ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 914/299/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4968/16 від 20.10.2016) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4966/16 від 20.10.2016)

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016

у справі № 914/299/16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Король М.Р., судді Синчук М.М., Крупник Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ», с. Зубра Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», м. Львів

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ», м. Львів

про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 представники;

від відповідача-1: ОСОБА_5, ОСОБА_6 представники;

від відповідача-2: ОСОБА_7 представник.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 (головуючий суддя Король М.Р., судді Синчук М.М., Крупник Р.В.) позов задоволено, визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б.Хмельницького, буд. 144; ідентифікаційний код 37786903) інформацію, поширену 18 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» (79000, м. Львів, вул. Вороного, буд. 3; ідентифікаційний код 32262255) та Товариством з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 8; ідентифікаційний код 25550345) на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація «КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій».

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» (79000, м. Львів, вул. Вороного, буд. 3; ідентифікаційний код 32262255) та Товариство з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 8; ідентифікаційний код 25550345) оприлюднити на веб-сайті www.zik.ua під заголовком «Спростування» протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили наступного тексту:

«Спростування»

Інформація, поширена 18 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано» а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з

підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять - ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій».

є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ».

Припинено провадження у справі в частині решти позовних вимог.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» (79000, м. Львів, вул. Вороного, буд. 3; ідентифікаційний код 32262255) та Товариства з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 8; ідентифікаційний код 25550345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (81135, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б.Хмельницького, буд. 144; ідентифікаційний код 37786903) 2756 грн. судового збору.

Відповідач-2 ТОВ Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ», не погодившись з рішенням Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається зокрема на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наступного:

- ризикованість співпраці позивача з товариствами, які висвітлені в статті, а саме ТОВ «Діслав» (нова назва «Центр Інвест ЛТД») (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (нова назва ТОВ «Імпульс-Фінанс») (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (нова назва Імпульс-) (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590) (нова назва ПП «Велтіс-Хім-Торг»), а також сумнівність їхньої господарської діяльності підтверджується відповідними записами на сайті ДФС та значною кількістю судових справ про виявлені порушення податкового законодавства (повний текст рішень по цих справах є у відкритому доступі), в яких названі товариства є стороною в справі. Дана обставина. на думку Відповідача-2, є підставою для оцінки, яка є судженням автора (авторів) про ризикованість співпраці Позивача з цими товариствами, що в свою чергу засноване на фактичних обставинах;

- суд всупереч ч. 2 ст. 82 ГПК України не надав оцінки усім доказам, які мали значення для справи, у тому числі через відсутність доказів, витребуваних від правоохоронних органів, зокрема до прийняття рішення судом відповідь на запит суду від ВРП Слідчого управління ФР ГУ ДФС у Житомирській області не надійшла;

- Позивачем не надано суду доказів щодо власника веб-сайта www.zik.ua, а суд першої інстанції в оспорюваному рішенні ототожнив власника веб-сайту та власника доменного імені - zik.ua, яким є Відповідач-2;

- суд без належного обґрунтування, посилаючись лише на заяву Позивача та нотаріально засвідчену копію інтернет-статті «Конверт» розпечатано», дійшов висновку про те, що спірна інформація була поширена в мережі Інтернет;

- суд невірно застосував норми статті Закону України «Про телебачення і радіомовлення», який не дає визначення терміну «офіційний веб-сайт» і жодним чином не встановлює власника такого веб-сайта;

- судом помилково визначено недостовірною інформацію наступного змісту: «журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ», адже така була створена самим позивачем шляхом обєднання частини речення з оціночними судженнями та частини речення з фактичними даними, які ніким не оспорюються і є загальновідомими оскільки розміщені як в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій, так і на офіційному сайті позивача;

- при визначенні недостовірною інформацією наступного змісту: «ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять - ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ», судом першої інстанції не було враховано, що у цій інформації використовуються такі мовно-стилістичні засоби (вирази): «підприємства метелики», «на допомогу», які притаманні публіцистичному стилю мовлення, метою якого є обговорення важливих, суспільно-політичних ідей та сприяння суспільному розвитку. Крім того, скаржник, вказує на те, що Позивач не заперечує наявність в нього правовідносин з вищепереліченими юридичними особами, які в свою чергу, відповідно до витягів з ЄДРПФОП, не мають такого КВЕДу, що обумовлює виготовлення деталей, призначених для залізниці;

