ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.Справа № 923/654/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А., Поліщук Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1

Від 1 відповідача: ОСОБА_2

Від 2 відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради

на рішення господарського суду Херсонської області

від 05 вересня 2016 року

у справі № 923/654/16

за позовом: Командитного товариства "Приватне підприємство "В.А.Т.Компанія "Дніпро" і компанія"

до відповідачів:

1. Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго"

2. ОСОБА_3 міської ради

про визнання права власності та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року Командитне товариство "Приватне підприємство "В.А.Т.Компанія "Дніпро" і компанія" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" та просило суд визнати право власності на дві комплектні трансформаторні підстанції КТП - 1000, інвентарні номери 4020179 та 4020180, а також зобов'язати Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго", в особі уповноважених представників, надати позивачеві, в особі уповноважених осіб, доступ до вказаних трансформаторних підстанцій, розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Комунальна, 77, протягом двох тижнів, починаючи з двадцятого дня після видачі відповідного наказу по справі, для проведення робіт по демонтажу та їх вивезенню, та заборонити відповідачу чинити перешкоди при проведенні таких робіт.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачу на праві власності належать дві комплектні трансформаторні підстанції КТП 1000, які знаходяться на території колишньої котельної ВАТ «Компанія Дніпро», що підтверджується інвентаризаційним описом основних засобів по цеху № 14 станом на 01.10.1995р. та інвентаризаційним описом основних засобів по службі функціонування КТ ПП "В.А.Т.Компанія "Дніпро" і компанія" станом на 01.10.2015р., згідно з якими спірне майно обліковується по бухгалтерському обліку у позивача. При створенні ВАТ «Компанія Дніпро», правонаступником якого є позивач, шляхом перетворення державного підприємства ОСОБА_3 завод «Кулон» на підставі наказу Регіонального відділення ФДМ України по Херсонській області від 27.12.1995р. № 1150, товариству, крім майна переданого йому у власність, були передані обєкти, які не увійшли до статутного фонду, тобто не підлягали приватизації та залишилися у нього на праві оперативного управління, зокрема котельна та мазутна по вул. Комунальній, 77 у м. Херсоні, що підтверджується актом приймання передачі державного майна від 29.12.1995р. № 85. Спірне майно увійшло до статутного фонду товариства та є його власністю. У серпні 2001 року на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.07.2001р. № 314 будівлі, споруди та обладнання котельної та мазутної, які знаходилися у товариства на праві оперативного управління, були передані до комунальної власності МКП «Корабелтеплоенерго». У січні 2016 року позивач дізнався про те, що спірні трансформаторні підстанції обліковуються на балансі відповідача. Вважаючи, що відповідач без відповідної правової підстави заволодів його майном, позивач на підставі ст. ст. 317-319, 321, 386, 387, 392 ЦК України просив задовольнити позов.

