РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/15175/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

до Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн»

про стягнення 116 000,00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Царик О.П.;

від відповідача: Зайома О.А.;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (далі-позивач/ТОВ"УМИГ МЬЮЗИК") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" (далі-відповідач/ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР") про стягнення компенсації у розмірі 116 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем виключних майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання та публічного сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.09.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду. Зокрема, витребувано у Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення запис телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_2», яку публічно сповіщено Приватним акціонерним товариством «Телеканал «ІНТЕР» 09.05.2016 у часовому проміжку з 20:30 до 22:55 та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14:00 до 17:55.

13.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду від Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення надійшов диск із записом телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_2» на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представником відповідача 14.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду подано письмові пояснення, а також клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Суд відклав розгляд клопотання про продовження строку розгляду справи на наступне судове засідання.

У судовому засіданні 15.09.2016 оголошувалась перерва до 29.09.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 29.09.2016 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та надав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки між ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР" та Товариством з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» (далі-ТОВ« 07 Продакшн») укладено договір № 02/15/2015/20-ПП/2015 від 15.02.2015 про створення за замовленням та використання аудіовізуального твору, за яким відповідач доручив ТОВ « 07 Продакшн» створити за його завданням аудіовізуальний твір «Перемога. Одна на всіх». Даний договір також передбачає, що ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР" може використовувати телеверсію на власний розсуд, без отримання будь-яких дозволів від третіх осіб або виконавця, якщо інше не передбачено цим договором чи законом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 судом з власної ініціативи залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та зобов'язано надати суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог і докази на підтвердження викладених обставин, розгляд справи відкладено на 24.10.2016.

11.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав додаткові письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду 24.10.2016 подав заперечення на відзив, в якому вказує, що оскільки позивачем не надавалось дозволу ТОВ « 07 Продакшн» на включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до аудіовізуального твору «Перемога. Одна на всіх», то публічне сповіщення вказаного музичного твору у складі аудіовізуального твору «Перемога. Одна на всіх» здійснено незаконно, з порушенням майнових авторських прав позивача, що відповідно до закону дає підстави для судового захисту порушених прав та стягнення компенсації.

Крім того, 24.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання, у якому просив суд залучити у якості співвідповідача у справі № 910/15175/16 Товариство з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн».

24.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника третьої особи - ТОВ « 07 Продакшн» надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 29.09.2016, а також письмові пояснення, у яких останнє просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 24.10.2016 представник позивача підтримав та просив суд задовольнити клопотання про залучення до участі у справі № 910/15175/16 Товариства з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» у якості співвідповідача, а також підтримав заявлені позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд відмовив у задоволенні поданого клопотання з підстав необґрунтованості.

Розгляд справи відкладався до 10.11.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

10.11.2016 представником позивача надано письмові пояснення щодо обставин справи, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 19.12.2016 за участю представників сторін.

19.12.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав додатковий відзив на позовну заяву, в якому просив суд відкласти розгляд справи, у зв'язку з необхідністю отримання відповіді від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУКСМИ» на лист відповідача № 892 від 15.12.2016 щодо отримання товариством дозволу на проведення офіційної зйомки ефірів телеканалу «ІНТЕР».

У даному судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання необхідних доказів.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач не зазначив, які саме обставини може підтвердити відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУКСМИ» на лист відповідача № 892 від 15.12.2016, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, відповідно у задоволенні клопотання відмовляє.

Також, у даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав письмові пояснення, в яких зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" не надавало дозволу на використання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» способом його включення до аудіовізуального твору «Победа. Одна на всіх» у 2016 році.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.12.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.06.2006 між ОСОБА_3, який є спадкоємцем авторських прав ОСОБА_4 (пс. ОСОБА_3) (далі - спадкоємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» (далі - НМВ) укладено авторський договір № 089/06 про передачу прав на використання творів, умовами якого передбачено, що спадкоємець передає НМВ на умовах і в обсязі, визначених даним договором, виключні права на використання творів, які включають в себе право здійснювати самостійно, забороняти або дозволяти здійснювати іншим особам наступні дії, зокрема: публічно показувати твір, публічно виконувати твір, передати твір в ефір.

