РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/10398/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна"

до 1) Державної служби інтелектуальної власності України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!"

про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг повністю

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Шебанова С.С. за довіреністю № б/н від 02.03.2015

від відповідача-1: Костенко К.О. за довіреністю № 1-8/8571 від 21.11.2014

від відповідача-2: Петраш Ю.Л. за довіреністю б/н від 02.08.2016

Носарєв І.О. за довіреністю б/н від 01.09.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Карлсберг Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" про:

- дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг, виданого на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" в Україні;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг і здійснення публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомостей про дострокове повне припинення дії зазначеного свідоцтва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 (суддя Бондарчук В.В.) у справі № 910/10398/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015, Публічному акціонерному товариству "Карлсберг Україна" в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.11.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 910/10398/15 скасовано, справу № 910/10398/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/1965 від 30.11.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 справу № 910/10398/15 прийнято до провадження судді Зеленіної Н.І.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 (суддя Зеленіна Н.І.) у справі № 910/10398/15 позов Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" задоволено повністю, достроково припинено повністю дію свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг, зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" в Україні; зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" на користь Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" 2 436,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 у справі № 910/10398/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі № 910/10398/15 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 у справі № 910/10398/15 скасовано, справу № 910/10398/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/1950 від 22.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10398/15, за результатами якого справу передано для розгляду судді Прокопенко Л.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 справу № 910/10398/15 прийнято до провадження судді Прокопенко Л.В.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 № 04-23/2114 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/10398/15, у зв'язку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Прокопенко Л.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2016 справу № 910/10398/15 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва справу № 910/10398/15 прийнято до провадження судді Гумеги О. В., розгляд справи призначено на 31.10.16 о 14:40 год.

Судом встановлено, що відповідно до процесуальних документів, наявних в матеріалах справи Державну службу інтелектуальної власності України визначено в якості відповідача-1; Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" визначено в якості відповідача-2.

31.10.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15 та всіх наданих відповідачем-2 доказів. Відповідно до наведених пояснень позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання 31.10.16 представники позивача та відповідачів з'явилися.

В судовому засіданні 31.10.2016 представник відповідача-2 подав письмове пояснення, зокрема, щодо відсутності аналогічного спору. Письмове пояснення залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 31.10.2016 представник відповідача-2 подав відзив на позов з урахуванням вказівок, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15.

Відповідно до поданого відзиву відповідач-2 вважає, що підстави для дострокового припинення дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" відносно групи товарів 32 класу МКТП: газовані води та інші безалкогольні напої, пиво та, відповідно, зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внесення відповідних змін в реєстр, щодо зазначених товарів 32 класу МКТП - відсутні; що стосується використання відповідачем-2 спірної торгової марки для маркування товарів 33 класу МКТП, то відповідач-2 повідомив про те, що жодного разу не використовув у своїй господарській діяльності знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" для маркування алкогольних напої (крім пива) (33 клас МКТП), у зв'язку з відсутністю виробничих потреб.

Відзив на позов відповідача-2 залучено судом до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представники позивача в судовому засіданні 31.10.2016 надали усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримали з урахуванням письмових пояснень, поданих 31.10.2016 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 31.10.2016 представники відповідача-2 проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов, поданому 31.10.2016 в судовому засіданні.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 31.10.2016.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні 31.10.2016 до 21.11.2016 о 14:00 год.

03.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання судом задоволено.

04.11.2016 представник відповідача-1 через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання судом задоволено.

16.11.2016 представник відповідача-2 через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання судом задоволено.

17.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання судом задоволено.

21.11.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15 та всіх наданих відповідачем-2 доказів. Згідно наведених поясненнях позивач вважає, що відповідачем-2 не було доведено рух активів в процесі виробництва і фактичного переміщення товарів під товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", як не було доведено фактів реалізації вказаних товарів будь-яким третім особам в процесі ведення відповідачем-2 господарської діяльності.

В судове засідання 21.11.2016 представники позивача та відповідачів з'явилися.

В судовому засіданні 21.11.2016 представник відповідача-1 подав додаткові пояснення, зокрема, щодо питань, які необхідно дослідити згідно з постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/1398/15. У додаткових поясненнях відповідач-1 зазначив, що відповідач-2 для підтвердження використання товарів 32 Класу МКТП на ринку, надав копії чеків та продемонстрував пляшки пива, для інших товарів 32 та 33 класів МКТП, на думку відповідача-1, відсутні докази наявності на ринку. Також, для підтвердження поданих видаткових накладних відповідач-2 надав податкові накладні, тоді як інших доказів не долучив, крім того, відповідач-2 не зазначив поважних причин невикористання ним інших (крім пива) товарів 32, 33 класів МКТП. Додаткові пояснення відповідача-1 залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 21.11.2016 представник відповідача-2 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, копії листа Сихівського відділення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 21.11.2016 № 1127/13-50-12-01/ у відповідь на лист відповідача-2 від 10.11.2016 № 1142, копій податкових накладних № 481 від 16.08.2012, № 1125 від 31.05.2013, № 362 від 18.02.2013, № 2177 від 31.07.2014, № 70 від 03.12.2014, № 71 від 10.02.2012, засвідчених посадовою особою СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 21.11.2016 позовні вимоги підтримав повністю, з урахування письмових пояснень, поданих 31.10.2016 та 21.11.2016 через відділ діловодства суду.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні 21.11.2016 надали усні заперечення щодо заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, поданому 31.10.2016 в судовому засіданні, та просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 21.11.2016.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні 21.11.2016 до 28.11.2016 о 15:00 год.

25.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

25.11.2016 представник позивач через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів у ПАТ "Укрпиво".

25.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів у Сихівського відділення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

25.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа.

25.11.2016 представник позивача через відділ діловодства суду надав пояснення у справі, згідно яких звернув увагу суду, що жодна податкова накладна, вказана у листі Сихівського відділення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 21.11.2016 № 1127/13-50-12-01/ (№ 648 від 27.08.2014, № 531 від 18.07.2014, № 2901 від 31.07.2014, № 176 від 04.08.2014), не додана до вказаного листа. Відповідні податкові накладні знаходяться в матеріалах справи, проте в них у колонці "номенклатура товарів/послуг продавців" зазначено лише "Напій безалкогольний "Галицький Добродій", без зазначення при цьому ТМ "ІНФОРМАЦІЯ_1".

В судове засідання 28.11.2016 представники відповідачів з'явилися, представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 28.11.2016 судом залучено до матеріалів справи письмові пояснення позивача, подані 25.11.2016 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 28.11.2016 представник відповідача-2 надав письмові пояснення по справі. Пояснення залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 28.11.2016 розглядалося клопотання позивача про витребування доказів у ПАТ "Укрпиво", а саме завірених копій документів, які подавалися відповідачем-2 в 2007 році при зміні назви пива. Клопотання позивача судом відхилено.

В судовому засіданні 28.11.2016 розглядалося клопотання позивача про витребування доказів у Сихівського відділення Галицької ОДПІ ГУ ДФС, а саме: копій податкових накладних, включених в реєстр податкових накладних та відображених в податковий звітності, відповідно до бази АС "Податковий блок", за період з 22.04.2012 по 22.04.2015, які містять назву продукції "Пиво ІНФОРМАЦІЯ_2 "Перша приватна броварня "ІНФОРМАЦІЯ_1". Клопотання позивача судом відхилено.

Відхиляючи клопотання позивача про витребування доказів, суд виходив з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Звертаючись до суду з клопотаннями про витребування доказів, позивач не обґрунтував його відповідно до вимог ст. 38 ГПК України.

В судовому засіданні 28.11.2016 судом розглянуте та відхилене як безпідставне клопотання представника позивача про призначення у справі психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа.

Відхиляючи вказане клопотання, суд виходив з того, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Відповідні приписи містяться у п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи". При цьому обов'язок доказування і подання доказів в силу статті 33 ГПК України покладається на сторони, а господарський суд, відповідно до ст. 34 ГПК України, приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, та здійснює їх оцінку в порядку, визначеному статтею 43 ГПК України. Крім того, позивач в поданому клопотанні не зазначив правових підстав проведення психофізіологічної експертизи представника відповідача-2 з використанням поліграфа.