МКП "Херсонтеплоенерго" не визнало позов посилаючись на те, що на підставі рішень ОСОБА_3 міської ради спірні підстанції були передані йому на законних підставах. Засновником і власником МКП "Херсонтеплоенерго" є ОСОБА_3 міська рада і все майно, у тому числі й підстанції з трансформаторами 1000 кВт за інвентарними № 336 та № 338, передано йому у користування на праві господарського відання і є комунальною власністю.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 16.08.2016 року залучено до участі у справі в якості іншого відповідача ОСОБА_3 міську раду, яка заперечувала проти позову посилаючись на його недоведеність та вказувала про те, що майно, яке знаходиться у користуванні МКП "Херсонтеплоенерго" належить на праві власності міській територіальній громаді в особі ОСОБА_3 міської ради відповідно до свідоцтва про право власності.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 05 вересня 2016 року (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволено. Визнано за Командитним товариством "Приватне підприємство "В.А.Т. Компанія "Дніпро" і компанія" право власності на рухоме майно - дві комплектні трансформаторні підстанції, КТП-1000, інвентарні номери 4020179 та 4020180, що знаходяться по вул. Комунальній, буд. № 77 у м. Херсоні в будівлях та спорудах котельної. Зобов'язано Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" надати уповноваженим особам Командитного товариства "ПП "В.А.Т. Компанія "Дніпро" і компанія" доступ до двох комплектних трансформаторних підстанцій, КТП-1000, інвентарні номери 4020179 та 4020180, розташованих у м. Херсоні, по вул. Комунальній, 77 протягом двох тижнів, починаючи з двадцятого дня після видачі наказу по справі для проведення робіт з демонтажу цього майна та заборонити чинити перешкоди у проведенні демонтажних робіт. Стягнуто з ОСОБА_3 міської ради на користь Командитного товариства "Приватне підприємство "В.А.Т. Компанія "Дніпро" і компанія" 1378 грн. витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" на користь Командитного товариства "Приватне підприємство "В.А.Т. Компанія "Дніпро" і компанія" 1378 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 міська рада звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю викладених у рішенні висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області від 27.12.1995 р. № 1150 "Про створення ВАТ "Компанія "Дніпро" за результатами розгляду документів наданих комісією з підготовки до приватизації державного підприємства Херсонського заводу "Кулон", підготовлених відповідно до Указу Президента України від 26.11.1994р. № 699/94 та наказу регіонального відділення ФДМ України по Херсонській області від 31.10.1995 р. № 940, затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Херсонського заводу "Кулон"; створено ВАТ "Компанія "Дніпро" шляхом перетворення державного підприємства ОСОБА_3 завод "Кулон", , адреса: 325026, м. Херсон, вул. Робоча, 66 у відкрите акціонерне товариство, затверджено Статут ВАТ "Компанія "Дніпро".

За актом прийому-передачі державного майна від 29.12.1995р. № 85 Регіональне відділення ФДМ України по Херсонській області (засновник) передало, а ВАТ "Компанія "Дніпро" прийняло майно цілісного майнового комплексу державного підприємства заводу "Кулон", код ЗКПО 14313145 загальною вартістю 000 крб. згідно акту інвентаризації станом на 01.10.1995 року, у тому числі:

- передані у власність товариства для створення статутного фонду в обмін на акції товариства: основні засоби по залишковій вартості, запаси та затрати, фінансові активи, кредиторська заборгованість всього на суму 937426,00 млн. крб.;

- передані товариству об'єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міста, які не підлягають приватизації та залишаються у товариства на правах оперативного управління і використовуються із збереженням обслуговування за призначенням, згідно з визначеним переліком, зокрема, котельна вартістю 91266 млн. крб. та мазутна вартістю 8176 млн. крб., розташовані по вул. Комунальній, 77 у м. Херсоні.

Як вбачається з установчого договору та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 14.04.2015р. Командитне товариство "Приватне підприємство "В.А.Т.Компанія "Дніпро" і компанія" є правонаступником ВАТ "Компанія "Дніпро".

Рішенням ОСОБА_3 обласної ради народних депутатів від 26.07.2001р. № 417 передано обєкт спільної власності територіальних громад області ОСОБА_3 комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» до комунальної власності територіальної громади м. Херсона.

У наступному, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 04.09.2001р. № 323 створено міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" та затверджено його статут; передано до статутного фонду МКП "Херсонтеплоенерго" частки майна ДКП "Херсонтеплокомуненерго", КП "Корабелтеплоенерго", котельні МКП "Теплоенергожилкомплект", ЖЕК-9, котельні по вул. Комунальній, 77 (ВАТ "Компанія "Дніпро") згідно з розподільчим балансом; створено комісію з інвентаризації майна вищезазначених підприємства з метою визначення частки їх майна, що передається до статутного фонду МКП "Херсонтеплоенерго" та затверджено її склад.

За актом приймання передачі будівлі, споруди і обладнання котельної ВО «Дніпро», що знаходяться по вул. Комунальній, 77 в м. Херсоні, були передані від МКП "Корабелтеплоенерго" до МКП "Херсонтеплоенерго".

