ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року Справа № 904/8012/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Крицькій Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 24.03.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2, провідний юрисконсульт, довіреність №24-5-02 від 31.12.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Демікс", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпро

про стягнення 254 511,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 73 620,26 грн. пені, 5 804,23 грн. 3% річних

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Демікс" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви від 03.11.2016 року про уточнення позовних вимог просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" 254 511,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 73 620,26 грн. пені, 5 804,23 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 (суддя Бондарєв Е.М.) позов задоволений в повному обсязі: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Демікс" 254 511,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 73 620,26 грн. пені, 5 804,23 грн. 3% річних, 5 009,04 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року (з протоколом розбіжностей від 14.04.2015 року) в частині своєчасної та повної оплати товару поставленого за видатковою накладною №100074610 від 27.11.2015 року на суму 881 745,52 грн. (у зв'язку зміною +/- 5% курсу USD по відношенню до української гривні на дату чергового платежу в порівнянні з аналогічним курсом на дату підписання сторонами відповідної специфікації, вартість товару склала 974 901,44 грн.). Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобовязання, місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 5 804,23 грн. та пені, нарахованої згідно пункту 7.5 договору у сумі 73 620,26 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 в частині стягнення пені у сумі 73 620,26 грн. та судового збору у сумі 1 104,49 грн., в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 73 620,26 грн. та судового збору у сумі 1 104,49 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підставі для стягнення пені, оскільки умовами договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року не передбачений розмір пені. Так, пунктом 7.5 договору передбачене лише обмеження розміру пені, однак не встановлений конкретний її розмір, що є підставою для відмови у її стягненні. Оскільки апелянт заперечує проти стягнення пені, ним здійснений перерахунок суми судового збору, що підлягає стягненню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 21.12.2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2016 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Демікс" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало посилаючись на те що відповідач належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи тому мав можливість взяти участь у судових засіданнях та надати свої заперечення на позов. Позивач зазначає, що оскільки ставка Національного банку України не є сталою величиною, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, тому передбачена умовами договору пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки відповідає вимогам законодавства та підлягає стягненню з відповідача. Позивач вважає апеляційну скаргу безпідставною, просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 5 694,87 грн. сплачений за розгляд справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 21.12.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 14.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Демікс" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (покупець) укладений договір поставки №511150564 з протоколом розбіжностей від 14.04.2015 року (договір вважається укладений з урахуванням умов, що викладені в протоколі розбіжностей в редакції постачальника), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію матеріально-технічного призначення (товар). Найменування, асортимент, номенклатура, асортимент, кількість, ціна, умови і терміни постачання товару вказані в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, що є невід'ємною його частиною.

У розділі 2 договору сторони узгодили, що ціна товару, що поставляється за договором, визначається в гривні і вказана в специфікаціях до договору. Ціна товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України. Ціна товару визначена з урахуванням умов постачання (згідно ІНКОТЕРМС 2000), передбачених відповідною специфікацією до договору. Ціна товару, вказана в додатках до договору, є фіксованою та не підлягає збільшенню, якщо інше не передбачено відповідною специфікацією до договору. Сума договору складається з сум специфікацій, що є невід'ємними частинами договору (пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін і скріпляють печаткою сторін, і діє до 31.12.2015 року, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 10.1 договору).

Сторонами узгоджені та підписані специфікації до договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року на поставку товарів: №1 від 12.05.2015 року на поставку дизельного вилочного автонавантажувача DХ-30, Q-3тн та №2 від 07.09.2015 року на поставку навантажувача електричного вилочного Q 3-3,5т.

Так, за умовами специфікації №2 від 07.09.2015 року сторони передбачили поставку навантажувача електричного вилочного Q 3-3,5т на умовах "СРТ" (Інкотермс 2000) склад покупця - м. Дніпропетровськ, вул. Каштанова, 35, склад покупця. Термін постачання 10 календарних днів з моменту 30% передплати. Дата переходу права власності - дата прийому товару покупцем, яка вказана в товарно-транспортних документах.