- при визначенні недостовірною решти інформації, судом першої інстанції не було враховано, що у цій інформації використані такі мовно-стилістичні засоби (вирази): «підприємства метелики», «державні кошти», «конвертація коштів», «відмивають», які притаманні публіцистичному стилю;

- судом також не було враховано, що автором (авторами) статті стосовно «конвертаційних центрів» (розміру винагороди за здійснення діяльності з незаконного переведення безготівкових коштів у готівку) було здійснено критику, що є оціночним судженням, за результатами вивчення інформації з офіційного сайту ДФС України, яка є у відкритому доступі;

- при визначенні твердженням інформації наступного змісту: «парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій» , суд першої інстанції не врахував, що дана теза вказує на ставлення автора до фінансових операцій, які як зазначалось, підтверджені самим Позивачем у позовній заяві, а висловлювання «парадоксом у цій схемі» та «підтвердженням безглуздості» є оціночними судженнями та вказують на те, що автор робить оцінку реально існуючим фактам, що в свою чергу підтверджується фразою «фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій», в якій автор висловлює думку про можливість надавати чи не надавати певним субєктам конкретних послуг, не виключаючи протилежного.

Відповідач-1 ТОВ «Західна інформаційна корпорація», не погодившись з рішенням Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

При цьому, скаржник зазначає про те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наступного:

- оспорювана інформація не є по своїй сутті фактичними твердженнями, які не підтверджені жодними доказами, а є оціночними судженнями;

- перша половина спірної інформації «…журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці» не стосується позивача, так як мова йде про «високопосадовців», якими не може бути юридична особа, а друга частина «…Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» - вирвана Позивачем з тексту, і Позивачем не було надано суду доказів недостовірності такого твердження;

- зі змісту інформації «парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій» вбачається, що така інформація може стосуватися «фірм-метеликів», так як Позивач не згадується в ній, та висловлена у формі оціночних суджень. Окрім цього, як вказує Позивач, в цьому твердженні використовуються такі слова як: «парадокс», «безглуздість», «фірми-метелики» та інші, які покликані підсилити змістовний ефект, виразність висловленої думки;

- судом не надано належної оцінки доводам Відповідачів про неможливість витлумачення спірної інформації такою, що не містить фактичних даних , зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. При цьому, апелянт посилається на те, що з аналізу публікації «Конверт» розпечатано» вбачається, що вона є статтею аналітичного жанру, заголовок якої побудований з використанням мовно-стилістичних засобів алегорії та метафори, котрі підміняють первинне смислове значення на переносне, а вживання в публікації терміну «фірмами-метеликами» є літературним засобом інвективою, який полягає в гострому сатиричному звинуваченні певних явищ або осіб, і художньо описує часту зміну місцезнаходження цих підприємств;

- оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, запитання, які, як вираження субєктивної думки і поглядів не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відмінну від перевірки істинності фактів) і спростувати, та які не можуть бути предметом судового захисту, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Європейської конвенції з прав людини;

- Позивачем не доведено наявності порушення його особистих немайнових прав, що є обовязковою умовою відповідальності та складовою для задоволення позову в справах про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, не залежно від заявлення вимови про відшкодування збитків;

- в матеріалах справи відсутні докази так званих репутаційних втрат, чи інших доказів того, що поширені відомості перешкоджатимуть Позивачу повно і своєчасно здійснювати немайнове право. Натомість, як зазначає Апелянт, в матеріалах справи наявні копії примірників балансу Позивача (звіту про фінансовий стан) за 30.09.2015 за ІІІ квартал 2015 та за 31.12.2015, з яких не вбачається заподіяння шкоди його діловій репутації;

- Позивач не звертався до Відповідачів з заявами про спростування чи правом на відповідь, що відповідно до п. 1 листа Вищого арбітражного суду України від 30.09.1996 № 01-8/342 є передумовою для звернення з позовом до суду;

- Позивачем в порядку ст. 33 ГПК України не подано суду доказів того, що спірна інформація є недостовірною ;

- Відповідач-1 звертався до Позивача листами від 14.12.2015, від 23.12.2015 з метою отримання підтвердження чи спростування здійснення ним фінансово-господарських операцій, у тому числі їх суті з ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). Проте, Позивач листом від 19.01.2016 відмовився надати таку інформацію.