Представник відповідача -1 в судовому засіданні, призначеному на 28.11.2016, подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 28.11.2016 розглядалося клопотання позивача, подане 25.11.2016 через відділ діловодства суду, про відкладення розгляду справи. Клопотання судом задоволене.

Враховуючи нез'явлення позивача в судове засідання, клопотання позивача про відкладення розгляду справи, клопотання відповідача-1 про продовження строку вирішення спору, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 28.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 19.12.2016 о 11:20.

19.12.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, згідно яких позивач звернув увагу суду, що позов подано 22.04.2015, виробництво зразків, що знаходяться в матеріалах справи було здійснено 14.02.2015, якісне посвідчення НОМЕР_3 датовано 30.05.2015, а чек ПП "АПІ", який відповідач-2 долучив до матеріалів справи, датовано 24.04.2015, т.т. після дати подання позову. Як вважає позивач, продукція, реалізована за чеками ПП "АПІ" від 24.04.2015 та СПД ФО ОСОБА_5 від 17.03.2015, не повинна була поступати у продаж без якісного посвідчення, інші якісні посвідчення (крім якісного посвідчення НОМЕР_3) в матеріалах справи відсутні. Позивач також звернув увагу, що жодна податкова накладна, вказана в листі Сихівського відділення ГОДПІ ДФС у Львівській області від 21.11.2016 № 1127/13-50-12-01, не додана до вказаного листа, відповідні податкові накладні знаходяться в матеріалах справи, проте в них у колонці "номенклатура товарів/послуг продавців" зазначено лише "Напій безалкогольний "Галицький Добродій", без зазначення при цьому ТМ "ІНФОРМАЦІЯ_1". На думку позивача, відповідач-2 виготовляв пиво за ТІ 6-2004 під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" до 2007 року, потім - за цією ж інструкцією, але з внесеними змінами з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2" (примірники даного товару надавались позивачем), а в лютому 2016 року відповідач-2 замовив та отримав нову інструкцію ТІ 5:2016 на пиво з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2". Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач-2 не представив доказів саме на підтвердження наявності на ринку (території) України товарів під товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", що унеможливлює виникнення в Україні у споживачів асоціації знака для товарів і послуг з товарами відповідача-2, а ті докази, які надавались відповідачем-2, наприклад, чеки (ПП "АПІ" від 24.04.2015 та СПД ФО ОСОБА_5 від 17.03.2015 - т. 3, а.с. 52, 54) спростовуються іншими доказами, наявними в матеріалах справи, наприклад, якісним посвідченням НОМЕР_3 від 30.05.2015 (т. 1, а.с. 138), виданим пізніше дати продажу товару (пляшки пива, наданої відповідачем-2 в якості речового доказу).

В судове засідання 19.12.2016 представники позивача та відповідачів з'явилися.

В судовому засіданні 19.12.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з урахування письмових пояснень, поданих 31.10.2016, 21.11.2016, 25.11.2016 та 19.12.2016 через відділ діловодства суду.

Представник відповідачав-1 в судовому засіданні 19.12.2016 надав усні пояснення по суті спору з урахуванням додаткових пояснень, поданих в судовому засіданні 21.11.2016.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні 19.12.2016 надали усні заперечення щодо заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, поданому 31.10.2016 в судовому засіданні, та у письмових поясненнях по справі, поданих в судовому засіданні 28.11.2016.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 19.12.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 Публічне акціонерне товариство "Карлсберг Україна" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" (відповідач-2) про:

- дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг, виданого на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" в Україні;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг і здійснення публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомостей про дострокове повне припинення дії зазначеного свідоцтва.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що на подані ним до Державної служби інтелектуальної власності (відповідач-1) заяви про реєстрацію в Україні словесних знаків для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 для товарів і послуг 32 та 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП), ним одержано повідомлення Державного підприємства "Український інститут промислової власності" про можливу відмову в реєстрації знаків "ІНФОРМАЦІЯ_1", ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім'я позивача відносно всіх товарів класу 32 та частини послуг класу 35 МКТП (т. 1, а.с. 53- 61) на підставі того, що заявлені позначення є схожими настільки, що їх можна сплутати зі словесним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", раніше зареєстрованим в Україні на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" (відповідач-2) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від 15.02.2005 щодо споріднених товарів і послуг (далі - свідоцтво України НОМЕР_2).

Проте, як стверджує позивач, відповідач-2 протягом більш як трьох років до дати подання позову не використовує знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 на території України щодо всіх зареєстрованих товарів і послуг 32 та 33 класу МКТП, у зв'язку з чим, на думку позивача, існують підстави для дострокового припинення дії вказаного свідоцтва повністю.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до господарського суду, полягає в тому, що дія в Україні свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг створює перешкоди у набутті позивачем прав інтелектуальної власності на позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1", ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 для товарів і послуг 32 та 35 класу, які є схожими настільки, що їх можна сплутати зі словесним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", раніше зареєстрованим в Україні на ім'я відповідача-2 за свідоцтвом України НОМЕР_2 щодо споріднених товарів і послуг, а тому позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вищезазначеним позовом, який судом прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/10398/15.

Справа неодноразово розглядалась господарськими судами, зокрема:

постановою Вищого господарського суду України від 24.11.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 зі справи № 910/10398/15 (про відмову в задоволенні даного позову) скасовано, а справу № 910/10398/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва (т. 2, а.с. 103-108).

постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15 рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 у справі № 910/10398/15 (про задоволення даного позову повністю) скасовано, а справу № 910/10398/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва (т. 4, а.с. 38-42).

Як вказав Вищий господарський суд України у постанові від 13.09.2016, попередні судові інстанції безпідставно (всупереч приписам статей 32, 34-37 ГПК України) зазначили у судових рішеннях зі справи про те, що доказами на підтвердження виробництва, наявності у продажу та можливості придбання товару може бути лише примірник відповідного товару та документ, що підтверджує його придбання.

Також, Вищий господарський суд України у постанові від 13.09.2016 вказав, що під час нового розгляду справи необхідно виконати вказівки касаційної інстанції, викладені у постанові Вищого господарського суду України від 24.11.2015, щодо:

- встановлення фактичної наявності на ринку всіх товарів 32 та 33 класів МКТП, маркованих Компанією (відповідачем-2) або під її контролем торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (з можливістю їх придбання споживачами);

- дослідження та належної оцінки відомостей про зміну найменування пива в 2007 році;

- перевірки підтвердження видаткових накладних щодо руху товару відповідними податковими накладними, бухгалтерськими та фінансовими документами тощо;

- повної оцінки відомостей з мережі Інтернет, наданих сторонами;

- з'ясування причин невідповідності між датою розливу "14.02.2015" пива та датою видачі "30.05.2015" якісного посвідчення НОМЕР_3;

- дослідження обставин, пов'язаних з можливістю одночасного виробництва Компанією пива безалкогольного, маркованого позначенням "ІНФОРМАЦІЯ_1", та без такого позначення - зокрема, через дослідження документації, що супроводжує процес виробництва пива;

- встановлення походження пляшок, доданих до матеріалів справи (зокрема Компанією) як речові докази (чи були вони придбані у торговельному закладі, де саме та чи можливий продаж цього пива раніше 30.05.2015 - дати якісного посвідчення НОМЕР_3);

- з'ясування тривалості - щонайменше три роки (до подання даного позову) - невикористання Компанією (безпосередньо або під її контролем) названої торговельної марки щодо кожного з товарів, для яких її зареєстровано;

- дослідження причин невикористання (у випадку встановлення цього) Компанією або під її контролем торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо кожного з товарів, для яких її зареєстровано.