Рішенням ОСОБА_3 міської ради від 14.12.2001р. № 394 затверджено акти приймання передачі майна, яке приймається МКП "Херсонтеплоенерго" від:

- МКП "Херсонтеплокомуненерго" від 01.10.2001р.;

- МКП "Корабелтеплоенерго" від 01.10.2001р.;

- МКП "Теплоенергожитлокомплект" від 01.10.2001р.;

- Житлово - експлуатаційної контори № 9 від 10.10.2001р.;

- Управління капітального будівництва міськвиконкому від 01.10.2001р.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 16.01.2007р. № 31 у власність територіальної громади міста Херсона в особі ОСОБА_3 міської ради передано будівлі та споруди котельні по вул. Комунальній, 77 у м. Херсоні, до складу якого включене спірне майно, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2007р.

Згідно з інвентаризаційним описом необоротних активів по службі функціонування Командитного товариства "ПП "ВАТ Компанія "Дніпро" і компанія" станом на 01.10.2015р. спірне майно обліковується у нього на субрахунках № 105, 106, 104, 103, 1121.

30.11.2015 року позивач звернувся до відповідача МКП "Херсонтеплоенерго" з листом № 1-9/116, у якому посилаючись на своє право власності виклав прохання визначити дату та час для надання йому доступу на територію котельної з метою демонтування та вивезення двох трансформаторних підстанцій, КТП-1000, інвентарні номери 4020179 та 4020180.

У відповідь на це звернення МКП "Херсонтеплоенерго" повідомило позивача, що трансформаторні підстанції, КТП-1000, інвентарні № 336 та № 338 обліковуються на його балансі та з питань передачі майна запропонувало звернутись до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Задовольняючи позов місцевий господарський суд керувався приписами ст. 316, 317, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України та виходив із того, що згідно інвентаризаційного опису основних засобів по цеху № 14 станом на 01.10.1995р. у власність товариства для створення статутного фонду в обмін на акції у числі переданих основних фондів під порядковими номерами № 56 та 57 за інвентаризаційним № 4020179 передано комплекс трансформаторної підстанції КТП-1000, залишковою вартістю 52979222 крб., а також за інвентарним № 4020180 комплекс трансформаторної підстанції КТП-1000 залишковою вартістю 40250329 грн., у звязку з чим дійшов висновку, що належними доказами підтверджено факт передачі спірного майна у власність ВАТ "Компанія "Дніпро" для створення статутного фонду в обмін на акції товариства, отже позов є обґрунтованим таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, оскільки вони не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

За змістом п. 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України даний кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після 01.01.2004р. - дати набрання чинності даним Кодексом. Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності даним кодексом, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності даним кодексом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 18.02.2015р. у справі №6-244цс14, від 24.06.2015р. у справі № 6-318цс15.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Право власності як і будь-яке інше суб'єктивне право виникає при наявності певних юридичних фактів, конкретних життєвих обставин, з якими закон пов'язує виникнення права власності на конкретне майно у певних осіб. Підстави виникнення права власності поділяються на первісні та похідні. До первісних підстав відносяться ті способи, за якими право власності виникає на річ вперше або незалежно від волі попередніх власників: новостворене майно (ст. 331), переробка речі (ст. 332), привласнення загальнодоступних дарів природи (ст. 333), безхазяйна річ (ст. 335), набуття права власності на рухому річ, від якої власник відмовився (ст. 336), знахідка (ст. 338), бездоглядна домашня тварина (ст. 341), скарб (ст. 343), набувальна давність (ст. 344), викуп пам'ятки історії та культури (ст. 352), реквізиція (ст. 353), конфіскація (ст. 354). До похідних відносяться ті підстави, за якими право власності на річ виникає за волею попереднього власника (цивільні правочини, спадкування за законом і за заповітом).

