КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа№ 910/9260/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Чорної Л.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від РВ ФДМ по Донецькій області - Руденко І.А. - дов. №57 від 29.12.2015р.,

від ТОВ «Вікс» - не з'явились,

від ТОВ «Трансмарі» - не з'явились,

ФО ОСОБА_3 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Вікс"

на постанову господарського суду м. Києва від 24.06.2015р.

та ухвалу господарського суду м. Києва від 21.05.2014р.

у справі №910/9260/14 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Трансмарі"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.05.2014р. прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство ТОВ "Трансмарі", призначено підготовче засідання суду.

Постановою господарського суду м. Києва від 24.06.2015р. у справі №910/9260/14 ТОВ "Трансмарі" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, припинено повноваження розпорядника майна ТОВ "Трансмарі" арбітражного керуючого Микитьона В.В., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гуцал Т.М., підприємницьку діяльність банкрута завершено.

Не погоджуючись з вказаними ухвалою і постановою, ТОВ "Вікс" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 21.05.2014р. і постанову господарського суду м. Києва від 24.06.2015р. у справі №910/9260/14 та припинити провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Вікс" до провадження та призначено на 12.10.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2016р. відкладено розгляд справи на 09.11.2016р.; запропоновано фізичній особі ОСОБА_3 надати суду належним чином завірені копії: посвідчення №052511 по інвалідності, постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2013р., листа державного виконавця від 25.10.2013р. №5-65/02-03, заочного рішення Деснянського районного суду м.Києва від 25.12.2008р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р. продовжено строк розгляду справи і відкладено розгляд на 23.11.2016р.; пунктами 3 і 4 даної ухвали витребувано відомості від: Деснянського районного суду м. Києва, апеляційного суду м.Києва, управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольскої міської ради.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. відкладено розгляд справи на 14.12.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили, але ініціюючий кредитор поштою надіслав витребувані п. 2 ухвали Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2016р. докази.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - РВ ФДМУ по Донецькій області), дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2014р. № 910/9260/14 заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду на 11.06.2014р., визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.06.2014р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Трансмарі". Визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до ТОВ "Трансмарі" в розмірі 477 000 грн. Призначено розпорядником майна ТОВ "Трансмарі" арбітражного керуючого Микитьона В.В. Призначено попереднє засідання суду на 11.08.2014р.

Ухвалою попереднього засідання від 17.09.2014р. було визнано кредиторами у справі № 910/9260/14 по відношенню до боржника: ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 477 000,00 грн. - вимоги четвертої черги; Лівобережну міжрайонну виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з грошовими вимогами на суму 422,24 грн. - вимоги другої черги; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Трансмарі", Призначено підсумкове засідання суду на 22.10.2014р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.10.2014р. було встановлено строк для усунення недоліків РВ ФДМУ по Донецькій області.

Ухвалою місцевого суду від 22.10.2014р. було визнано кредитором ТОВ «Трансмарі» Київський міський центр зайнятості з грошовими вимогами на суму 267,64 грн. - вимоги третьої черги, зобов'язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В. внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів та призначено підсумкове засідання суду на 13.11.2014р.

10.11.2014р. від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до місцевого суду було надіслано клопотання про залучення доказів в порядку ст. 22 ГПК України.

Ухвалою суду першої інстанції від 01.12.2014р. було призначено розгляд справи на 19.01.2015р.; задоволено заяву РВ ФДМУ по Донецькій області про відстрочення сплати судового збору; прийнято та призначено заяву РВ ФДМУ по Донецькій області з грошовими вимогами до боржника на суму 5 234 813,15 грн. до розгляду на 19.01.2015р.; зобов'язано розпорядника майна боржника надати пояснення щодо заявлених кредиторських вимог.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом та внесені до реєстру вимог кредиторів.

Згідно до ч. 4 цієї статті конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

Перші збори кредиторів вважаються повноважними, якщо на них присутні кредитори, що мають не менше ніж дві треті голосів. Наступні збори вважаються повноважними у разі присутності на них кредиторів, що мають більше половини голосів (ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство).

Відповідно до п.п. 3, 5 частини 8 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2015р. відбулося засідання комітету кредиторів на якому було вирішено клопотати до господарського суду міста Києва про визнання ТОВ "Трансмарі" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; визначення арбітражного керуючого за допомогою системи з відбору кандидатів в якості ліквідатора банкрута (Протокол № 1 від 27.05.2015р.).

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається від повідно до частини четвертої цієї статті.

Згідно ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

У разі наявності обставин, що не надають комітету кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, комітет кредиторів може прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном.

У підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

У разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

У разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень або прийняте рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд має право винести ухвалу про введення процедури санації у випадках: якщо є достатні підстави вважати, що рішення комітету кредиторів про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнято на шкоду більшості кредиторів - членів комітету кредиторів та встановлена реальна можливість відновити платоспроможність боржника; якщо після проведення засідання комітету кредиторів виявились обставини, які дають достатні підстави вважати, що платоспроможність боржника може бути відновлена; в інших випадках, передбачених цим Законом.

З дня визнання господарським судом боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури санації, або затвердження мирової угоди процедура розпорядження майном та повноваження розпорядника майна припиняються.

Відповідно до частини 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Статтею 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство затверджується Пленумом Вищого господарського суду України за погодженням з державним органом з питань банкрутства.

24.06.2015р. автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство було визначено арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну (свідоцтво № 1035 від 03.06.2013).

Дослідивши Витяг з Державного реєстру іпотек №36902508, Звіт та дії розпорядника майна щодо наявності майна і активів боржника, апеляційний суд доходить висновку, що в даному випадку є факт перевищення розміру пасиву боржника над його активами, а наявного майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано прийняв до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство ТОВ "Трансмарі", визнав ТОВ "Трансмарі" банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру, відповідно до наведених вище норм діючого законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування оскаржуваних ухвали і постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Вікс" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 21.05.2014р. і постанову господарського суду м. Києва від 24.06.2015р. у справі №910/9260/14 - без змін.

Справу №910/9260/14 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.В. Чорна

О.М. Остапенко