Крім того, Вищий господарський суд України у постанові від 13.09.2016 вказав, що попередні судові інстанції залишили без дослідження та оцінки лист суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 від 11.01.2016, її чек від 17.03.2015, товарний чек приватного підприємства "АПІ" від 24.04.2015 і технологічну інструкцію на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТІ 5:2016 (т. 3, а.с. 51, 52, 54, 137-153), а також передчасно відхилили посилання Компанії (щодо напою "Галицький Добродій") на договір поставки від 17.06.2014, комерційну специфікацію, логістичну специфікацію, видаткові, податкові і товарно-транспортні накладні на товар "напій безалкогольний сильногазований на ароматизаторах зі зниженою калорійністю "Галицький Добродій", паспорти товару №№ 1, 2, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовЧязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/10398/15 здійснювався з урахуванням вказівок, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у даній справі.

Позивач при новому розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, вказав, що з урахуванням всіх поданих відповідачем-2 доказів вважає, що останнім не було доведено рух активів в процесі виробництва і фактичного переміщення товарів під товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", як не було доведено і фактів реалізації таких товарів будь-яким третім особам в процесі ведення відповідачем-2 господарської діяльності, при цьому відповідачем-2 не зазначено причин невикористання ним спірного позначення, наразі відповідачем-2 вказувалось на використання ним позначення щодо товарів класу 32 МКТП, а саме пива та квасу.

Відповідач-1 при новому розгляді справи подав додаткові пояснення з метою повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи судом.

Відповідач-2 при новому розгляді справи проти позову заперечував, зазначаючи про відсутність підстав для дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" відносно групи товарів 32 класу МКТП: газовані води та інші безалкогольні напої, пиво, та, відповідно, про відсутність підстав для зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести відповідні змін в реєстр, щодо зазначених товарів 32 класу МКТП з огляду на те, що знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 використовується ним відносно вказаних товарів 32 класу МКТП. Що стосується використання відповідачем-2 спірної торгової марки для маркування товарів 33 класу МКТП, то відповідач-2 повідомив суд про те, що жодного разу не використовував у своїй господарській діяльності знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" для маркування алкогольних напої (крім пива) (33 клас МКТП), у зв'язку з відсутністю виробничих потреб.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів-1, 2 суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" являється власником свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо товарів 32 класу МКТП: пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, та щодо товарів 33 класу МКТП: алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу.

Право власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2 відповідач-2 набув на підставі Договору купівлі-продажу від 03.02.2012, який був укладений між ним та ТОВ "Олмар" (т. 1, а.с. 169).

25.12.2013 дію свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" було продовжено до 25.11.2023, про що здійснено публікацію в офіційному бюлетені № 24 від 25.12.2013, що вбачається з виписки із Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 14.05.2015 № 345 (т. 1, а.с. 80).

Причиною виникнення спору у даній справі є питання щодо наявності або відсутності правових підстав для дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів 32 та 33 класів МКТП .

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Як зазначено у п. 1.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у застосуванні законів про охорону прав інтелектуальної власності слід враховувати одночасне вживання в них деяких відмінних один від одного, але тотожних за своїм правовим змістом термінів, якими визначають окремі об'єкти права інтелектуальної власності, як-от "знаки для товарів і послуг" і "торговельні марки".

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Як передбачено ст. 495 ЦК України та відображається в ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон України), майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України, власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно п. 4 ст. 18 Закону України передбачено, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Отже, з урахуванням положень п. 4 ст. 18 Закону України, достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 ЦК України, способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 ГК України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

На дату подання позовної заяви до суду (22.04.2015), а рівно і на дату винесення судового рішення у справі № 910/9685/16, в Україні чинний Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (в редакції Закону України від 16 жовтня 2012 року N 5460-VI), відповідно до п. 4 ст. 16 якого використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України).

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону України, власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Згідно абзацу 2 ч. 9 ст. 16 Закону України, сторона договору має право на інформування невизначеного кола осіб про передачу права власності на знак або видачу ліцензії на використання знака. Таке інформування здійснюється шляхом публікації в офіційному бюлетені відомостей в обсязі та порядку, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, з одночасним внесенням їх до Реєстру.

Отже, інформування невизначеного кола осіб про передачу права власності на знак або видачу ліцензії на використання знака є правом, а не обов'язком його власника.

Відповідно до п. 71 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом трьох років від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати, то це є достатньою підставою для дострокового припинення за рішенням суду дії свідоцтва на такий знак повністю або частково щодо відповідних товарів та/або послуг. Не підлягає достроковому припиненню дія свідоцтва у випадку коли використання знака розпочалося або відновилося до подання позову.

На підтвердження факту використання знака власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг"; такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідний знак для товарів і послуг, документи із зображенням знака (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо).

Поширення на території України товарів із зображенням знака може бути підтверджено касовими чеками, квитанціями, накладними, іншими документами, що містять інформацію про найменування товару й місце його придбання, а в разі коли власником знака є нерезидент, підтвердженням ввезення товарів в Україну можуть бути митні декларації та інші митні документи.

При цьому докази, які можуть підтвердити використання знака для товарів і послуг, повинні бути, як правило, обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду.

Саме лише укладення договорів (у тому числі ліцензійних) щодо розпорядження майновими правами на знак для товарів і послуг не може вважатися використанням даного знака. Доказами використання певного позначення у відповідності з укладеним договором можуть виступати, зокрема, договори купівлі-продажу чи поставки товару, на якому розміщено знак, договори про розміщення рекламної продукції про такі товари на відповідних рекламних носіях тощо. Використання позначення може підтверджуватися й фактичними даними про використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (доказами такого використання позначення мають бути такі ж документи, як і у випадку, якби власник знака використовував його у власній діяльності).

З урахуванням наведених приписів, суд дійшов висновку, що для правильного вирішення спору у даній справі необхідним є встановлення наявності або відсутності факту використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 у будь-який спосіб, визначений ч. 4 ст. 16 в межах трирічного строку до дати звернення позивача до суду з даним позовом (з 22.04.2012 по 22.04.2015).

З огляду на подані відповідачем-2 при новому розгляді справи відзив на позовну заяву (т. 5, а.с. 23-30) та письмові пояснення (т. 5, а.с. 84-92) вбачається, що відповідач-2 фактично стверджує про використання ним в період трьох років до дати подання позивачем даної позовної заяви до суду спірного знаку за свідоцтвом України НОМЕР_2 лише стосовно таких товарів 32 класу МКТП: газовані води та інші безалкогольні напої; пиво. Щодо інших, окрім наведених, товарів 32 класу МКТП та всіх товарів 33 класу МКТП (крім пива), для яких був зареєстрований спірний знак за свідоцтвом України НОМЕР_2, то відповідач-2 фактично не заперечував невикористання ним спірного знаку стосовно таких товарів, а рівно, не вказував поважні причини невикористання ним спірного знаку стосовно таких товарів в межах трирічного строку до дати звернення позивача до суду з даним позовом.

В той же час, спірним станом на час нового розгляду справи є питання про наявність або відсутність підстав для дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" стосовно таких товарів 32 класу МКТП, як газовані води та інші безалкогольні напої; пиво.

При зверненні з позовом до суду позивач стверджував про відсутність будь-яких відомостей щодо використання знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 для всіх товарів 32 та 33 класу МКТП його власником (відповідачем-2) або іншими особами під контролем власника протягом більше ніж три роки, у зв'язку з чим вказував на наявність підстав для дострокового припинення дії вказаного свідоцтва на знак для товарі і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" у відношенні всіх товарів 32 та 33 класів МКТП.

На підтвердження своїх доводів позивачем до позовної заяви додано наступні докази:

- довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "АСНІЛЬСЕН ЮКРЕЙН" від 26.11.2014 (т. 1, а.с. 62-63), відповідно до якої продажі товарів під знаком для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" (щодо категорії пиво) на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" в період з серпня 2011 по жовтень 2014 зафіксовані не були;

- довідку Дочірнього підприємства "Моніторинг ЗМІ України" № 19 від 19.03.2015 (т. 1, а.с 64), згідно якої на радіо, телебаченні та друкованих ЗМІ в період з 01.01.2012 по 19.03.2015, торгівельна марка "ІНФОРМАЦІЯ_1" для таких товарів, як пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; алкогольні напої (крім пива), не рекламувалась;

- виписку з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва України НОМЕР_2 станом на 26.03.2015 (т. 1, а.с. 57), яка не містить інформації щодо видачі ліцензій на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2.

В подальшому, позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, долучено до матеріалів справи:

- лист Приватного акціонерного товариства "Українська галузева компанія по виробництву пива, безалкогольних напоїв та мінеральних вод "Укрпиво" (далі - ПАТ "Укрпиво") № 20-03-Д/59 від 13.07.2015 (т. 1, а.с. 221), згідно якого вбачається, що 21.04.2004 Центральною галузевою дегустаційною комісією з оцінки якості пива, безалкогольних, слабоалкогольних (слабоградусних) напоїв, мінеральних вод, сиропів та концентратів було продегустовано зразок світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня "ІНФОРМАЦІЯ_1", поданого ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (протокол № 23-ф від 21.04.2004 ), а також розглянуто та затверджено технологічну інструкцію на дане пиво № 14297558- 496-2004. З наведеного листа також вбачається, що ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" звернулась з проханням в Центральну галузеву дегустаційною комісію з оцінки якості пива, безалкогольних, слабоалкогольних (слабоградусних) напоїв, мінеральних вод, сиропів та концентратів про зміну найменування безалкогольного світлого пива "Перша приватна броварня "ІНФОРМАЦІЯ_1" на найменування "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2" і отримала дозвіл на зміну найменування (протокол № 20-6 від 08.06.2007). У наведеному листі також зазначено, що за наявною у ПАТ "Укрпиво", ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" не здійснювала випуск пива, в тому числі безалкогольного під товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1" в період з 01.04.2012 по 01.05.2015;

- роздруківки з офіційної сторінки відповідача-2 в соціальній мережі Facebook (www. Facebook.com/PershaPryvatnaBrovarnia), які містять декілька фото "Безалкогольного пива" без розміщення на етикетці знака "ІНФОРМАЦІЯ_1" (датовані 23.06.2014, 06.10.2014) (т. 1, а.с. 211, 212); роздруківки з веб-сайту htts:uk.wikipedia.org сторінки ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!", на якій відсутня інформація щодо знака "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 1, а.с. 213, 214), роздруківки з веб-сайту htts:novus.zakaz.ua/ukbeer, згідно яких в інтернет-магазині супермаркетів Novus до продажу пропонується "ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво" виробництва відповідача-2 без розташування товарного знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 1, а.с. 215, 216);

- комплект етикеток "Безалкогольного пива Б-А" виробництва відповідача-2, фіскальний чек № 256 від 08.07.2015 ПП "Дівіал-2000" на підтвердження придбання пляшки з вказаними етикетками в магазині "Дари моря" (вул. Павлівська, 23 (літ. А) (т. 1, а.с. 217) та відповідну пляшку пива (додаток до справи № 910/10398/15).

Відповідачем-2 під час розгляду справи надано ряд доказів, які, на його думку, підтверджують використання ним в межах трирічного строку до дати звернення позивача до суду знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 стосовно таких товарів 32 класу МКТП, як газовані води та інші безалкогольні напої; пиво, у формі, передбаченій ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та ст. 157 ГК України.

Так, на підтвердження факту використання ТОВ "Олмар" (ліцензіатом) під контролем відповідача-2 (ліцензіара) спірного знаку у виробництві товарів 32 класу МКТП (газовані води та інші безалкогольні напої) суду надано наступні докази:

- Ліцензійний договір № 3 про передачу права на використання торговельної марки (знака для товарів та послуг) від 11.04.2012, укладений між відповідачем-2 (ліцензіар) та ТОВ "Олмар" (ліцензіат) (т. 1, а.с. 121).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 вказаного ліцензійного договору ліцензіар надав ліцензіату на строк, встановлений цим договором невиключну ліцензію на використання знака для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", правова охорона якому надана відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг, зареєстрованого 15.02.2005 за № 466780 дата публікації 15.02.2005, бюл. № 2 для товарів і послуг 32 класу: пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, та 33 класу: алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу), для яких цей знак зареєстрований, окрім пива.

Відповідно до п. 8.1 вказаного ліцензійного договору, договір діє до закінчення дії свідоцтва на знак, що є предметом цього договору;

- Договір поставки товарів № PL 001 (виготовлених під торговою маркою покупця "Private Label") від 17.06.2014, укладений між Спільним українсько-польським підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю "Етрус" (виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олмар" (покупець) (т. 3, а.с. 24-30).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 вказаного договору поставки виробник приймає замовлення на виготовлення і поставку Товару (безалкогольні напої, що виготовляються виробником на замовлення покупця під зареєстрованою торговою маркою покупця (товари "Private Label")), а покупець надає виробнику невиключне право виготовляти, упаковувати та маркувати погоджений Товар, зобов'язується приймати і оплачувати поставлений Товар за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в комерційних специфікаціях (форма наведена в додатку № 1 до даного договору), що є невід'ємною частиною даного договору, в кількості, передбаченій, замовленнями на Товар.

Додатками до вказаного договору поставки є комерційна специфікація (т. 3, а.с. 31), логістична специфікація (т. 3, а.с. 32) та Паспорти товару № 1, № 2 (т. 3, а.с. 33, 34) на товар "Напій безалкогольний сильно газований на ароматизаторах зі зниженою калорійністю "Галицький Добродій", які містять, зокрема, зображення етикетки вказаного товару;

- видаткові накладні від 27.08.2014, від 18.07.2014 (т. 3, а.с. 35, 38) на підтвердження поставки Спільним українсько-польським підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю "Етрус" Товариству з обмеженою відповідальністю "Олмар" товару "напій безалкогольний "Галицький Добродій" на виконання Договору поставки товарів № PL 001; товарно-транспортні накладні за вищенаведеними видатковими накладними (т. 3, а.с. 37, 40); податкові накладні № 648 від 27.08.2014, № 531 від 18.07.2014 по відповідних господарських операціях із поставки товару "напій безалкогольний "Галицький Добродій" (т. 3, а.с. 36, 39);

- видаткові накладні від 04.08.2014, від 31.07.2014 (т. 3, а.с. 41, 43) на підтвердження поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Олмар" Відокремленому підрозділу Шахта № 9 "Нововолинська" Державного підприємства "Волиньвугілля" та ДП Львіввугілля Шахта "Межирічанська" товару "напій безалкогольний "Галицький Добродій"; податкові накладні № 176 від 04.08.2014, № 2901 від 31.07.2014 по відповідних господарських операціях із поставки товару "напій безалкогольний "Галицький Добродій" (т. 3, а.с. 42, 44);

- лист Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № 1127/13-50-12-01/ від 21.11.2016 (т. 5, а.с. 48), яким надано відповідь на лист відповідача-2 від 10.11.2016 № 1142 з повідомленням про те, що податкові накладні № 648 від 27.08.2014, № 176 від 04.08.2014, № 531 від 18.07.2014, № 2901 від 31.07.2014, платником податку включено в реєстр податкових накладних та відображено в податковій звітності.