Також, Відповідач-1, посилаючись в апеляційній скарзі на долучену Позивачем нотаріально посвідчену копію статті «Конверт» розпечатано», з якої вбачається, що спірна інформація знаходиться за посиланням http://zik.ua/news/2015/12/18/konvert_rozpechatano_655439, зазначає про те, що спростуванню підлягає інформація, розміщена за вищенаведеним посиланням, а не - www.zik.ua, як зазначено в позовній заяві. А тому, на думку Відповідача-1, суд, приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі позовних вимог, оскільки в порушення вимог ст. 277 ЦК України, визначив спосіб спростування не аналогічний способу поширення інформації та й визнав недостовірною інформацію з невизначеним місцезнаходженням.

Крім того, Відповідач-1 зазначає про те, що судом першої інстанції не зясовано обставин щодо суті, виду, обсягу господарських відносин Позивача з його контрагентами, так як судом було відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача-1 про витребування у Позивача документального підтвердження наявності у нього господарських відносин з вищепереліченими товариствами та про визнання обовязковою явки керівника Позивача для подачі пояснень стосовно суті позовних вимог.

Позивач подав суду відзив на апеляційні скарги Відповідачів, в якому просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін, з підстав його правомірності та обґрунтованості.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач, зокрема, зазначає про наступне:

- в матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач-2 не є власником веб-сайту, а Верховний Суд України встановлює презумпцію відповідальності власника домену за зміст веб-сайту, який доступний користувачам за цим доменом в мережі - Інтернет;

- відшкодування шкоди, заподіяної Позивачу поширенням спірної інформації, не є предметом позову у даній справі, а тому доводи Скаржника щодо грошового зазначення такої шкоди вірно не прийняті судом, оскільки не є предметом дослідження у справі;

- Відповідачами не було зазначено, які саме мовно-стилістичні засоби використані останніми при поширенні інформації (недостовірних фактів), адже у досліджуваній статті міститься фактаж, який є таким, що не відповідає дійсності.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4968/16 від 20.10.2016) на рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 до свого провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 01.11.2016 в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Гриців В.М.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4966/16 від 20.10.2016) на рішення господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 до свого провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 01.11.2016 в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Гриців В.М.

Хід судових засідань фіксувались за допомогою звукозаписувального засобу «Оберіг» .

У судовому засіданні 01.12.2016 за згодою представників сторін було оголошено перерву до 20.12.2016.

У судове засідання 20.12.2016 зявилися представники сторін, навели свої доводи та міркування, викладені в апеляційних скаргах та у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 20.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника Відповідача у судовому засіданні, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.

Позивач подав на розгляд суду заяву про зміну позовних вимог від 16.03.2016, якою змінив пункт 2 прохальної частини позовної заяви.

Під час судового розгляду ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.04.2016 було залучено до участі в справі в якості Відповідача-2 ТОВ «Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ».

17.06.2016 Позивачем у зв'язку із залучення до справи в якості Відповідача-2 - ТОВ «Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» подано заяву (вх.№25748/16), відповідно до якої позивач просить викласти позовні вимоги в наступній редакції:

1. Визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» інформацію, поширену 18 грудня 2015 року Відповідачем-1 (Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація») на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація «КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій»;

«така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент»,ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація «КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами».

2.Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» оприлюднити на веб-сайті www.zik.ua під заголовком «Спростування» протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили наступного тексту:

«Спростування»

Інформація, поширена 18 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація на веб-сайті www.tv.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація КРТ» приходять - ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації «КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій»;

«така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент»,ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація «КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами».

є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ».

3. Визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» інформацію, поширену 18 грудня 2015 року Відповідачем-2 (Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст-ТБ») на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій»;

«така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент»,ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація «КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами».

4. Зобов'язати Відповідача-2 (ТОВ Телерадіокомпанія «Міст-ТБ») оприлюднити на веб-сайті www.zik.ua під заголовком «Спростування» протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили наступного тексту:

«Спростування»

Інформація, поширена 18 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» на веб-сайті www..zik.ua у матеріалі під назвою, «Конверт» розпечатано» а саме:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій»;

«така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент»,ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами».

є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ».

28.09.2016 Позивачем на розгляд суду подано заяву (вх. №4676/16 від 28.09.2016) про часткову відмову від позовних вимог у зв'язку із тим, що в процесі судового розгляду Відповідач-1 повідомив, що одне із тверджень не стосується позивача, (Т.ІІІ, а.с. 10-11), а саме: в частині визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» інформацію, поширену 18 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» та Товариством з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» на

веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», а саме: «така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент», ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами», а також в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» та Товариства з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» оприлюднити на веб-сайті www.zik.ua під заголовком «Спростування» протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили наступного тексту: «така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст. 28 ч. 2, ст. 205 ч. 1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент», ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація «КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами».

У звязку з відмовою Позивача в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 78 ГПК України від позовних вимог в наведеній вище частині, суд першої інстанції підставно та обґрунтовано припинив провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ч.1ст.80 ГПК України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.12.2015 в мережі Інтернет, на веб-сайті «www.zik.ua» в матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано» опубліковано, зокрема, наступну інформацію:

«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ»;

«ТОВ «Корпорація КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій», яку позивач просить суд визнати недостовірно, такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію ТОВ «Корпорація «КРТ», та яку просить суд зобовязати відповідачів спростувати протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду вище наведену інформацію визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» та зобовязано відповідачів оприлюднити спростування.

Вивчивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що в даному випадку, місцевим господарським судом вірно застосовано положення законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, однак, на думку колегії суддів, зроблено хибні висновки щодо дійсних обставин справи, що є підставою для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 відповідно до вимог ст. 104 ГПК України в частині задоволення позовних вимог.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія керувалася наступним:

У відповідності до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, № ETS N 005 кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожнаособа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи Пленумом Верховного Суду України 27.02.2009 була прийнята постанова «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1.

Відповідно до положень п.п. 9-10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

Положеннями п. 11-12 зазначеної постанови Пленуму визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені.UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», домен частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен.UA - домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до законодавчого визначення, яке закріплене у 1.3. Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв'язку та інформатизації України № 327/225 від 25.11.2002, веб-сайт це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет; веб-портал це веб-сайт, організований як системне багаторівневе об'єднання різних ресурсів та сервісів для забезпечення максимальної можливості доступу до інформації та послуг.

У відповідності до абз. 9 п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 522 від 12.04.2002, доменне ім'я - буквено-цифровий вираз, що ідентифікує будь-який комп'ютер абонента у мережі Інтернет.

Таким чином, доменне ім'я, зареєстроване у відповідному домені використовується для позначення відповідного сайту. Для того, щоб сайт був позначений конкретним доменним іменем, спочатку необхідно зареєструвати доменне ім'я у відповідному домені.

Як вбачається з заяви Відповідача-2 (вх. № 28592/16 від 05.07.2016) та довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 від 25.07.2016 (вх. № 32815 від 09.08.2016), ТОВ «Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» є реєстрантом доменного імені www.zik.ua.

Відповідно до відомостей Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація» виступило засновником інформаційного агентства «Західна інформаційна корпорація» (вид видання газета; дата державної реєстрації 08.05.2012, свідоцтво серії КВ №19020-7810ПР).

Як встановлено під час судового розгляду, в матеріалах справи відсутні та сторонами не подано суду доказів, які б вказували на фізичну особу автора оспорюваної інформації. Як встановлено судом, стаття, яка містить інформацію, спростування якої вимагає позивач, була опублікована без зазначення автора.

Як вказує Верховний Суд України в постанові Пленуму від 27.02.2009 № 1, дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 447-р від 22.07.2003 «Про адміністрування домену UA», повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет здійснює Обєднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (посилання на сайт: http://uanic.net/).

Отже, за інформацією про власника веб-сайта слід звертатися до Українського мережевого інформаційного центру (із відповідним запитом).