Право за даним договором надаються НМВ з дати підписання договору на строк охорони авторських прав, який діє в даний час або буде законодавчо встановлений в майбутньому, на твори на територію всіх країн світу (п. 2.5. договору).

Додатком № 1 до авторського договору № 089/06 від 29.06.2006 сторони погодили перелік творів, права на використання яких спадкоємець передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво», серед яких, твір під назвою

«ІНФОРМАЦІЯ_1» (з к/ф «Два бойца»), автор музики - ОСОБА_5, автор тексту - ОСОБА_3

03.07.2006 між ОСОБА_6, яка є спадкоємцем авторських прав ОСОБА_7 (далі - спадкоємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» (далі - НМВ) укладено авторський договір № 093/06 про передачу прав на використання творів, умовами якого передбачено, що спадкоємець передає НМВ на умовах і в обсязі, визначених даним договором, виключні права на використання творів, які включають в себе право здійснювати самостійно, забороняти або дозволяти здійснювати іншим особам наступні дії, зокрема: публічно показувати твір, публічно виконувати твір, передати твір в ефір.

Право за даним договором надаються НМВ з дати підписання даного договору на строк охорони авторських прав, який діє в даний час або буде законодавчо встановлений в майбутньому, на твори на територію всіх країн світу (п. 2.5. договору).

Додатком № 1 до авторського договору № 093/06 від 03.07.2006 сторони погодили перелік творів, права на використання яких спадкоємець передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво», серед яких, твір під назвою

«ІНФОРМАЦІЯ_1», автор музики - ОСОБА_7, автор тексту - ОСОБА_4

31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір № НЛВ-138/15.

Відповідно до п. 1.21 договору, термін дії прав на використання обчислюється з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2016.

Згідно п. 2.1. договору, ліцензіар справжнім на строк і межах території надає ліцензіату права на використання об'єктів з каталогу ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати стосовно зазначених об'єктом наступні дії, зокрема:

- публічно виконувати твори, тобто представляти їх у живому виконанні або з допомогою технічних засобів (радіо, телебачення та інших технічних засобів) в місці, відкритому для вільного відвідування, або в місці, де присутня значна кількість осіб, які не належать до кола сім'ї, незалежно від того, сприймається твір у місці його подання або показу або в іншому місці одночасно з поданням або показом твори

- повідомляти твори в ефір, в тому числі і через супутник. При цьому, під повідомленням розуміється будь-яка дія за допомогою якого твір стає доступним для слухового і (або) зорового сприйняття незалежно від його фактичного сприйняття публікою. При повідомленні творів в ефір через супутник, під повідомленням в ефір розуміється передача сигналів з наземної станції на супутник і передача далі зі супутника, за допомогою яких, передач твір може бути доступно для сприйняття незалежно від фактичного приймання сигналів публікою. Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням в ефір, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією ефірного мовлення або з її згоди;

- повідомляти твори по кабелю, тобто повідомляти твори для загального відома по радіо чи телебаченню за допомогою кабелю, проводу оптичного волокна або аналогічних засобів (в тому числі шляхом ретрансляції). Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням по кабелю, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією кабельного мовлення або з її згоди.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що ліцензіат зобов'язується забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання об'єктів, права на які передані відповідно до цього договору, а також присікати подібні факти використання об'єктів, здійснюючи для цього будь-які юридичні дії, за власним вибором, вживаючи заходів для компенсації збитку та витрат, понесених у зв'язку з нанесенням такого збитку щодо осіб, неправомірними діями яких було завдано такої шкоди.

Відповідно до виписки з каталогу творів від 01.01.2016, на виконання умов ліцензійного договору №НЛВ-138/15 від 31.12.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" набуло права на використання наступних музичних творів, зокрема:

- код НОМЕР_1; назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор музики - ОСОБА_7, автор тексту - ОСОБА_3 (ОСОБА_4.), авторські права на твір 100 %.

Відповідно до ч. 1 статті 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об'єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

У разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України.

Якщо в ліцензійному договорі про видання або інше відтворення твору винагорода визначається у вигляді фіксованої грошової суми, то в договорі має бути встановлений максимальний тираж твору. Умови ліцензійного договору, які суперечать положенням цього Кодексу, є нікчемними.

Отже, на підставі ліцензійного договору та каталогу творів до нього, позивач набув майнові права інтелектуальної власності на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як стверджує позивач, 09.05.2016 у часовому проміжку з 20 год. 30 хв. до 22 год. 55 хв. та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14 год. 00 хв. до 17 год. 55 хв. в ефірі телеканалу «Інтер» (Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР") здійснено публічне сповіщення аудіовізуального твору - концерт «ІНФОРМАЦІЯ_2».

До складу зазначеного аудіовізуального твору відповідачем здійснено бездоговірне включення музичного твору Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК", а саме «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його подальше публічне сповіщення.

Так, 06.05.2016 позивач звертався до відповідача листом від 05.05.2016 № 156/16, в якому попереджав, що використання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» на бездоговірній основі є порушенням норм чинного законодавства, зокрема Закону України «Про авторське права і суміжні права», а також пропонував відповідачу укласти відповідний ліцензійний договір на здійснення законного включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до складу аудіовізуального твору - концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2», публічне сповіщення якого повинно було відбутися 09.05.2016, що підтверджується копією фіскального чеку від 06.05.2016 № 4108.

Проте, відповідач на зазначений вище лист відповіді не надав, ліцензійний договір не уклав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору у складі аудіовізуального твору - концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2» відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, 09.05.2016 у часовому проміжку з 20 год. 30 хв. до 22 год. 55 хв. та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14 год. 00 хв. до 17 год. 55 хв. в ефірі телеканалу «Інтер» (Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР") здійснено публічне сповіщення аудіовізуального твору - концерт «ІНФОРМАЦІЯ_2», до складу якого включено музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

З матеріалів справи вбачається, що листом від 11.05.2016 № 158/16 позивач звертався до Національної ради з питань телебачення і радіомовлення з проханням зберегти архів записів ефірів телевізійного каналу «Інтер» від 19.05.2016 з 20 год. 20 хв. до 22 год. 55 хв., та від 14.05.2016 з 14 год. 00 хв. до 17 год. 55 хв.

Листом від 27.05.2016 № 16/1540 Національна ради з питань телебачення і радіомовлення надала відповідь на лист позивача, в якому повідомила, що відповідні записи ефірної трансляції концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2» зберігаються і можуть бути надані на запит судових інстанцій України.

Тож, на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 Національною радою з питань телебачення і радіомовлення надано записи телепередачі «Победа. Одна на всіх».

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого судом встановлено наступне.

З відеозапису достовірно вбачається виконання на 1 год. 23 сек. ОСОБА_8 музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» під час концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2».

На підтвердження правомірності включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до складу аудіовізуального твору - концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2» відповідач посилається на договір № 02/15/2015/20-ПП/2015 про створення за замовленням та використання аудіовізуального твору, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Телеканал "ІНТЕР" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» (далі - виконавець), відповідно до якого виконавець за завданням замовника зобов'язується створити (виробити) телеверсію заходу, згідно з умовами даного договору, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві винагороду в порядку та на умовах, передбачених в договорів.

Під визначенням «телеверсія заходу» у даному договорі розуміється аудіовізуальний твір - телевізійна версія заходу: концерт, присвячений Дню перемоги 9 травня під робочою назвою на дату підписання договору «Перемога. Одна на всіх», що відбудеться в м. Києві 16.04.2015, загальною тривалістю 114 хвилин, включаючи початкові й заключні титри, формат Betacam SP, російською/українською мовами, з монофонічним записом звуку. Виробництво телеверсії заходу буде здійснюватися режисером-постановником, оператором-постановником на території України. При цьому творчий склад телеверсії заходу може бути погоджений додатком до цього договору.

