РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016Справа №910/21839/16
За позовом Державної іпотечної установи

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс"

Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання правочину недійсним

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Євченко В.Є.

від відповідача-1: Кулак І.О.

від відповідача-2: Мостепанюк В.І.

від третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні 26.12.2016 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

14.12.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Державної іпотечної установи (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс" (надалі - відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - відповідач-2) про визнання правочину недійсним

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/21839/16, розгляд справи призначено на 14.12.2016, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

12.12.2016 через канцелярію суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 14.12.2016, представник третьої особи не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

В судове засідання, призначене на 14.12.2016, представник позивача з'явився та надав додаткові документи по справі.

В судове засідання, призначене на 14.12.2016, представник відповідача з'явився та надав додаткові документи по справі, клопотання про зупинення провадження у справі та витребування додаткових доказів. Суд задовольнив клопотання про витребування додаткових доказів та відклав розгляд клопотання про зупинення провадження у справі.

14.12.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 26.12.2016.

23.12.2016 через канцелярію суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 26.12.2016 розглянувши подане клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Проте, розгляд господарським судом справи №914/132/16 ніяким чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі, а тому суд визнає подане клопотання не обґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

В судове засідання, призначене на 26.12.2016, представник третьої особи не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

В судове засідання, призначене на 26.12.2016, представники позивача та відповідача-2 з'явились та заявили клопотання про витребування додаткових доказів. Суд відмовив в задоволенні вказаних клопотань.

В судове засідання, призначене на 26.12.2016, представник відповідача-1 з'явився та надав додаткові документи по справі.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державної іпотечної установи ґрунтуються на тому, що останній є, начебто заставодержателем Банку згідно умов Договору застави майнових прав від 04.09.2014 року №Д-1.1/2014, відповідно до пункту 1.1. якого предметом застави є майнові права Заставодавця (АТ «Дельта Банк») за Договором кредитної лінії від 09.06.2011 №ВКЛ-2005880 (надалі - Кредитний договір) (Додаток 1), укладеним із Відповідачем-1.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 500 000,00 євро (п'ятсот тисяч євро 00 євроцентів) зі сплатою 12 % (дванадцять процентів) річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення заборгованості за

Кредитом не пізніше «08» червня 2012 року. В подальшому до даного договору вносилися певні зміни, в тому числі і щодо строків користування кредитом, зокрема Додатковим договором №46 від 31.12.2014 року передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) на умовах, визначених цим Договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 36 333 314,10 євро, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 01.07.2015 року.

20 лютого 2015 року ТОВ «Танк Транс» звернулося до Банку із заявою б/н про припинення зобов'язань у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог (отримана АТ «Дельта Банк» 27.02.2015 року за вх. №4880) (Додаток 2), а саме:

часткове припинення зобов'язань щодо сплати Відповідачем-1 на користь Відповідача-2 суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 154 088,22 євро (що за крос-курсом станом на 20.02.2015 року складає еквівалент 174 427,86 доларів США);

припинення зобов'язань щодо сплати Відповідачем-2 на користь Відповідача-1 заборгованості за Договором банківського рахунку №002-15504-110412 від 11.04.2012року (надалі - Договір банківського рахунку), укладеного між Банком та фізичною особою ОСОБА_1, на суму 174 427,86 доларів США (що за крос-курсом станом на 20.02.2015 року складає еквівалент 154 088,22 євро).

З огляду на викладене, вчинення оспорюваного правочину призвело до часткового припинення зобов'язання ТОВ «Танк Транс» перед Банком за Кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що позивач не є заставодержателем майнових прав за вказаним вище Кредитним договором, а відсутність у Позивача будь-якого порушеного права у зв'язку із вчиненням Відповідачем-1 оспорюваного правочину підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 року у справі №910/6052/16.

З огляду на викладене, твердження Державної іпотечної установи про порушення її прав як Заставодержателя спростовуються фактичними обставинами справи.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду належними засобами доказування, що оскаржуваним ним правочином були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір, відповідно до положень статті 49 ГПК України, покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної іпотечної установи до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс" та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання правочину недійсним - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 29.12.2016

Суддя М.О. Лиськов