Крім того, на підтвердження факту використання відповідачем-2 спірного знаку для товарів 32 класу МКТП (пиво), у формі, передбаченій ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та ст. 157 ГК України, відповідачем-2 долучено до матеріалів справи:

- етикетки товару "Пиво "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" Світле, фільтроване, пастерізоване" із нанесенням торгового знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 1, а.с. 224);

- дві пляшки пива ТМ "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_1" з датою виробництва "14.02.2015" (1 - пуста, 1 - повна) (додаток до справи № 910/10398/15);

- лист суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 від 11.01.2016, яким підтверджено реалізацію пива ТМ "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_1" в період першого кварталу 2015 (т. 3, а.с. 51), чек СПД ФО ОСОБА_5 від 17.03.2015, зокрема, на "Пиво б/а "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 3, а.с. 52);

- товарний чек Приватного підприємства "АПІ" від 24.04.2015 на товар "Пиво б/а "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 3, а.с. 54);

- Технологічну інструкцію на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня" ІНФОРМАЦІЯ_1" ТІ 6-2004, затверджену ЗАТ Укрпиво" 21.04.2004 (далі - ТІ 6-2004) (т. 1, а.с. 162-168) та розроблену на заміну цієї інструкції - Технологічну інструкцію на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТІ 5:2016, затверджену ПАТ "Укрпиво" 25.02.2016 (далі - ТІ 5:2016) (т. 3, а.с. 137-153), при цьому відповідач-2 вказав, що будь-яких інших технологічних інструкцій на виробництво відповідачем-2 безалкогольного пива чи доказів внесення змін до наведених технологічних інструкцій, - не існує;

- якісне посвідчення НОМЕР_3 (декларація виробника) (реєстраційний № 5213) № партії 002.300515 (далі - якісне посвідчення НОМЕР_3) (т. 1, а.с. 138), яке містить дані, зокрема, про сорт пива: "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТМ Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_1 - пастеризоване, тип пива: світле, дату розливу: 14.02.2015, вжити до: 13.08.2015, термін споживання: 180 діб, дату: 30.05.2015;

- лист Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС № 7695/25-06-40/1429 від 15.06.2016 (т. 3, а.с 242), яким надано відповідь на лист відповідача-2 від 13.06.2016 № 540 /1 з повідомленням про зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: № 481 від 16.08.2012, № 1125 від 31.05.5013, № 362 від 18.02.2013, № 2177 від 31.07.2014, № 70 від 03.12.2014, № 71 від 10.02.2012 та зазначено, що вказані податкові накладні ТзОВ ТВК "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" відображено у податковій звітності з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди;

- податкові накладні № 481 від 16.08.2012, № 1125 від 31.05.5013, № 362 від 18.02.2013, № 2177 від 31.07.2014, № 70 від 03.12.2014 (продавець - ТзОВ ТВК "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", покупець - ФОП ОСОБА_7.) та № 71 від 10.02.2012 (продавець - ТзОВ ТВК "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", покупець - ТОВ "Олмар" по відповідних господарських операціях із поставки товару, зокрема, "пиво ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_1". При цьому наявні в матеріалах справи копії зазначених податкових накладних прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС, засвідчені підписом начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС ОСОБА_8 (т. 5, а.с. 49-60).

Крім того, в якості доказів використання знака для товарів та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" на фірмових бланках підприємства відповідача-2 останнім надано суду: лист № 1132 від 23.08.2012 (т. 1, а.с. 135), якісні посвідчення, в т.ч. НОМЕР_3 від 30.05.2015 (т. 1, а.с 136-138), заявки про надання автомобілів для перевезення вантажів (т. 1, а.с. 139-148).

З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та вказівок Вищого господарського суду України, наданих у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, позивач при новому розгляді справи зазначив, що:

- представлені відповідачем-2 докази використання знака не вважаються позивачем належними доказами, оскільки не підтверджують наявність на ринку (території) України товарів під товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", а такі докази, як чеки (т. 3, а с. 52, 54 ), спростовуються іншими доказами, наявними в матеріалах справи, наприклад, якісним посвідченням НОМЕР_3, виданим пізніше дати продажу (т. 1, а.с. 138);

- оскільки Технічна інструкція на виробництво пива "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2" була видана та затверджена ПАТ "Укрпиво" лютим 2016 року, то таке, на думку позивача, підтверджує той факт, що 2-х видів безалкогольного пива виробництва відповідача-2 на момент подання позову не існувало. Вказаний факт, на думку позивач, також підтверджується і з огляду на те, що на зворотній етикетці зразків товару, які подавались відповідачем-2 та позивачем, зазначено одні і ті самі ТУ 15.9 1:2005 та один і той самий штрих-код товару 214;

- по наданим відповідачем-2 копіям податкових накладних (т. 3, а.с. 45, 46, 47 та ін.), які видавались у 2011-2014 роках, на думку позивача, неможливо перевірити номенклатуру, оскільки дані відповідні звіти не подавались у електронному вигляді у фіскальну службу, а лише передавалась сума ПДВ, а роздрукувати податкову накладну, змінивши назву товару у специфікації з "ІНФОРМАЦІЯ_2" на "ІНФОРМАЦІЯ_1" не складно;

- щодо листа Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС № 7695/25-06-40/1429 від 15.06.2016 (т. 3, а.с 242), то, на думку позивача, він лише підтверджує, що податкові накладні з такими номерами проходили згідно реєстру, але жодним чином не підтверджують, що з вказаною номенклатурою, з зазначенням позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" податкові накладні подавались до податкової інспекції;

- видаткові/податкові накладні, на думку позивача, не можуть бути достатнім доказом використання спірного позначення, оскільки назва товару у даних документах може зазначатися на розсуд продавця, як йому зручно для ідентифікації товару, а не саме так, як цей товар називається, водночас, зазначення довільної назви товару не доводить факту продажу товару під торговою маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", тим більше, як стверджує позивач, при відсутності товару з такою назвою на ринку;

- невідповідність між датою розливу "14.02.2015" пива та датою видачі "30.05.2015" якісного посвідчення НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 138), на думку позивача, підтверджує те, що пиво із вищезазначеними датами розливу та якісного посвідчення навряд чи дійсно поступало до продажу, а навіть якщо і поступало та реалізовувалося, то це повинно бути підтверджено декількома документами, відповідними податковими накладними, чеками, документами на продукцію, а не лише вихідною документацією відповідача-2 у вигляді якісних посвідчень, позивач також не виключає, що виробництво зразків, залучених відповідачем-2 до матеріалів справи, було здійснене в обмеженій кількості (а саме 2 пляшки) і не доводить наявності товару на ринку на момент подання позову;

- відповідач-2, на думку позивача, виготовляв пиво за ТІ 6-2004 під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" до 2007 року, потім за тією ж інструкцією, але з внесеними змінами з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", а в лютому 2016 року відповідач-2 замовив та отримав нову інструкцію на пиво з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", на даний час фактично у продажу на території України знаходиться ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво з етикеткою, яка не містить знака "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- позивач вважає, що всі подані ним докази доводять відсутність будь-яких продуктів/товарів відповідача-2 на ринку з використанням знака "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- примірник продукції, наданий відповідачем-2, з партії № 002.3000515, на яку видано якісне посвідчення НОМЕР_3, на думку позивача, не міг бути реалізований 24.04.2015 та 17.03.2015, оскільки зазначене якісне посвідчення було видане 30.05.2015.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо встановлення фактичної наявності на ринку всіх товарів 32 та 33 класів МКТП, маркованих Компанією (відповідачем-2) або під її контролем торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (з можливістю їх придбання споживачами, судом встановлено наступне.

Фактично на ринку в період трьох років до дати звернення позивача з даним позовом до суду були наявні лише товари 32 класу МКТП: пиво, марковані відповідачем-2 торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", що підтверджується сукупністю наданих відповідачем-2 доказів, а саме: етикетками товару "Пиво "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" Світле, фільтроване, пастерізоване" із нанесенням торгового знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 1, а.с. 224); зразками пляшки пива ТМ "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_1" (додаток до справи № 910/10398/15); листом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 від 11.01.2016 (т. 3, а.с. 51), чеком СПД ФО ОСОБА_5 від 17.03.2015, зокрема, на "Пиво б/а "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 3, а.с. 52); ТІ 6-2004 (т. 1, а.с. 162-168); якісним посвідченням НОМЕР_3 на сорт пива: "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТМ Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_1 - пастеризоване (т. 1, а.с. 138); листом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС № 7695/25-06-40/1429 від 15.06.2016 (т. 3, а.с 242); податковими накладними № 481 від 16.08.2012, № 1125 від 31.05.5013, № 362 від 18.02.2013, № 2177 від 31.07.2014, № 70 від 03.12.2014 (т. 5, а.с. 49-60); використання знака для товарів та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" на фірмових бланках підприємства відповідача-2 останнім надано суду: лист № 1132 від 23.08.2012 (т. 1, а.с. 135), якісні посвідчення, в т.ч. НОМЕР_3 від 30.05.2015 (т. 1, а.с 136-138), заявки про надання автомобілів для перевезення вантажів (т. 1, а.с. 139-148).

