ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2016 Справа № 920/1720/15

За позовом: Фермерського господарства «Зодіак-ВМ», с. Перемога Охтирського району Сумської області

до відповідачів: 1) Селянського фермерського господарства «Перемога», с. Хухра Охтирського району Сумської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахенерготехналадка», м. Харків

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: 1)Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів», м. Охтирка Сумської області

2) Головного територіального управління юстиції у Сумській області, м. Суми

про визнання права власності на насіння та зняття з нього арешту

та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахенерготехналадка», м. Харків

до відповідачів: 1) Фермерського господарства «Зодіак-ВМ», с. Перемога Охтирського району Сумської області

2) Селянського (фермерського) господарства «Перемога», с. Хухра Охтирського району Сумської області

про визнання договору недійсним

Суддя Джепа Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не з'явився

від відповідачів за первісним позовом: 1) не з'явився

2) Коваленко О.І. (довіреність б/н від 07.11.2016)

від третіх осіб: 1) не з'явися

2) не з'явився

та

від позивача за зустрічним позовом: Коваленко О.І. (довіреність б/н від 07.11.2016)

від відповідачів за зустрічним позовом: 1) не з'явився

2) не з'явився

при секретарі судового засідання Галашан І.В.

Суть спору: позивач за первісним позовом відповідно до вимог поданої позовної заяви просить суд визнати за ФГ «Зодіак-ВМ» право власності на насіння соняшника вагою 71961 кг, що знаходиться на складському зберіганні в ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» згідно договору складського зберігання зерна від 11.10.2013 укладеного останнім з ФГ «Зодіак-ВМ», та зняти з нього арешт, встановлений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Сумській області Кубракова К.П. від 23.04.2014 та стягнути з відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.12.2016 судом було прийнято відмову позивача за первісним позовом від первісного позову та припинено провадження у даній справі в частині вимог за первісним позовом.

05.09.2016 другий відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сахенерготехналадка», м. Харків - подав до суду зустрічну позовну заяву від 02.09.2016 № 09/01юр (вх. № 2388зп) до відповідачів: Фермерського господарства «Зодіак-ВМ» с. Перемога Охтирського району Сумської області та Селянського (фермерського) господарства «Перемога», с. Хухра Охтирського району Сумської області, про визнання недійсним укладеного між Фермерським господарством «Зодіак-ВМ» () та Селянським (фермерським) господарством «Перемога» () договору про спільну діяльність від 01.08.2012 з моменту його укладення; стягнути з відповідачів на користь позивача за зустрічним позовом судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 13.09.2016 у справі № 920/1720/15 прийнято зустрічний позов для сумісного розгляду із первісним позовом.

Від третьої особи - Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду надійшли письмові пояснення № 4-16/6544 від 22.11.2016, у яких даним учасником судового процесу викладені обставини спору, а також у своїх поясненнях третя особа просить суд розглядати справу за відсутності її представника та при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Від позивача за зустрічним позовом до суду надійшло клопотання № 12/01 юр від 14.12.2016, у якому сторона просить суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Представник ФГ «Зодіак-ВМ» подав до суду заяву від 19.12.2016, у якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні, а також просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник СФГ «Перемога» у судове засідання також не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки участь у судовому засіданні є правом сторони, суд відповідно до ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній матеріалами без участі представників відповідачів за зустрічним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника та оцінивши надані докази, суд встановив:

01.08.2012 між ФГ «Зодіак-ВМ» та СФГ «Перемога» (відповідачами за зустрічним позовом) був укладений договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони домовились про організацію спільної діяльності у сфері спільного використання земельної частки для досягнення наступних господарських цілей: отримання сільськогосподарської продукції, згідно категорії земель та класифікації угідь (пункт 1.1 договору).

Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3 сторони зобов'язались діяти спільно шляхом об'єднання майна, грошових коштів і зусиль для отримання продукції, а також домовились про можливість надавати один одному будь-яку фінансову, технологічну або організаційну допомогу.

У розділі 6 укладеного договору сторони визначили внески кожної із сторін договору. Так, внесок ФГ «Зодіак-ВМ» складається з всіх затрат по виробництву сільгосппродукції; майна: сільськогосподарської техніки та транспортних засобів; трудової участі: вирощування сільськогосподарської продукції та її транспортування; доля сторони склала 97% від об'єму виробленої продукції. Внесок СФГ «Перемога»- майно: земельна ділянка у розмірі 124,1389 га (36 договорів по Бугруватівській сільській раді) та 6,1944 га (2 паї по Хухрянській сільській раді); доля сторони складає 3% від об'єму виробленої продукції.

За приписами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи зі змісту статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Тобто, норми вказаної статті виокремлюють два основних види договорів про спільну діяльність: договір на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або договір без об'єднання вкладів учасників.

Стаття 1131 цього ж Кодексу зазначає, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, зі змісту оспорюваного договору випливає, що спільна діяльність відповідачів за зустрічним позовом здійснюється на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство), тобто між сторонами по суті укладений договір простого товариства, за яким сторони-учасники беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 ЦК України).

Цивільний кодекс України детально регламентує договір простого товариства та визначає, що вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки (ст. 1133 ЦК України).

Згідно зі статтею 1134 ЦК України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на підставах інших, ніж право власності, використовується в інтересах усіх учасників і є їхнім спільним майном. Ведення бухгалтерського обліку спільного майна учасників може бути доручено ними одному з учасників. Користування спільним майном учасників здійснюється за їх спільною згодою, а в разі недосягнення згоди - у порядку, що встановлюється за рішенням суду. Обов'язки учасників щодо утримання спільного майна та порядок відшкодування витрат, пов'язаних із виконанням цих обов'язків, встановлюються договором простого товариства.

При цьому суд звертає увагу сторін на те, що у договорі простого товариства має бути визначений правовий статус виділеного для спільної діяльності майна.

Як вбачається з п. 6.2.1 договору про спільну діяльність від 01.08.2012, внеском другого відповідача за зустрічним позовом у спільну діяльність є земельні ділянки, що орендовані СФГ «Перемога».

Згідно зі ст. 1021 Земельного Кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст. 6 цього ж Закону).

Таким чином, передача СФГ «Перемога» земельної ділянки як внеску у спільну діяльність не відповідає зазначеним нормам права, оскільки земельна ділянка не є власністю учасника спільної діяльності, а використовується ним на підставі договору оренди.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» за наявності згоди орендодавця такий учасник може передати орендовану земельну ділянку або її частину в суборенду, що також підлягає державній реєстрації.

Матеріали справи не містять, а ТОВ «Сахенерготехналадка» не надано суду доказів державної реєстрації такої згоди орендодавця.

Окрім цього, суд зауважує, що договір про спільну діяльність від 01.08.2012, в порушення вимог ст. 210 Цивільного кодексу України не пройшов державної реєстрації відповідно до вимог чинного на час його укладання законодавства України.

Так, пунктом 64.6 статті 64 Податкового Кодексу України та пунктами 2.4 (п.п. а), 3.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 встановлений обов'язок провести реєстрацію договору про спільну діяльність в податкових органах.

Наказом Міністерства Фінансів України № 1352 від 28.10.2011 затверджений Порядок ведення обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи а також форма податкової декларації про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи.

Сторони спірного договору Податкову декларацію про результати своєї спільної діяльності до органів Податкової служби не надавали, що також свідчить про відсутність реєстрації укладеного між ними договору.

Крім того, суд наголошує, що законодавчо у визначенні умов договору про спільну діяльність не встановлено переліку істотних умов такого договору, з чого суд робить висновок, що переліку істотних умов даний договір не містить, а застосуванню підлягають загальні норми (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України) та положення самого договору.

Відповідно до ч. 1 вищезазначеної статті договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що договір про спільну діяльність від 01.08.2012 містить певні суттєві недоліки, які перешкоджають належному визначенню обсягу прав та обов'язків сторін за цим договором та встановленню правових наслідків такого договору. Зокрема, сторонами не визначено дату вступу в дію та строку дії договору від 01.08.2012; не визначено ознаки майна, яке є спільною власністю сторін; відсутні відомості про майно, яке передається у якості вкладів сторін простого товариства, а також строки передачі цих вкладів у спільну діяльність.

У відповідності до п. 1, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Крім того, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначені положення Цивільного кодексу України узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарське зобов'язання що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В силу положень частини першої статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення, крім того, за змістом частини третьої статті 207 вказаного Кодексу господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

На підставі наявних у справі доказів (судом досліджувався зміст договору, документи, складені відповідачами за зустрічним позовом на його виконання), проаналізувавши положення діючого цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача за зустрічним позовом щодо визнання недійсним договору про спільну діяльність, укладеного між ФГ «Зодіак-ВМ» та СФГ «Перемога» 01.08.2012.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. суд покладає на відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 203, 215 Цивільного кодексу України, статтями 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Зустрічний позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір від 01.08.2012 про спільну діяльність, укладений між Фермерським господарством «Зодіак-ВМ» (42700, Сумська область, Охтирський район, с. Перемога, ) та Селянським (фермерським) господарством «Перемога» (42750, Сумська область, Охтирський район, с. Хухра, вул. Сердюка, 11; ).

3. Стягнути з Фермерського господарства «Зодіак-ВМ» (42700, Сумська область, Охтирський район, с. Перемога, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахенерготехналадка» (61161, м. Харків, пр. Науки, 22-А, офіс 10) витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. 00 коп.

4. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Перемога» (42750, Сумська область, Охтирський район, с. Хухра, вул. Сердюка, 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахенерготехналадка» (61161, м. Харків, пр. Науки, 22-А, офіс 10) витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. 00 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2016.

Суддя Ю.А.Джепа