Відповідно до пункту 3.1 договору товар за цим договором поставляється на умовах, вказаних в Специфікаціях до договору згідно ІНКОТЕРМС 2000.

Товар поставляється партіями в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях (пункт 3.2 договору). Згідно з пунктом 3.4 договору разом з товаром постачальник передає покупцю наступні документи:

- рахунок-фактуру;

- видаткову накладну;

- товарно-транспортну накладну (якщо товар постачається залізничним або автомобільним транспортом);

- копію сертифікату відповідності УкрСЕПРО;

- інші документи (при необхідності: паспорт, інструкцію по експлуатації та інші);

- документи, визначені відповідною специфікацією до договору.

Товар передається постачальником покупцю на підставі Акту приймання-передачі та /або товаросупроводжувального документа з відміткою покупця про приймання товару (пункт 3.9 договору).

Датою постачання товару і датою переходу права власності є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі або дата, зазначена покупцем на товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати постачання і дати переходу права власності на товар (пункт 3.10 договору).

На виконання умов договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року, згідно специфікації №2 від 07.09.2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Демікс" (здійснило поставку Публічному акціонерному товариству "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" товару згідно видаткової накладної № 100074610 від 27.11.2015 року на суму 881 745,52 грн. (а.с. 23).

Товар, зазначений у вище вказаній видатковій накладній, прийнято відповідачем без будь-яких зауважень до оформлення видаткової накладної, вказана накладна підписана представником відповідача за довіреністю, копія довіреності міститься в матеріалах справи (а.с. 23). Також, матеріали справи містять копії акту приймання-передачі товару від 27.11.2015 року (а.с. 27) та копію акту № 367 від 17.12.2015 про приймання по якості (а.с. 28).

Підписання відповідачем спірної накладної без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, відповідно, породжує в останнього обов'язок з його оплати у повному обсязі у строки, що погоджені сторонами у договорі.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за цим договором проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані в специфікаціях до договору. При оплаті з відстроченням платежу розрахунки проводяться покупцем за фактично прийняту вагу (прийняту кількість).

Відповідно до специфікації №2 від 07.09.2015 року загальна вартість товару, вказаного в специфікації складає 881 745,52 грн. з ПДВ. У разі зміни +/- 5% курсу USD по відношенню до української гривні на дату чергового платежу в порівнянні з аналогічним курсом на дату підписання сторонами відповідної специфікації, розмір такого чергового платежу підлягає прямій пропорційній зміні згідно наступної формули: С = Р * (ККндп/ККмп), де:

С - сума скорегованого платежу в українських гривнах, що підлягає сплаті покупцем;

Р - сума чергового платежу в українських гривнах згідно з умовами договору/специфікації;

ККндп - курс продажу USD НБУ на дату платежу;

ККмп - курс продажу USD НБУ на момент підписання сторонами відповідної специфікації;

курс USD НБУ станом на 03.09.2015 року дорівнює 21,988 грн.;

Сторонами визначені наступні умови оплати за специфікацією №2: (виключення): 30% передоплати 3 календарних дня; 70% факт поставки 180 календарних днів (передоплата 30%, решта 70% - розстрочку платежу на 6 місяців рівними частинами, тобто кожен платіж становить 14% і здійснюється через кожні 36 календарних днів після поставки).

З урахуванням сплаченої суми передплати 30% від вартості товару (264 523,66 грн.), покупець зобовязаний був сплатити 70% від вартості товару (617 221,86 грн.) по 14% 5 платежами, а саме до 02.01.2016 року 123 444,37 грн., до 07.02.2016 року 123 444,37 грн., до 14.03.2016 року 123 444,27 грн., до 19.04.2016 року 123 444,37 грн., до 25.05.2016 року - 123 444,38 грн.

У зв'язку зі зміною +/- 5% курсу USD по відношенню до української гривні на дату чергового платежу в порівнянні з аналогічним курсом на дату підписання сторонами відповідної специфікації, розмір платежів відповідно до умов договору та специфікації №2 також підлягає зміні, а саме: до 02.01.2016 року (курс валют на дату оплати 24,001) 134 745,69 грн., до 07.02.2016 року (курс валют на дату оплати 25,893) 145 367,70грн., до 14.03.2016 року (курс валют на дату оплати 26,020) 146 080,70 грн., до 19.04.2016 року (курс валют на дату оплати 25,485) 143 077,12 грн., до 25.05.2016 року (курс валют на дату оплати 25,134) 141 106,56 грн., всього 710 377,78 грн. Таким чином, загальна вартість товару за специфікацією №2 складає 974 901,44 грн. (264 523,66 грн. + 710 377,78 грн.).

На виконання умов договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року, згідно специфікації №2 від 07.09.2015 року покупець здійснив часткову оплату поставленого товару: 24.09.2015 року у сумі 264 523,66 грн.; 16.02.2016 року у сумі 73 429,77 грн.; 01.03.2016 року у сумі суму 102 870,23 грн.; 21.06.2016 року у сумі 279 567,16 грн., всього у сумі 720 390,82 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" умов договору поставки №511150564 від 14.04.2015 року в частині своєчасної та повної оплати товару згідно видаткової накладної №100074610 від 27.11.2015 року

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість з оплати поставленого товару за договором поставки №511150564 від 14.04.2015 року згідно видаткової накладної №100074610 від 27.11.2015 року у сумі 254 511,28 грн.

Оскільки під час визначення суми боргу позивачем допущено арифметичну помилку (974 901,44 грн. 720 390,82 грн. = 254 510,62 грн.), позовні вимоги в частині суми основного боргу підлягають задоволенню частково у сумі 254 510,62 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 7.5 договору у разі невчасного здійснення розрахунків за договором, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період. за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

За прострочення оплати отриманого товару позивачем заявлена до стягнення пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у сумі 73 620,26 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами частин 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом (пункт 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Оскільки законом у даному випадку не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції передбачені договором.

За викладеного, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про те, що сторони в договорі не встановили конкретний розмір пені, оскільки пункт 7.5 договору лише обмежує її розмір подвійною обліковою ставкою Національного Банку України (не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України), а не встановлює розмір пені, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені необхідно відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені до стягнення 3% річних за загальний період з 02.01.2016 року по 09.09.2016 року (з урахуванням строків настання кожного платежу та з урахуванням часткових оплат) у сумі 5 804,23 грн.

Оскільки прострочення виконання зобовязання має місце, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних за загальний період з 02.01.2016 року по 09.09.2016 року у сумі 5 804,23 грн.

За викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 260 314,85 грн. (254 510,62 грн. основний борг + 5 804,23 грн. 3% річних).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, у сумі 3 904,72 грн.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення (пункт 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, однак неправильно визначив її розмір, а також дійшов до помилкового висновку щодо наявності підстав для стягнення пені, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині стягнення основного боргу у сумі 0,66 грн. та пені у сумі 73 620,26 грн.

У звязку з прийняттям апеляційним господарським судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 0,66 грн. та пені у сумі 73 620,26 грн. підлягає зміні розподіл судового збору.

За викладеного апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача у сумі 5 509,94 грн.

Під час подання апеляційної скарги Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 184,94 грн. (5 694,87 грн. 5 509,94 грн.). Оскільки станом на час прийняття постанови в матеріалах справи відсутнє клопотання про повернення судового збору, надмірно сплачений судовий збір апеляційним господарським судом не повертається, що не перешкоджає зверненню апелянта із відповідною заявою.

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 скасувати в частині стягнення основного боргу у сумі 0,66 грн. та пені у сумі 73 620,26 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 0,66 грн. та пені у сумі 73 620,26 грн.

Здійснити розподіл судових витрат з урахуванням прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 0,66 грн. та пені у сумі 73 620,26 грн.

Викласти перший, другий та третій абзац резолютивної частини рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року у справі №904/8012/16 в наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Демікс" основний борг у сумі 254 510,62 грн., 3% річних у сумі 5 804,23 грн. та 3 904,72 грн. витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Демікс" на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 5 509,94 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 22.12.2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко