Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" грудня 2016 р. Справа № 906/433/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву боржника про розстрочку виконання рішення господарського суду у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (м. Львів)

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГНО" (м. Житомир)

про стягнення 284257,41 грн

за участю представників сторін:

- від заявника (боржника): не прибув

- від стягувача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.06.2016 у справі № 906/433/16 стягнуто з ТОВ "ГНО" на користь ПАТ "Кредобанк": 260450,19 грн. основного боргу, 22691,17 грн. прострочених відсотків, 3009,61 грн. пені по кредиту, 602,30 грн. пені по прострочених відсотках, 4301,50 грн. судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 вказане рішення господарського суду залишено без змін. 07.09.2016 видано наказ.

20.09.2016 до суду надійшла заява від ТОВ "ГНО" про розстрочку виконання рішення господарського суду від 14.06.2016, в якій зазначено, що у зв'язку з тяжким фінансовим становищем товариство не може розрахуватися одразу, тому просить розстрочити дане рішення з затвердженням такого графіку:

- жовтень 2016 - 48510,77 грн;

- листопад 2016 - 48509,00 грн;

- грудень 2016 - 48509,00 грн;

- січень 2017 - 48509,00 грн;

- лютий 2017 - 48509,00 грн;

- березень 2017 - 48509,00 грн.

Ухвалою від 21.09.2016 господарський суд прийняв до розгляду вказану заяву, призначив засідання суду, витребував від сторін необхідні документи.

Господарський суд, згідно з ухвалами від 29.09.2016, 17.11.2016 та 30.11.2016 розгляд поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду від 14.06.2016 відкладав у зв'язку з необхідністю у поданні заявником (боржником), доказів на підтвердження скрутного фінансового становища та доказів сплати суми у розмірах згідно з графіком виконання рішення господарського суду, вказаного у заяві від 19.09.2016.

26.12.2016 до суду від стягувача надійшла заява від 20.12.2016, вих. №249/2016/9, в якій уповноважений представник просить відмовити боржнику у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду та провести судове засідання, призначене на 27.12.2016 за відсутності представника стягувача.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вимоги ухвали господарського суду від 30.11.2016 боржником не виконано, витребуваних доказів не подано.

Дослідивши подану заяву про розстрочку виконання рішення суду, наявні в матеріалах справи докази, господарський суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Боржник у своїй заяві від 19.09.2016 просив розстрочити виконання рішення господарського суду від 14.06.2016 із затвердженням графіку погашення в період з жовтня 2016 по березень 2017 включно. В обґрунтування заяви боржником вказувалось скрутне фінансове становище та те, що примусове виконання рішення суду одноразовим платежем неможливо, а застосування інших способів виконання рішення суду поставить під питання виконання поточних зовнішньо-економічних контрактів та призведе до повної зупинки господарської діяльності та не виплати заробітної плати. Сума до стягнення за даним рішенням, як зазначає боржник у своїй заяві, є досить великою і сплата всього боргу одразу може призвести до зупинки діяльності боржника та його неплатоспроможності взагалі. Крім того, заявник зазначає, що стягнення суми боргу без розстрочки зумовить неможливість погашення заборгованості за іншими поточними платежами, податками та зборами. За таких обставин заявник вважає, що у випадку арешту його рахунків та майна, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання його господарських зобов'язань перед кредиторами.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у засіданні суду з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до пункту 7.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Судом встановлено, що ні до заяви про розстрочку виконання рішення суду, ні до матеріалів справи не подавалось належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища товариства. Господарський суд неодноразово своїми ухвалами зобов'язував боржника надати вказані докази до суду, проте вимоги ухвали господарського суду від 30.11.2016 боржником не виконані, докази сплати суми у розмірі 48509,00 грн за грудень 2016, згідно із графіком, вказаним у заяві та доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, суду не подано.

Як вбачається із надісланої до суду представником позивача (стягувача) заяви від 20.12.2016 №249/2016/9, згідно з рухом коштів по рахунку з 21.01.2014 по 15.12.2016, на рахунок стягувача 08.11.2016 від боржника надійшло 48510,77 грн, що за графіком розстрочки виконання рішення суду вважається платежем за жовтень 2016 та 12.12.2016 - кошти в сумі 48509, 00 грн за листопад 2016.

Таким чином відповідач не проводить сплати коштів в строки, вказані ним в заяві про розстрочку виконання рішення господарського суду, що дає підстави вважати, що боржник не буде мати спроможності виконувати його у добровільному порядку, тому у суду є підстави вважати заяву про розстрочку виконання рішення суду як таку, що може бути спрямована на затягування виконання судового рішення та не підтверджену витребуваними судом доказами.

Крім того, суд не вбачає у підставах, визначених боржником у заяві і її обґрунтуванні, належних підстав для розстрочки виконання рішення суду, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГНО" (м. Житомир) у задоволенні заяви від 19.09.2016 про розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 14.06.2016.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам