УХВАЛА

22.12.2016Справа № 910/19562/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (м. Київ, Україна)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" (м. Москва, Російська Федерація),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧСЕРВІС" (м. Київ, Україна)

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-Інноваційний Союз» (м. Київ, Україна)

про визнання недійсним договору поруки

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Сєров Є.І.;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" (далі-відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧСЕРВІС" (далі-відповідач 2) про визнання недійсним договору поруки № 02-08-2014/1 від 02.08.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧСЕРВІС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зміст договору поруки суперечить нормам чинного законодавства, зокрема в особи, яка вчинила спірний правочин не було необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також договір поруки не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-Інноваційний Союз". Зобов'язано позивача надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року про порушення провадження у справі № 910/19562/16 у двох примірниках та позовну заяву з додатками в двох примірниках в термін до 11.11.2016 року для подальшого направлення для вручення відповідачу-1 в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви (115225, м. Москва, вул. Велика Тульська, буд. 17).

03.11.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" надійшло клопотання, в якому позивач заперечив проти виконання вимог ухвали суду в частині надання належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року про порушення провадження у справі № 910/19562/16 та позовної заяви з додатками для подальшого направлення для вручення відповідачу-1 в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви. Крім того, позивач зазначив, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права та обов'язку суду надсилати будь-яким сторонам у справі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

22.12.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання, в якому просить суд витребувати:

- у ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» оригінал платіжного доручення №5 від 21.01.2014 (видане ЗАТ «Промсбєрбанк», м. Подольськ, РФ);

- у ТОВ «Індустрія феросплавів» оригінали чеку Пошти Росії № 05928 від 07.05.2014 та накладної експедиторської розписки) Pony Express №15-9543-8790 від 08.05.2014;

- у ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» оригінал договору поруки № 02-08-2014/1 від 02.08.2014, укладеного між ТОВ «Залізничсервіс» та ТОВ «Індустрія феросплавів»;

- у ТОВ «Залізничсервіс» оригінал вимоги ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» №654/04/16 від 26.04.2016;

- у ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» оригінал чеку УДППЗ «Укрпошта» №6310 від 26.04.2016 та опису вкладення поштового відправлення №404;

- у ТОВ «Індустрія феросплавів» або ТОВ «Інтербізнесконсалт» оригінал договору відступлення права вимоги № 20/10/2014-1 від 20.10.2014;

- у ТОВ «Інтербізнесконсалт» або ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» оригінали Угоди №1 від 20.04.2016 про заміну кредитора у зобов'язанні та Додатку №1 від 20.04.2016 до Угоди №1 від 20.04.2016 про заміну кредитора у зобов'язанні.

У даному судовому засіданні представник позивача заперечив проти виконання вимог ухвали суду від 27.10.2016 щодо надання суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року про порушення провадження у справі № 910/19562/16 у двох примірниках та позовну заяву з додатками в двох примірниках в термін до 11.11.2016 року для подальшого направлення для вручення відповідачу-1 в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви.

При цьому, підтримав подані клопотання про зупинення провадження у справі до отримання підтвердження Арбітражного суду міста Москви про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" документів у справі на українській мовіта клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача-2 та третьої особи у судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Так, судом встановлено, що відповідач-1 у справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" є: 101000, Російська Федерація, м. Москва, вул. М'ясницька, буд. 30/1/2, будівля 2, кімната № 4.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 125 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992 року.

Згідно вищезазначеної угоди Компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 (далі - Інструкція), запитувана держава - держава, на території якої вимагається виконання доручення компетентного органу України про надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах чи розгляд клопотання про визнання та виконання рішення суду України.

Доручення - звернення (доручення, прохання, запит - залежно від вимог міжнародного договору України) компетентного органу, у тому числі судове доручення про надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів тощо

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Згідно п. 2.3. Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Проте, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року про порушення провадження у справі № 910/19562/16 не виконало, а саме, не надало належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року про порушення провадження у справі № 910/19562/16 у двох примірниках та позовної заяви з додатками в двох примірниках в термін до 11.11.2016 року для подальшого направлення для вручення відповідачу-1 в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви.

Крім того, у судовому засіданні представник ПАТ "УКРНАФТА" повідомив суду, що вимоги ухвали суду не виконуватиме, оскільки такого обов'язку не передбачено законом.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Суд відзначає, що позивачем без поважних причин не виконано вимог ухвали суду від 27.10.2016, відповідно відповідач-1 у справі не отримав копії позовних матеріалів та повідомлення про розгляд справи.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до статті 1291 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, ухвали, постанови є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п. 4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції«).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

При цьому, у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 4.12) зазначено, що у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

Оскільки, невиконання Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" вимог ухвали суду від 27.10.2016 перешкоджає вирішенню спору по суті, тож підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧСЕРВІС", третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-Інноваційний Союз», про визнання недійсним договору поруки - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.