Як вбачається з заяви Відповідача-2 від 28.09.2016 (Т. ІІІ, а.с. 12-13), ТОВ «Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ» є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг та реєстрантом доменного імені www.zik.ua, дана реєстрація була здійснена за допомогою електронного ресурсу http://hvosting.ua на підставі публічного договору (оферти) про надання послуг. Також Відповідач-2 в поданій заяві від 28.09.2016 зазначив, що на час публікації оспорюваної інформації він не укладав договорів користування, володіння чи розпорядження веб-сайтом www.zik.ua. Доказів на спростування протилежного Позивачем суду не було подано.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Паеффген проти Німеччини (Paeffgen Gmbh v.Germany, № 25379/04, 21688/05, 21722/05, 21770/05, ECHR 2007)» вказав на те, що власник доменного імені вправі самостійно визначати способи його використання (розмістити рекламу, сайт про послуги і товари, зробити доступ платним або безкоштовним, здавати доменне імя в оренду, продати його). Тому виключне право на використання доменного імені має економічну цінність, а відповідно являється правом власності в змісті статті Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Як зазначалося вище, відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

З врахуванням того, що автор поширеної інформації невідомий, доступ до веб-сайта, на якому вона розміщена є вільним, матеріалами справи не доведено, що Відповідач-2 як реєстрант доменного імені www.zik.ua укладав договори щодо користування, володіння чи розпорядження веб-сайтом www.zik.ua, а Позивачем не доведено належними та допустимими доказами хто саме (відповідач-1, відповідач-2 чи інша особа) є власником такого веб-сайту, судова колегія не погоджується з помилковим висновком суду першої інстанції про те, що Відповідач-2 є власником веб-сайту www.zik.ua, на якому розміщена спірна інформація.

Клопотання про долучення доказів від 20.12.2016, подане Позивачем судовій колегії в судовому засіданні 20.12.2016, не містить нових доказів, не було предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не приймається судовою колегією до уваги при оцінці законності рішення у даній справі, прийнятого Господарським судом Львівської області 28.09.2016.

За приписами ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Як визначено ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про інформацію» масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Так, згідно з ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 зазначено, зокрема, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як вбачається матеріалів справи, позивач звернувся до суду про спростування інформації наступного змісту : «…журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці. Йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ…».

«ТОВ «Корпорація «КРТ» собі на допомогу укладає договори з підприємствами-метеликами, які були описані ІА ZIK у згаданій статті та які не мають жодного відношення за своїми видами діяльності до виготовлення деталей призначених для залізничної колії. На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять -ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590). На рахунки підприємств-метеликів від ТОВ «Корпорації КРТ» перераховуються десятки мільйонів державних коштів. Проконвертовані кошти за мінусом відсотків за послуги (10-15%) разом з документами повертають на ТОВ «Корпорація «КРТ»;

«парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події, явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. (абз. 3 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1).

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

При цьому преса не повинна переступати межу, встановлену з метою захисту репутації інших осіб, але повинна повідомляти інформацію та ідеї з політичних питань, так само, як із питань, що становлять громадський інтерес. Не лише преса має завдання повідомляти таку інформацію, але й громадськість має право її отримувати (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Лінгенс проти Австрії" та "Українська прес-група" проти України").

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії", суд зазначає, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" чи тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе.

Ці принципи мають особливе значення, коли йдеться про пресу. Хоча преса не повинна переступати меж, встановлених, inter alia, для "захисту репутації інших осіб", на ній лежить обов'язок повідомляти інформацію та ідеї на політичні теми так само, як і в інших сферах, які становлять громадський інтерес. І не лише засоби масової інформації мають завдання повідомляти таку інформацію та ідеї, а й громадськість має право отримувати їх. У зв'язку з цим Суд не може погодитися з думкою про те, що завдання преси - повідомляти інформацію, тлумачення якої має залишатися головним чином за читачем (див. пункт 29 вище).

Також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії», суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Факт - це синонім таких понять як істина, подія, результат, щось реальне у протилежність вигаданому; конкретне на відміну від абстрактного. Судження - це думка, висловлення, розумовий акт, що має оціночний характер.

Дослідивши поширену інформацію в системному зв'язку з текстом статті під назвою «Конверт» розпечатано», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що інформація, спростування якої вимагає Позивач, викладена в статті в формі оціночних суджень, які не можуть бути розцінені судом як такі, що місять фактичні дані, оскільки вони викладені із застосуванням мовно-стилістичних засобів (алегорій та метафор), які притаманні публіцистичному стилю. До посилання позивача про зміст недостовірної інформації, в тексті якої згадується про «підприємстваметелики» (в кожній з наведених тез та речень), а також інформації - «На допомогу ТОВ «Корпорація «КРТ» приходять..» ,«журналісти ІА ZIK виявили махінації та оборудки з державними коштами, до яких причетні високопосадовці», судова колегія відноситься критично, скільки не вбачає викладу в цій інформації фактичних даних та тверджень, які відповідно до вимог чинного законодавства підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, адже в даному випадку «підприємства-метелики» це вжита автором метафора для вираження судження, що має оціночний характер.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що теза про те, що «парадоксом у цій схемі та підтвердженням безглуздості та безтоварності фінансових операцій є те, що згадані фірми-метелики за видами своєї діяльності фактично не можуть надавати послуги (товари), пов'язані з виробництвом деталей до залізничних колій» є оціночним судженням та вказує на думку автора про можливість «фірм-метеликів» надавати чи не надавати певним субєктам конкретних послуг, не виключаючи за змістом тези і протилежного.