Водночас судом не встановлено жодних з вище перелічених підстав набуття позивачем права власності на спірні трансформаторні підстанції.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що обставини на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються господарським судом на підставі фактичних даних, якими є докази.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судової о процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті доказі, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обовязок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Разом з тим, належних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що спірне майно є власністю позивача, як правонаступника державного заводу «Кулон» та ВАТ «Компанія «Дніпро», останнім до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Визначення трансформаторної підстанції та комплектної трансформаторної підстанції наведене у ДГС 24291-90 «Електрична частина електростанції та електричної мережі. Терміни та визначення». Відповідно до ДГС 24291-90 електрична підстанція це електроустановка, призначена для прийому, перетворення і розподілу електричної енергії, складається з трансформаторів або інших перетворювачів електричної енергії, пристроїв управління, розподільних і допоміжних пристроїв по ДГС 19431. У свою чергу, трансформаторна підстанція це електрична підстанція призначена для перетворення електричної енергії однієї напруги в енергію іншої напруги за допомогою трансформаторів. Комплектна трансформаторна підстанція (КТП) це підстанція, що складається з шаф або блоків з вбудованим в них трансформатором і іншим устаткуванням розподільного пристрою, поставляється в зібраному або підготовленому до збірки вигляді. Корпус таких підстанцій виготовляється збірно-зварювальним способом з металу. Внутрішнє наповнення підстанції знаходиться в прямій залежності від її прямого призначення.

Спірні комплектні трансформаторні підстанції відносяться до інженерних споруд, прямим призначенням яких є забезпечення функціонування котельної та мазутної, розташованих по вул. Комунальній, 77 в м. Херсоні, і без цих трансформаторних підстанцій вказані обєкти інженерної інфраструктури міста функціонувати не можуть, що сторонами не заперечується.

Між тим, судом установлено, що обєкти інженерної інфраструктури та благоустрою міста, зокрема, котельна вартістю 91266 млн. крб. та мазутна вартістю 8176 млн. крб., розташовані по вул. Комунальній, 77 у м. Херсоні, не підлягали приватизації та залишилися у позивача на правах оперативного управління.

Подані позивачем до матеріалів справи на підтвердження предявлених вимог інвентаризаційний опис основних засобів по цеху № 14 станом на 01.10.1995р., в якому під № 56 та № 57 значаться по бухгалтерському обліку спірні комплектні трансформаторні підстанції, та інвентаризаційний опис необоротних активів по службі функціонування КТ "Приватне підприємство "В.А.Т.Компанія "Дніпро" і компанія" станом на 01.10.2015 року, в якому спірні трансформаторні підстанції під № 11 та № 12 обліковуються на субрахунках № 105, 106, 104, 103, 1121 по бухгалтерському обліку позивача, не є підставою для набуття права власності, оскільки є лише формою бухгалтерського обліку відображеного у фінансовій звітності.

Водночас, колегія суддів враховує, що вищевказані рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 16.01.2007р. № 31 та свідоцтво про право власності від 23.01.2007р. на будівлі та споруди котельні по вул. Комунальній, 77 в м. Херсоні, є чинними, оскільки ніким не оспорювалися, не скасовувалися та недійсними в установленому законом порядку не визнавалися, отже на момент звернення позивача до господарського суду з даним позовом належним власником спірного майна є територіальна громада міста Херсона в особі ОСОБА_3 міської ради.

За таких обставин правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірні трансформаторні підстанції відсутні.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України лише власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи недоведеність позивачем, що спірне майно є його власністю, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобовязання МКП "Херсонтеплоенерго", в особі уповноважених представників, надати позивачеві, в особі уповноважених осіб, доступ до вказаних трансформаторних підстанцій, розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Комунальна, 77, протягом двох тижнів, починаючи з двадцятого дня після видачі відповідного наказу по справі, для проведення робіт по демонтажу та їх вивезенню, та заборонити відповідачу чинити перешкоди при проведенні таких робіт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову місцевий господарський суд надав невірну юридичну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 05 вересня 2016 року у справі № 923/654/16 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_4