу виконання заборгованості, що переведена, та лише передбачає заміну особи Боржника.

Статтею 522 ЦК України передбачено, що новий боржник у зобов'язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що грунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Таким чином, обсяг прав та обов'язків другого відповідача як нового боржника за договорами переведення боргу визначається на підставі Основного договору, тобто Договору № 524-213/24 від 24.05.2005, укладеного між позивачем та першим відповідачем), і передбачає виконання боргу Новим боржником на підставі Основного договору, а саме на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання, як це вказано у листах ПАТ "Черкасиобленерго", в яких останнім було надано згоду на укладання договорів переведення боргу на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа". В цих листах чітко вказано волевиявлення про надання згоди на таке переведення боргу і відсутня умова про обовязковість укладення цих договорів за участі ПАТ "Черкасиобленерго", тому доводи представників позивача в цій частині суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Частиною 2 статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. У разі перерахування споживачами коштів за електричну енергію на інші рахунки отримувачі повинні повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання. У разі неповернення споживачу у цей термін коштів, сплачених на інші, не на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають вилученню до Державного бюджету України як санкція за вчинене правопорушення і не зараховуються як оплата електричної енергії. Зарахування коштів до Державного бюджету України не звільняє їх отримувача від повернення цих коштів споживачу електричної енергії.

Кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, перераховуються згідно з алгоритмом оптового ринку електричної енергії.

В статті 1 названого Закону вказано, що поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії (далі - поточні рахунки із спеціальним режимом використання) - рахунки суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території та оптове постачання електричної енергії, відкриті в уповноваженому банку і призначені виключно для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії. Алгоритм оптового ринку електричної енергії - порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пункту 6.3 Правил користування електричною енергією оплата вартості електричної енергії постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами в уповноваженому банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. У разі перерахування споживачем коштів за електричну енергію на інший рахунок постачальника останній має повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання. У разі неповернення споживачу в цей термін коштів за електричну енергію, сплачених на інший, не на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають вилученню до Державного бюджету України як санкція за вчинене правопорушення і не зараховуються як оплата електричної енергії. Зарахування коштів до Державного бюджету України не звільняє їх одержувача від повернення суми цих коштів споживачу.

Плата споживача за спожиту електричну енергію постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом перераховується на його поточний рахунок, зазначений у договорі.

Приписами статті 26 названого Закону передбачено, що споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки - такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Суд звертає увагу на те, що укладення договору про переведення боргу не призводить до заміни кредитора, а змінює боржника в окремому простроченому зобовязанні та не спростовує обовязок внесення оплати за спожиту електричну енергію на поточний рахунок енергопостачальника зі спеціальним режимом використання, тобто не змінює порядок виконання Споживачем електричної енергії умов Договору.

Таким чином, вбачається, що ні Закон України "Про електроенергетику", ні Правила користування електричною енергією, як і інші нормативні акти, не забороняють та не виключають можливість застосування механізмів оплати за електричну енергію третьою особою. Адже як у випадку застосування механізму погашення заборгованості третьою особою, так і у випадку незастосування такого механізму, грошові кошти за спожиту електричну енергію перераховуються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника, а не із спеціального рахунку споживача чи нового боржника.

Тобто у звязку з тим, що у другого відповідача виникло зобовязання за вказаними вище договорами переведення боргу сплатити грошові кошти позивачу як Постачальнику електричної енергії на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, як це передбачено основним Договором № 524-213/24 від 24.05.2005, порушення вимоги статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику" не відбулось, а отже, укладення договорів про переведення боргу не порушило правовий режим оплати та зарахування грошових коштів за спожиту електричну енергію.

Як вбачається із матеріалів справи, в результаті укладення названих вище семи договорів переведення боргу, у другого відповідача ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" виникло зобовязання сплатити позивачу кошти в загальній сумі 267 677 775 грн. 21 коп. Оскільки названим товариством вказана сума коштів до цього часу на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання не перерахована, отже цю суму належить стягнути із ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" примусово за судовим рішенням.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статей 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтями 601 ЦК України, 203 ГК України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, - є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Зарахування можливе за наявності таких умов:

- зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність вимог (гроші, однорідні речі);

- настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент;

- ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання;

- звернення із заявою однієї сторони до іншої.

Таким чином, зарахування є одностороннім правочином, для якого достатньо заяви однієї сторони. За наявності всіх наведених вище умов згоди іншої сторони для зарахування не потрібно.

Нормами статей 15-1, 26 Закону України "Про електроенергетику" не передбачені положення щодо заборони припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Отже, спеціальне законодавство не містить заборони на припинення зобов'язань шляхом проведення заліків зустрічних вимог.

Згідно вказаних норм названого Закону передбачено визначення, що зобов'язання по оплаті електричної енергії є грошовим зобов'язанням, які підлягають виконанню шляхом сплати грошових коштів, та відповідно підтверджує однорідність вимог позивача відповідно зустрічним вимогам першого відповідача.

Однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року у справі № 3-255гс15, який є обовязковим для застосування господарським судом.

Суд враховує також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24.06.2015 у справі № 914/2492/14 щодо застосування статті 601 Цивільного кодексу України, в якій вказано про те, що зобов'язання з оплати заборгованості за договором постачання природного газу може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 ЦК України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Суд зазначає, що першим відповідачем доведено і належними доказами підтверджено наявність умов, установлених статтею 601 ЦК України для зарахування зустрічних однорідних вимог, та доведено відсутність обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається. Закон України "Про електроенергетику" та Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 року, не містять прямої заборони щодо проведення таких розрахунків.

Про викладене вище вказано також і в постанові Верховного Суду України від 29.03.2005 у справі №5/143б/53б, в якій зазначено, що Закон про банкрутство не містить прямої заборони щодо можливості погашення вимог кредиторів шляхом проведення зарахування зустрічних вимог.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи та заперечення представників позивача щодо тверджень відповідачів про відповідність договорів переведення боргу та зарахування зустрічних однорідних вимог чинному законодавству України. Представники позивача стверджують, що надаючи листи про надання згоди на переведення боргу, позивач вважав, що буде укладений тристоронній договір, однак у тексті цих листів така умова відсутня, а їх зміст чіткий і однозначний.

Судом встановлено, що між позивачем та першим відповідачем немає спору щодо вартості спожитої відповідачем активної електричної енергії у вказаний в позові період, перерахованих першим відповідачем сум на погашення заборгованості та щодо сум фінансової допомоги у вказаних відповідачем договорах. Суд звернув увагу на те, що у розрахунку позовних вимог (т. 1, а.с. 138-139) позивачем враховані всі зміни призначення платежів, про які вказував ПАТ "АЗОТ" у листах від 22.01.2015, 30.04.2015, 30.11.2015 (подані позивачем 25.11.2016).

Суд перевірив бухгалтерські розрахунки, подані позивачем та першим відповідачем, звірив їх відповідність первинним документам, врахував наведені вище договори переведення боргу на другого відповідача і матеріали щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, їх суми та періоди, в які вони зараховувалися у заявах першого відповідача, та прийшов до висновку, що обгрунтованою і законною є вимога ПАТ "Черкасиобленерго" про стягнення з ПАТ "АЗОТ" боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 510 969 029 грн. 25 коп. Ця сума відповідає тій сумі, що вказана у Довідці по розрахунках з постачальником ПАТ "Черкасиобленерго", поданій суду першим відповідачем 24.11.2016.

Оскільки борг в сумі 74 000 000 грн. зарахований відповідно до приписів статті 601 ЦК України на підставі заяв ПАТ "АЗОТ" після подання позовної заяви до суду, тому суд вважає, що щодо цієї частини боргу відсутній предмет спору, отже в цій частині позовних вимог слід припинити провадження у справі.

Із ПАТ "АЗОТ" підлягає стягненню на користь ПАТ "Черкасиобленерго" борг за активну електричну енергію в сумі 510 969029 грн. 25 коп.; із ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" належить стягнути на користь ПАТ "Черкасиобленерго" борг в сумі 267 677 775 грн. 21 коп., що був переведений на останнього за вказаними вище семи договорами переведення боргу, укладеними ним із ПАТ "АЗОТ" за письмовою згодою позивача. Переведення боргу на ОСОБА_6 "Холдингова компанія "Енергомережа" в сумі 267 677 775 грн. 21 коп. підтверджено представником цього товариства у судовому засіданні.

ПАТ "Черкасиобленерго" просить стягнути із ПАТ "АЗОТ" пеню і три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання в період із 07.01.2015 по 31.07.2016 та індекс інфляції по липень 2016 року.

Вказані вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписом частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із наведених сум вартості поставленої електричної енергії у названих вище ОСОБА_1 постачання електричної енергії та із встановленого в Додатку № 3 обовязку Споживача здійснити остаточний розрахунок протягом трьох банківських днів, враховуючи переведення частини боргу на другого відповідача та зарахування зустрічних однорідних вимог за заявами ПАТ "АЗОТ", виходячи із їх сум та періодів, в які вони були переведені та зараховані, суд здійснив розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції та приходить до висновку, що із ПАТ "АЗОТ" підлягає стягненню на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 37 402 330 грн. 05 коп. індексу інфляції за прострочення виконання першим відповідачем грошового зобовязання по липень 2016 року та 6 038 201 грн. 53 коп. три проценти річних по 31.07.2016. При цьому на переведені суми боргу на другого відповідача індекс інфляції та три проценти річних не нараховуються, оскільки з моменту переведення боргу щодо кожної вказаної в договорі суми змінився боржник, отже у першого відповідача відсутній був обовязок сплачувати ці суми боргу, тому відсутня й відповідальність за їх несплату, а вимога про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних із другого відповідача позивачем не заявлялася.

В статті 611 ЦК України вказано, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Як встановлено судом, пунктом 4.2.1 Договору передбачено сплату Споживачем за внесення платежів за спожиту електричну енергію з порушенням визначених Додатком № 3 термінів, пені у розмірі 0,5 % облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, включаючи день фактичної оплати.

До прийняття рішення у даній справі представник ПАТ "АЗОТ" подав заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені за період з 07.01.2015 по 16.08.2015, оскільки ПАТ "Черкасиобленерго" звернулось з даним позовом до суду 17.08.2016 і правомірним є предявлення позовних вимог про стягнення пені за один рік, а також подав клопотання про зменшення пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В частині 2 статті 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписом частин 3, 4, 5 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Проаналізувавши строки виконання першим відповідачем зобовязання по Договору та дати фактичного виконання цього зобовязання, дати переведення боргу на другого відповідача та дати заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, суд приходить до висновку, що доводи першого відповідача в цій частині є правомірними та в частині вимоги позивача про стягнення з першого відповідача пені за прострочення сплати боргу в період з 07.01.2015 по 16.08.2015 слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Поважних причин такого пропуску позивачем не вказано і доводів для захисту порушеного права не наведено. За прострочення сплати боргу за спожиту активну електричну енергію в період з 17.08.2015 по 31.07.2016 з відповідача належить до стягнення пеня в сумі 17508895,25 грн.

Розглянувши клопотання представника ПАТ "АЗОТ" про зменшення пені, його обґрунтування цього клопотання і подані першим відповідачем докази на підтвердження обґрунтованості цього клопотання, суд вважає за необхідне задовольнити його частково, виходячи з такого.

Відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 ГК України у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 статті 83 ГПК України суду надано право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В пункті 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

За доводами ПАТ "АЗОТ" товариство не мало можливості вчасно та в повному обсязі розрахуватися із ПАТ "Черкасиобленерго" у звязку з тим, що на виконання рішень судів про стягнення боргу з ПАТ "АЗОТ" на користь ДК "ОСОБА_3 України" НАК "Нафтогаз України" в період березня - квітня 2015 року було накладено арешт на рахунки, нерухоме та рухоме майно (транспортні засоби, обладнання), що унеможливило здійснення господарської діяльності підприємством та отримання прибутку, органами внутрішніх справ були відкриті кримінальне провадження, накладено арешт на природний газ в ПСГ, який належить ПАТ "АЗОТ", внаслідок чого в травні 2015 року ПАТ "АЗОТ" зупинило виробничі потужності, що призвело до неможливості проведення розрахунків із контрагентами.

Вказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016.

Суд враховує вказані вище обставини, що свідчать про неможливість для ПАТ "АЗОТ" здійснювати розрахунки за отриману електричну енергію в установлені Договором строки, враховує важкий фінансовий стан товариства, тобто враховує причини неналежного виконання першим відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, ступінь його вини у невиконанні цих зобовязань. Суд враховує також поведінку першого відповідача, а саме вжиття ним заходів до виконання зобов'язання та вчинення юридично значимих дій для зменшення боргу та мінімізації наслідків для позивача, соціальне значення першого відповідача як містоутворюючого підприємства, вимушений перевід працівників в стан простою, напруженість в колективі тощо.

З урахуванням стягнутих судом із першого відповідача сум: 37 402 330 грн. 05 коп. індексу інфляції та 6 038 201 грн. 53 коп. трьох процентів річних, враховуючи ненавмисний характер порушення відповідачем зобов'язання, беручи до уваги часткове виконання зобов'язання та неспіврозмірність розміру стягуваної пені наслідкам прострочення зобовязання, вжиття першим відповідачем заходів до виконання зобовязання, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені на 90% та з першого відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня в сумі 1 750 889 грн. 53 коп.

На суму боргу, переведену в установленому порядку на другого відповідача, пеня із першого відповідача не стягується, оскільки в цій частині боргу у першого відповідача обовязок щодо його повернення відсутній, тому відсутня й відповідальність за його несплату.

Відповідно до статті 49 ГПК України з відповідачів підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату судового збору в таких розмірах: із ПАТ "АЗОТ" належить відшкодувати позивачу 87 254 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору, виходячи із задоволених сум та суми боргу, щодо якої припинено провадження у справі, оскільки розрахунок відбувся після подання позовної заяви до господарського суду; та із ПАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" належить відшкодувати позивачу судовий збір в сумі 37 053 грн. 99 коп. пропорційно стягнутої із нього суми боргу на користь позивача.

З огляду на викладене, керуючись п. 1-1 ч.1 ст. 80, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині вимоги про стягнення 74 000 000 грн. боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, ідентифікаційний код 00203826) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 285, ідентифікаційний код 22800735) - 510 969 029 грн. 25 коп. боргу за активну електричну енергію, 1 750 889 грн. 53 коп. пені, 6 038 201 грн. 53 коп. три проценти річних, 37 402 330 грн. 05 коп. індексу інфляції, 87 254 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору.

У решті позовних вимог публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" (м. Київ, вул. Володимирська, 12, ідентифікаційний код 32113410) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 285, ідентифікаційний код 22800735) - 267 677 775 грн. 21 коп. боргу за активну електричну енергію, 37 053 грн. 99 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 20.12.2016.

Судді А. Д. Пащенко

ОСОБА_2

ОСОБА_3