Натомість, Позивач, не заперечуючи наявності у нього правовідносин з вище переліченими товариствами на підтвердження того, що наведена в статті спірна інформація є недостовірною, не надав суду жодних доказів.

Інформація стосовно наступного змісту «..ТОВ «Діслав» (код платника 38075051), ТОВ «Фінансово-промислова група» Діоніка» (код платника 38517072), ТОВ «Успіх ЮА» (код платника 38689971), ПП «Хімінвест» (код платника 32424590)» є достовірною, а тому Позивач не може вимагати її спростування.

З урахуванням наведеного, а також того, що право на спростування інформації виникає безпосередньо з юридичного факту недостовірності поширеної інформації, судова колегія дійшла висновку, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами в силу вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України те, що опубліковану спірну інформацію можна віднести до фактичних тверджень, і вона не є такою за змістом Закону України «Про інформацію" та ст. 277 ЦК України.

Тобто, в даному випадку має місце поширення відповідачами в статті «Конверт» розпечатано» фактів, оскільки автором вжито мовні засоби (метафори), які б давали змогу суду дійти висновку, що це є оціночні судження.

Питання щодо встановлення права на недоторканність ділової репутації юридичної особи закріплено у положеннях ЦК України, зокрема стаття 201 визначає ділову репутацію як одне з немайнових прав, що підлягають захисту законом, стаття 200 встановлює спосіб захисту ділової репутації, норми статті 23, 1167 визначають поняття немайнової шкоди та гарантують право на її відшкодування), а також у Законах України « Про друковані засоби масової інформації в Україні», «Про інформацію», «Про телебачення та радіомовлення», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів».

Зокрема, у пункті 4 Постанови Пленуму від 27.02.2009 № 1 зазначено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За таких обставин, однією з підстав для задоволення позову про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Позивача є доведеність тієї обставини, що поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому, судова колегія на спростування доводів Позивача зазначає, що закон не ставить в залежність можливість застосування Позивачем такого способу захисту ділової репутації як визнання інформації недостовірною та її спростування від вимоги про відшкодування збитків, заподіяних такими порушеннями юридичній особі. Відтак, на Позивача відповідно до вимог ст. 33 ГПК України покладено обовязок довести наявність юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про визнання інформації недостовірною та її спростування незалежно від того чи ним заявлено позовну вимогу про відшкодування збитків, заподіяних таким порушенням юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наявності наведених вище обставин, Позивачем подані копії примірників балансу Позивача (звіту про фінансовий стан) за 30.09.2015 за ІІІ квартал 2015 та за 31.12.2015. Разом з цим, судова колегія зазначає, що ці документи не підтверджують наявність обставин, які свідчать про приниження ділової репутації Позивача поширеною 18.12.2015 спірною інформацією. Позивач не подав суду інших належних та допустимих доказів, на доведеність настання для Позивача негативних наслідків у зв'язку з розміщенням спірної публікації, зокрема, щодо втрати потенційних споживачів, зниження вартості його нематеріальних активів після поширення спірної інформації, що мало місце 18.12.2015.

Отже, факти, підтверджені письмовими доказами, які б доводили, що згадана вище публікація мотивована цілеспрямованими діями з метою принизити ділову репутацію Позивача, в матеріалах справи - відсутні.

За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції всупереч положенням ст. 43 ГПК України та без встановлення яким чином розповсюдження вказаної інформації вплинуло на ділову репутацію позивача, без дослідження у відповідності до ст.ст. 32, 34 ГПК України належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність шкоди, завданій діловій репутації ТОВ «Корпорація КРТ» та формам її прояву, дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог останнього.