Водночас, товарний чек Приватного підприємства "АПІ" від 24.04.2015 на товар "Пиво б/а "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т. 3, а.с. 54) та податкова накладна № 71 від 10.02.2012 не приймаються судом в якості належних доказів при розгляді даного спору, оскільки дати вказаних документів знаходяться поза межами спірного трирічного строку до дати подання позову до суду. При цьому суд також звернув увагу, що фіскальний чек № 256 від 08.07.2015, наданий позивачем на підтвердження придбання пляшки з етикеткою "Безалкогольного пива Б-А" (т. 1, а.с. 217), та надана позивачем пляшку пива із зазначенням дати розливу "23.07.2015" також не можуть бути належними доказами при розгляді даного спору, оскільки дата чеку та дата розливу також знаходяться поза межами спірного трирічного строку до дати подання позову до суду.

Стосовно вищезазначених листа суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 від 11.01.2016, її чека від 17.03.2015 (т. 3, а.с. 51, 52), то суд на виконання відповідних вказівок Вищого господарського суду України у постанові від 13.09.2016, дослідивши та оцінивши вказані документи, дійшов висновку, що останні підтверджують реалізацію пива ТМ "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_1" в період першого кварталу 2015 та придбання у роздрібній мережі 2 пляшок "Пива б/а "ІНФОРМАЦІЯ_1", а що відповідає формам використання знака згідно п. 4 ст. 16 Закону України, ч. 2 ст. 157 ГК України.

Стосовно вищезазначених податкових накладних (т. 5, а.с. 49-60), якими підтверджується факт використання відповідачем-2 торгового знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32 класу МКТП: пиво, то суд приймає їх в якості належних доказів у справі, оскільки зазначені податкові накладні складені відповідно до вимог законодавства України, в тому числі з зазначенням номенклатури, кількості товарів 32 класу МКТП, а саме: "Пиво ІНФОРМАЦІЯ_2 "Перша приватна броварня" "ІНФОРМАЦІЯ_1", продавцем в яких зазначено ТзОВ ТВК "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", а покупцем - ФОП ОСОБА_7 та ТОВ "Олмар".

В той же час, суд відхиляє як безпідставні доводи позивача про те, що вищевказаний лист Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС № 7695/25-06-40/1429 від 15.06.2016 лише підтверджує, що податкові накладні з відповідними номерами проходили згідно з реєстру, але жодним чином не підтверджує, що з вказаною номенклатурою, з позначенням "ІНФОРМАЦІЯ_1" накладні подавались до податкової. Суд зазначає, що вказані доводи позивача безпосередньо спростовуються наявними в матеріалах справи податковими накладними (т. 5, а.с. 49-60), які прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС, засвідчені підписом начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС ОСОБА_8, та в яких міститься інформація про здійснення суб'єктом господарювання господарських операцій по поставці товару, маркового знаком для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Стосовно товарів 32 класу МКТП: газовані води та інші безалкогольні напої, то з огляду на надані відповідачем-2 докази, останнім не доведено суду наявність на ринку таких товарів, маркованих відповідачем-2 або під його контролем торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", в період трьох років до дати звернення позивача з даним позовом до суду.

Так, твердження позивача про нанесення торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" на етикетку товару "безалкогольного напою "Галицький добродій", не підтверджується жодними наявними в матеріалах справи доказами, а саме: жодний примірник такого товару та жодна етикетка, нанесена на такий товар, суду не надані, тоді як саме лише зображення етикетки вказаного товару, яке наявне у додатках до Договору поставки товарів № PL 001 від 17.06.2014 - Паспорті товару № 1, № 2 (т. 3, а.с. 33, 34), - фактично не є нанесення спірної торговельної марки на товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення) тощо. Отже, наявність зображення етикетки у Паспортах товару № 1, № 2 не являється достатнім для підтвердження факту наявності на ринку та можливості придбання споживачами "безалкогольного напою "Галицький добродій" саме із зображенням торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Крім того, судом враховано, що всі надані відповідачем-2 видаткові накладні (т. 3, а.с. 35, 38), товарно-транспортні накладні (т. 3, а.с. 37, 40, 41, 43), податкові накладні № 648 від 27.08.2014, № 531 від 18.07.2014 (т. 3, а.с. 36, 39, 42, 44) містять лише номенклатуру товару "напій безалкогольний "Галицький Добродій", втім жодний з наведених документів не містить зазначення спірної торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1". До того ж, як вірно вказав позивач, жодна податкова накладна, вказана в листі Сихівського відділення ГОДПІ ДФС у Львівській області від 21.11.2016 № 1127/13-50-12-01 (т. 5, а.с. 48), не додана до вказаного листа, відповідні податкові накладні знаходяться в матеріалах справи, проте в них у колонці "номенклатура товарів/послуг продавців" зазначено лише "напій безалкогольний "Галицький Добродій", без зазначення при цьому ТМ "ІНФОРМАЦІЯ_1".

З урахуванням зазначеного, всі інші докази, на які також посилався відповідач-2 на підтвердження використання ним в межах трирічного строку спірного знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" стосовно товарів 32 класу МКТП: води та інші безалкогольні напої, судом відхиляються як неналежні, оскільки фактично не доводять використання відповідачем-2 (безпосередньо або під його контролем) спірного знаку на вказані товари 32 класу МКТП: води та інші безалкогольні напої, у формі, передбаченій ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та ст. 157 ГК України.

Стосовно всіх інших товарів 32 класу МКТП (крім вищезазначених) та всіх товарів 33 класу МКТП, маркованих торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", то відповідач-2 не заперечував відсутність на ринку таких товарів в період трьох років до дати звернення позивача з даним позовом до суду.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо дослідження та належної оцінки відомостей про зміну найменування пива в 2007 році, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2004 ЗАТ Укрпиво" затверджено Технологічну інструкцію на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня" ІНФОРМАЦІЯ_1" ТІ 6-2004 (т. 1, а.с. 162-168).

Судом також встановлено, що на заміну вищезазначеної ТІ 6-2004 ПАТ "Укрпиво" було затверджено 25.02.2016 Технологічну інструкцію на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТІ 5:2016 (т. 3, а.с. 137-153).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано позивачем, що будь-яких інших технологічних інструкцій на виробництво відповідачем-2 безалкогольного пива чи доказів внесення змін до наведених технологічних інструкцій, - не існує.

Крім того, судом досліджено зміст наявного в матеріалах справи листа Приватного акціонерного товариства "Українська галузева компанія по виробництву пива, безалкогольних напоїв та мінеральних вод "Укрпиво" (далі - ПАТ "Укрпиво") № 20-03-Д/59 від 13.07.2015 (т. 1, а.с. 221) та встановлено, що 21.04.2004 Центральною галузевою дегустаційною комісією з оцінки якості пива, безалкогольних, слабоалкогольних (слабоградусних) напоїв, мінеральних вод, сиропів та концентратів було продегустовано зразок світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня "ІНФОРМАЦІЯ_1", поданого ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (протокол № 23-ф від 21.04.2004 ), а також розглянуто та затверджено технологічну інструкцію на дане пиво № 14297558- 496-2004. Зі змісту наведеного листа також вбачається, що ТзОВ ТВК "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" звернулась з проханням в Центральну галузеву дегустаційною комісію з оцінки якості пива, безалкогольних, слабоалкогольних (слабоградусних) напоїв, мінеральних вод, сиропів та концентратів про зміну найменування безалкогольного світлого пива "Перша приватна броварня "ІНФОРМАЦІЯ_1" на найменування "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2" і отримала дозвіл на зміну найменування (протокол № 20-6 від 08.06.2007).

Водночас суд відзначає, що отриманий дозвіл на зміну найменування, сам по собі не може вважатись обов'язком для відповідача-2 на виробництво безалкогольного пива лише під новою назвою, враховуючи при цьому, що Технологічна інструкція на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня" ІНФОРМАЦІЯ_1" ТІ 6-2004 була чинна в спірний трирічний період. При цьому відповідач-2 підтвердив, що в спірний трирічний період здійснював виробництво безалкогольного пива "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво Б-А" як з нанесенням знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", так і без нанесення такого знаку.

Що стосується тверджень позивача про те, що на етикетці наявного в матеріалах справи пива, маркованого товарним знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", та етикетці пива без такого позначення зазначено одні і ті самі ТУ 15.9 1:2005 та один і той самий штрих-код товару 214, то з цього приводу позивачем не доведено суду порушенням відповідачем-2 норм чинного законодавства України. Як пояснив відповідач-2 і таке не спростовано позивачем, з точки зору технології виробництв та рецептури пиво "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво" (Б-А), марковане знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", та без нанесення вказаного знаку, нічим не відрізняються. Надані позивачем та відповідачем-2 зразки товару мають одну й ту саму назву товару - "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво" (Б-А). Додаткове нанесення на етикетку вказаного виду пива знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" не зумовлює необхідність для відповідача-2 змінювати штрих-код товару чи виготовляти нові ТУ.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо перевірки підтвердження видаткових накладних щодо руху товару відповідними податковими накладними, бухгалтерськими та фінансовими документами тощо, судом здійснено відповідну перевірку, за результатами якої суд прийняв в якості належних доказів у справі податкові накладні (т. 5, а.с. 49-60), якими підтверджується факт використання відповідачем-2 торгового знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" саме для товарів 32 класу МКТП: пиво. Зазначені податкові накладні складені відповідно до вимог законодавства України, в тому числі з зазначенням номенклатури, кількості товарів 32 класу МКТП, а саме: "Пиво ІНФОРМАЦІЯ_2 "Перша приватна броварня" "ІНФОРМАЦІЯ_1", продавцем в яких зазначено ТзОВ ТВК "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", а покупцем - ФОП ОСОБА_7 та ТОВ "Олмар", та підтверджують відповідні видаткові накладні щодо руху товару 32 класу МКТП: пиво.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо повної оцінки відомостей з мережі Інтернет, наданих сторонами, судом встановлено наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи електронний характер відомостей з мережі Інтернет, наданих сторонами, останні у візуальній формі роздруківки тексту з комп'ютера не мають тих "слідів", які наявні у простому листі та по яким можливо зробити висновок щодо їх оригінальності, походження та авторства.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно ст. 6 вищезазначеного Закону України для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно ч. 2 ст. 8 вказаного Закону допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму

Враховуючи електронну форму відомостей з мережі Інтернет, наданих сторонами, суд, не заперечує їх допустимість, водночас критично оцінює ці відомості у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами, які визнані судом в якості належних і допустимих при розгляді даного спору.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо з'ясування причин невідповідності між датою розливу "14.02.2015" пива та датою видачі "30.05.2015" якісного посвідчення НОМЕР_3, суд прийняв пояснення відповідача-2 стосовно того, що невідповідність між датою розливу "14.02.2015" та датою видачі "30.05.2015" якісного посвідчення НОМЕР_3 щодо пива "Перша приватна броварня. ІНФОРМАЦІЯ_2" ТМ "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_1 - пастеризоване" могла бути спричинена тим, що товар після його виробництва вказаний проміжок часу знаходився на складі підприємства, тому вказане якісне посвідчення було видано лише тоді, коли товар було відвантажено покупцеві, що є звичайною практикою товаровиробника та зумовлено захистом інтересів споживачів.

Відповідно до п. 4.5. Керівної інструкції "Видача якісних посвідчень/декларацій виробника та дозволу на реалізацію готової продукції", затвердженою директором відповідача-2 (т. 5, а.с. 93-96), якісне посвідчення/декларація виробника видається на кожну партію випущеної продукції на кожну партію продукції, яка була повернута та в подальшому підлягає реалізації.

Враховуючи такі приписи наведеної інструкції, невідповідність зазначеної в якісному посвідченні НОМЕР_3 дати розливу (14.02.2015) та дати видачі цього якісного посвідчення (30.05.2015), суд також прийняв пояснення відповідача-2 про те, що виготовлений товар міг бути повернутий його замовником, однак після проведення перевірки якості повернутого товару, що підлягає реалізації, на цей товар було видано нове якісне посвідчення із зазначенням поточної дати його виписки та надано вже новому замовнику товару разом з відвантаженою партією вказаного товару.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що якісним посвідченням НОМЕР_3 від 30.05.2016 спростовується наявний в матеріалах справи чек СПД ФО ОСОБА_5 від 17.03.2015, оскільки вказане якісне посвідчення фактично не має відношення до вказаного чеку. Так., жодні докази того, що товар, який був придбаний відповідачем-2 у СПД ФО ОСОБА_5 по чеку від 17.03.2015, був виготовлений на підставі якісного посвідчення НОМЕР_3, в матеріалах справи відсутні. Більш того, враховуючи, що якісне посвідчення видається на кожну партію товару, в межах одного робочого дня однієї зміни виробництва, відповідачем-2 може бути виписано ряд якісних посвідчень, датованих однією датою, в залежності від кількості замовників, яким в цей день відвантажується товар.

Суд також відхиляє як безпідставні доводи позивача про те, що у разі наявності на ринку товару (безалкогольного пива) із зображенням спірного знака, відповідач-2 не був позбавлений можливості надати інші примірники такого товару, інші якісні посвідчення на такий товар, проте такі примірники товару та якісні посвідчення відповідачем-2 не надані. Відхиляючи наведені доводи позивача, суд виходив з того, що застосування норм п. 4 ст. 16, п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", ч. 2 ст. 157 ГК України, не ставиться в залежність, зокрема, від певної кількості товару.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо дослідження обставин, пов'язаних з можливістю одночасного виробництва Компанією пива безалкогольного, маркованого позначенням "ІНФОРМАЦІЯ_1", та без такого позначення - зокрема, через дослідження документації, що супроводжує процес виробництва пива, судом встановлено, що в спірний трирічний період була чинна Технологічна інструкція на виробництво світлого безалкогольного пива "Перша приватна броварня" ІНФОРМАЦІЯ_1" ТІ 6-2004, на підставі якої відповідачем-2 здійснювалось виробництво безалкогольного пива "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво Б-А" як з нанесенням знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1", так і без нанесення такого знаку. Як пояснив відповідач-2 і таке не спростовано позивачем, з точки зору технології виробництв та рецептури пиво "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2 пиво" (Б-А), марковане знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", та без нанесення вказаного знаку, нічим не відрізняються.

При цьому, здійснюючи маркування пива безалкогольного "Перша приватна броварня", як під торговим знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", так і під знаком "Перша приватна броварня ІНФОРМАЦІЯ_2", відповідач-2 не порушив вимог закону, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, позивачем суду не надані.

Що стосується тверджень позивача про те, що відповідач-2 у спірний період не міг здійснювати випуск безалкогольного пива під торговим знаком "ІНФОРМАЦІЯ_1", у зв'язку з внесенням ПАТ "Укрпиво" змін у технологічну інструкцію на його виготовлення стосовно зміни найменування безалкогольного пива, то з цього приводу суд відзначає, що матеріали справи не містять будь-яких інших технологічних інструкцій, окрім наведених ТІ 6-2004 та ТІ 5:2016, на виробництво відповідачем-2 безалкогольного пива чи доказів внесення змін до наявних в матеріалах справи технологічних інструкцій. Як підтвердив відповідач-2 у наданих суду письмових поясненнях по справі (т. 5 а.с. 84-92), (т. 5 а.с. 84-92), станом на даний час діє ТІ 5:2016 (з рецептурою на зміну ТІ6-2004), що була розроблена і затверджена саме на заміну ТІ № 6-2004.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо встановлення походження пляшок, доданих до матеріалів справи (зокрема Компанією) як речові докази (чи були вони придбані у торговельному закладі, де саме та чи можливий продаж цього пива раніше 30.05.2015 - дати якісного посвідчення НОМЕР_3), судом встановлено наступне.