Відповідно до п. 8.2. договору, виконавець гарантує й зобов'язується вчинити всі необхідні дії, включаючи, але не обмежуючись, наступним: укласти авторські договори з кожним із членів творчого складу,а також іншими особами, які приймають безпосередню участь у створенні (виробництві) телеверсії заходу (учасниками, ведучими, авторами та виконавцями музичних творів тощо). При цьому замовник може вимагати, щоб відповідні договори відповідали зразкам, наданим останнім, а також вимагати укладення їх у трьох екземплярах, один із яких буде наданий замовникові та/або вимагати наявності копії такого договору, що повинна бути пред'явлена замовнику на його вимогу. Положення (умови) цих договорів безумовно повинні містити умови, викладені в першій частині цієї статті.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 12 договору).

07.05.2015 Приватним акціонерним товариством "Телеканал "ІНТЕР" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» (далі - виконавець) підписано акт прийому-передачі телеверсії заходу до договору про створення за замовленням та використання аудіовізуального твору № 02/15/2015 від 15.02.2015, відповідно до якого виконавець створив аудіовізуальний твір - телевізійну версію заходу: концерту присвяченого Дню Перемоги 9 травня, під робочою назвою на дату підписання договору «Перемога. Одна на всіх», що відбувся в м. Києві 16.04.2015 і передав запис телеверсії заходу замовникові.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" надано визначення поняттю аудіовізуальний твір, відповідно до якого це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими;

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 17 Закону України "Про авторське право і суміжні права", якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

01.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» (далі - компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (далі - правовласник) укладено ліцензійний договір № LCTV/A-29, умовами якого передбачено, оскільки компанія бажає придбати у правовласника права на використання творів, зазначених у п. 1 даного договору, в телевізійній версії концерту під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» 09.05.2015, власником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК", сторони дійшли згоди, що правовласник надає компанії у використання виключні авторські права на використання творів для створення передачі, зокрема твір під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор музики і слів - ОСОБА_7, ОСОБА_4, доля авторських прав на публічне сповіщення - 100 %, сума авторської винагороди - 20 000, 00 грн.

Відповідно до п. 1.2. договору, у рамках даного договору, правовласник надає компанії права на використання творів наступними способами, зокрема:

1.2.4. використання фрагментів творів виключно в складі передачі для анонсування передачі на телеканалі, за умови, що таке використання не буде спотворювати зміст творів і не заподіє шкоди честі та гідності правовласника творів;

1.2.5. представляти твори в складі передачі публіці таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів в складі передачі з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором в мережі інтернет або інших аналогічних мережах (з платним або безкоштовним доступом для необмеженої кількості осіб);

1.2.6. публічне сповіщення творів, включаючи право на передачу в ефір, тобто право на повідомлення даних творів в складі передачі (включаючи виконання або передачу в ефір) для загального відома шляхом передачі в ефір або подальшої передачі в ефір каналами ефірного або супутникового телебачення (як платного, так і безкоштовного), а також право на повідомлення даних творів в складі передачі для загального відома по кабелю, проводам, оптичного волокна або за допомогою інших аналогічних засобів виключно телеканалами: "ІНТЕР", "ІНТЕР +", "НТН", "К1" , "К2", "Мега", "Піксель", "ЕНТЕР-ФІЛЬМ", "ZOOM";

1.2.6.1. при цьому компанія зобов'язана довести до відома третіх осіб (за винятком телеканалів «ІНТЕР», «ІНТЕР +», «НТН», «К1», «К2», «МЕГА», «Піксель», «ЕНТЕР-ФІЛЬМ», «ZOOM»), яким вона надасть право на використання передачі шляхом публічного повідомлення, про те, що при публічному повідомленні творів в складі передачі вони зобов'язані провести виплату авторської винагороди або організації колективного управління, або безпосередньо правовласнику, відповідно до вимог чинного законодавства країни, на території якої поширюються публічне сповіщення передачі. Умови і зобов'язання цього пункту не поширюються на третіх осіб таких як телеканали «Інтер», «ІНТЕР +», «НТН», «К1», «К2», «МЕГА", "Піксель», «ЕНТЕР-ФІЛЬМ», «ZOOM ».