Таким чином, на підставі аналізу наявних у справі доказів, в силу положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», судова колегія дійшла висновку про відсутність сукупності обставин, що входять до юридичного складу правопорушення, та які є підставою для задоволення позову в даній справі, а також про відсутність фактичного та стверджувального характеру спірних окремих обставин (тверджень), які викладені 18.12.2015 на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано» .

При цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з посиланнями Відповідача-1 про те, що суд, приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі позовних вимог, оскільки в порушення вимог ст. 277 ЦК України, визначив спосіб спростування не аналогічний способу поширення інформації (http://zik.ua/news/2015/12/18/konvert_rozpechatano_655439) та визнав недостовірною інформацію з невизначеним місцезнаходженням, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви (з урахуванням заяв позивача від 16.03.2016, від 17.06.2016) Позивач просить суд, зокрема, визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію ТОВ «Корпорація КРТ» інформацію, поширену 18.12.2015 Відповідачами на веб-сайті www.zik.ua у матеріалі під назвою «Конверт» розпечатано», яка, як встановлено судом апеляційної інстанції знаходиться за посиланням http://zik.ua/news/2015/12/18/konvert_rozpechatano_655439. Разом з цим, судова колегія зазначає, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції при пошуку на веб-сайті www.zik.ua статті «Конверт» розпечатано» зявляється (завантажується) стаття під цією назвою, в якій викладена спірна інформація

Доводи Відповідача- 2 про те, що місцевий господарський суд без належного обґрунтування дійшов хибного висновку про поширення спірної інформації в мережі Інтернет є надуманими, оскільки судом апеляційної інстанції досліджено та встановлено, що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції стаття «Конвенрт «розпечатано» є розміщена на веб-сайті www.zik.ua.

Стосовно доводів Відповідача-1 про те, що Позивач не звертався до Відповідачів з заявами про спростування, що відповідно до п.1 листа Вищого арбітражного суду України від 30.09.1996 № 01-8/342 є передумовою для звернення з позовом до суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що лист Вищого арбітражного суду України при розгляді справи судом має лише рекомендаційний та розяснювальний характер. При цьому, як зазначає Верховний Суд України в постанові № 1 від 27.02.2009, згідно з частиною другою статті 124 Конституції України право на звернення до суду в разі поширення засобами масової інформації недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права фізичної чи юридичної особи, є безумовним і невикористання передбаченого статтею 37 Закону про пресу права вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування такої інформації з подальшим правом на оскарження відмови в публікації спростування або порушення порядку його публікації не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи зясовані вище обставини, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційних скарг. Апелянти просять скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16, однак не наводять підстав для скасування рішення суду в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог про спростування інформації, а саме: «така схема, організована власниками ТОВ «Корпорація КРТ» - Дубневичами діє не один рік. При кожній владі неодноразово порушувались кримінальні справи за фактами ведення фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, підроблення документів, привласнення, розтрата майна і т. ін.... І це попри зібрані беззаперечні докази - вироки судів у вчинені злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.205 ч.1 КК України «організація та ведення фіктивного підприємництва» ТОВ «Бізнес-Акцент», ТОВ «Регіон-агро», колишні помічники (фірми-метелики) ТОВ «Корпорація КРТ», у проведенні зазначених фінансових махінацій з державним коштами». Позивач відмовився від цієї частини позовних вимог і суд вірно припинив провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80ГПК України.

Враховуючи те, що апеляційні скарги частково задоволені, підлягають новому розподілу і судові витрати.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4968/16 від 20.10.2016) та Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ ТБ», б/н від 13.10.2016 (вх. № апеляційного суду 01-05/4966/16 від 20.10.2016) задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 в частині задоволення позовних вимог скасувати і в цій частині прийняти нове рішення. В позові відмовити.

3. В частині припинення провадження у справі рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 у справі № 914/299/16 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація КРТ (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б.Хмельницького, буд. 144; ідентифікаційний код 37786903) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Західна інформаційна корпорація (79000, м. Львів, вул. Вороного, буд. 3; ідентифікаційний код 32262255) 3 031,60 грн. судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація КРТ (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б.Хмельницького, буд. 144; ідентифікаційний код 37786903) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія МІСТ ТБ (79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 8; ідентифікаційний код 25550345) 3 031,60 грн. судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

повний текст постанови складено 26.12.2016

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Т. Кордюк