Відповідно до абз. 1, п. 15 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів". З урахуванням наведеної норми, наявний в матеріалах чек від 17.03.2015, виданий СПД ФО ОСОБА_9 (ідент. номер НОМЕР_1) (т. 3, а.с. 52), є належним та допустимим доказом, що підтверджує походження пляшок пива, доданих відповідачем-2 до матеріалів справи як речових доказів (додаток до справи № 910/10398/15), а саме: придбання цих пляшок у торговельному закладі - ресторан "Жорж", в якому підприємницьку діяльність здійснює СПД ФО ОСОБА_9

При цьому суд відхиляє доводи позивача про неналежність та недопустимість такого доказу, як чек від 17.03.2015, виданий СПД ФО ОСОБА_9, які позивач обґрунтовував тим, що: вся дозвільна документація в ресторані готелю "Жорж" (де позивач придбав примірник товару (т. 3, а.с. 73-75), видана на ТзОВ "Готельний комплекс "Жорж"; лист № 2301-407 від 26.02.2016 Департаменту економічної політики Львівської міської ради містить інформацію про відсутність виданого СПД ОСОБА_9 дозволу на розміщення об'єкту торгівлі за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 1 за період 2015 по лютий 2016 (т. 3, а.с, 92). Наведені доводи позивача спростовуються наступним: згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 (ідент. номер НОМЕР_1), видом діяльності вказаної особи визначено, зокрема, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (КВЕД 56.10) (т. 3, а.с. 55-56); згідно договору оренди частини приміщення № 01-01/15 від 01.01.2015 та акту прийому-передачі майна від 01.01.2015 (додаток до вказаного договору (т. 3, а.с. 156-158) фізична особа-підприємець ОСОБА_9 користується частиною приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 1, в якому здійснює підприємницьку діяльність; дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі в приміщенні ресторану "Жорж" за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 1 видано 17.04.2009 власнику приміщення ресторану - ТзОВ "Готельний комплекс "Жорж" Департаментом економічної політики Львівської міської ради (т. 3, а.с. 160); з набранням чинності 01.01.2012 Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", наявність такого дозволу для здійснення підприємницької діяльності не передбачена.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо з'ясування тривалості - щонайменше три роки (до подання даного позову) - невикористання Компанією (безпосередньо або під її контролем) названої торговельної марки щодо кожного з товарів, для яких її зареєстровано, судом встановлено використання відповідачем-2 спірної торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо товарів 32 класу МКТП, а саме: пиво протягом трьох років до подання даного позову, тоді як щодо всіх інших товарів 32 та 33 класів МКТП (окрім пива), для яких зареєстровано спірну торговельну марку "ІНФОРМАЦІЯ_1", то у період трьох років до дати подання даного позову спірна торговельна марка щодо цих товарі не використовувалась відповідачем-2 (безпосередньо або під його контролем), докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, щодо дослідження причин невикористання (у випадку встановлення цього) Компанією або під її контролем торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо кожного з товарів, для яких її зареєстровано, судом встановлено наступне.

Оскільки відповідач-2 стверджував фактичне використання ним та під його контролем торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо товарів 32 класу МКТП, а саме: мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої, то, відповідно, не називав поважних причин її невикористання в межах трирічного строку до подання даного позову, а рівно матеріали справи не містять відповідних доказів..

Щодо товарів 32 класу МКТП (крім пива, мінеральних і газованих вод та інших безалкогольних напоїв) та всіх товарів 33 класу МКТП (крім пива), для яких була зареєстрована торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1", то відповідач-2 фактично не заперечував невикористання ним спірної торговельної марки стосовно таких товарів, а рівно, не вказував поважні причини невикористання ним спірної торговельної марки стосовно таких товарів в межах трирічного строку до подання даного позову.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, врахувавши доводи та заперечення сторін, вказівки Вищого господарського суду України, надані у постанові від 13.09.2016 у справі № 910/10398/15, суд дійшов висновку, що з огляду на встановлені судом факти використання відповідачем-2, як власником свідоцтва України НОМЕР_2, протягом останніх трьох років до подання даного позову на території України знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за вказаним свідоцтвом України в частині товарів 32 класу МКТП, а саме: пиво, підстави для застосування положень ч. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" у відповідній частині дії свідоцтва України НОМЕР_2 відсутні, а тому вимоги позивача в частині дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо товарів 32 класу МКТП, а саме: пиво, визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги позивача про дострокове припинення в Україні дії свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині товарів 32 класу МКТП, а саме: "мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої", "фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу", та в частині всіх товарів 33 класу МКТП, для яких зареєстрований вказаний знак, а саме: "алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу" визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в наведених частинах відповідно до положень п. 4 ст. 18 Закону України, у зв'язку з тим, що знак для вказаних товарів 32 та 33 класів МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж три роки до дати звернення позивача з даним позовом до суду.

Позивач також звернувся до суду з вимогами про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 МКТП і здійснення публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомостей про дострокове повне припинення дії зазначеного свідоцтва.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", установа - центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності. В ст. 2 цього Закону встановлено, що установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого, зокрема, видає свідоцтва на знаки для товарів і послуг, забезпечує їх державну реєстрацію; забезпечує опублікування офіційних відомостей про знаки для товарів і послуг.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 436/2011, зі змінами і доповненнями (далі - Положення) Державна служба інтелектуальної власності України (далі - Державна служба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Державна служба входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності. Державна служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Згідно з п. 4 Положення Державна служба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

здійснює державну реєстрацію та ведення обліку об'єктів права інтелектуальної власності, проводить реєстрацію договорів про передачу прав на об'єкти права інтелектуальної власності, що охороняються на території України,

веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності;

видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 1.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 № 10, державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі - реєстр) формує Державна служба інтелектуальної власності України.

Відповідно до п. 2.3 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, у процесі ведення реєстру до нього вносяться, зокрема, відомості щодо припинення дії свідоцтва повністю або частково, які в силу п. 1.3 вказаного Положення Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені "Промислова власність". Дані про публікацію зазначених відомостей заносяться до реєстру.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про зобов'язання відповідача-1 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів та послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо всіх товарів класів 32 та 33 МКТП і здійснення публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомостей про дострокове повне припинення дії зазначеного свідоцтв, визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов'язання відповідача-1 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтва НОМЕР_2 України на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно товарів 32 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, в частині: "мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої", "фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу", за виключенням "пиво" та відносно всіх товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, а саме: "алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу", та здійснення публікації про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Водночас, в частині товарів 32 класу МКТП, а саме: пиво, для яких зареєстроване свідоцтво України НОМЕР_2, суд відмовляє у задоволенні вищевказаних вимог позивача до відповідача-1 з огляду на те, що відповідні вимоги в наведеній частині є похідними від вимоги позивача про дострокове припинення спірного свідоцтва України у відповідній частині (товари 32 класу МКТП, а саме: пиво), яка вище визнана судом необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, згідно з частиною 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судом також враховано, що правова охорона знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України НОМЕР_2 була надана на території України відповідно до вимог чинного законодавства, тоді як спір у даній справі виник у зв'язку з недобросовісними діями власника вказаного свідоцтва - Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ" (відповідача-2).

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-2 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 49, 82-85, 111-12, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Достроково припинити в Україні дію свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ" (79032, м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона, 10; ідентифікаційний код 31978272) відносно товарів 32 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, в частині: "мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої", "фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу", за виключенням "пива".

3. Достроково припинити в Україні дію свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ" (79032, м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона, 10; ідентифікаційний код 31978272) відносно всіх товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, а саме: "алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу".

4. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45; ідентифікаційний код 37552556) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтва НОМЕР_2 України на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно товарів 32 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, в частині: "мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої", "фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу", за виключенням "пива"; відносно всіх товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, для яких зареєстрований вказаний знак, а саме: "алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу", та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ" (79032, м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10; ідентифікаційний код 31978272) на користь Публічного акціонерного товариства "КАРЛСБЕРГ УКРАЇНА" (69076, м. Запоріжжя, вул. Георгія Сапожнікова, буд. 6; ідентифікаційний код 00377511) 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору.

7. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.2016

Суддя Гумега О.В.