Керуючись п. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовилися, що положення цього договору застосовуються до взаємин сторін виникли раніше. Термін дії прав, зазначених у п.п. 1.1. і 1.2. даного договору починається з 09.05.2015 і закінчується 31.12.2015 (включно), відносно прав, зазначених у п.п. 1.2.4 - 1.2.6., Термін дії не обмежується і поширюється на весь період дії виключних майнових авторських прав на передачу (п. 1.4. договору).

Отже, з ліцензійного договору № LCTV/A-29 від 01.07.2015 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю « 07 Продакшн» набуло невиключне право на використання музичних творів, у тому числі твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» з метою створення програми, концерту «ІНФОРМАЦІЯ_2» у 2015 році.

Разом з тим, суд відзначає, що телеканалом «Інтер» у 2015 та 2016 роках здійснювалося публічне сповіщення двох різних об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів під однією й тією ж назвою - «ІНФОРМАЦІЯ_2», що підтверджується наступним.

Судом здійснено порівняння двох об'єктів авторського права, а саме аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» за 2015 рік та аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» за 2016 рік.

Так, на сайті відповідача, за посиланням http://inter.ua/rn/video/prograni/victory/2015/05/10/pobeda-odna-na-vseh-1 розміщено відеозапис аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2», дату ефіру датовано 09.05.2015, під час перегляду відеозапису вбачається, що музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор ОСОБА_7, ОСОБА_3.), що увійшов до складу аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» у 2015 році виконувався ОСОБА_9 (на 32 хвилині 40 сек. запису), при цьому на другій годині тринадцятій хвилині запису міститься титрування - © «ООО « 07 Продакшн» по заказу ЧАО «Телеканал «Интер», 2015 г.», що свідчить про те, що такий аудіовізуальний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» було виготовлено у 2015 році.

Разом з тим, під час перегляду диску (наданого Національною радою з питань телебачення і радіомовлення) із записом телепередачі «Победа. Одна на всіх» вбачається, що ефір датовано 09.05.2016, при цьому музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор ОСОБА_7, ОСОБА_3.), що увійшов до складу аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» у 2016 році виконувався ОСОБА_8 (на 1 годині 23 сек. запису), крім того, на другій годині сімнадцятій хвилині аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» за 2016 рік містяться титри: © «ООО « 07 Продакшн» по заказу ЧАО «Телеканал «Интер», 2016 г.», що свідчить про те, що даний аудіовізуальний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» було виготовлено у 2016 році.

Крім того, суд відзначає, що у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_10 від 14.12.2016, в яких останній повідомляє, що у 2015 році здійснював публічне виконання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» на концертному заході телеканалу «Інтер» - «ІНФОРМАЦІЯ_2», при цьому у 2016 році також приймав участь в концертному заході телеканалу «Інтер» - «ІНФОРМАЦІЯ_2», проте виконання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» не здійснював.

Таким чином, суд приходить до висновку, що включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор ОСОБА_7, ОСОБА_3.) до аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» у 2016 році та його подальше публічне сповіщення в ефірі телеканалу «Інтер» відбулося без отримання відповідного дозволу правовласника - ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК».

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Суд відзначає, у матеріалах справ відсутні докази отримання відповідачем дозволу на використання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» способом його включення до аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_2», який відбувся у 2016 році.

Статтею 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених п.п. «г» п. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. України «Про авторське право і суміжні права», об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі, не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Оскільки кожний музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який охороняється законом, то захисту підлягають права на два музичні твори, суб'єктами яких заявлені позивачі.

Таким чином, з огляду на розмір заявлених позовних вимог і встановленого законом мінімального розміру компенсаційних заходів, спрямованих на захист майнових прав суб'єктів авторського права, за наявності встановленого порушення стягненню підлягає сума у розмірі не менше 10 мінімальних заробітних плат на користь кожного із власників майнових прав на використані твори.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 3-994гс15.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 116 000, 00 грн. компенсації.

Так, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня 2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 450, 00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єктів авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення майнових прав авторського права підлягають задоволенню частково у мінімальному розмірі 14 500, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30, ідентифікаційний код - 23507865) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7 А, ідентифікаційний код - 39040213) 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 217 (двісті сімнадцять) грн. 50 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 21.12.2016.

Суддя Бондарчук В.В.