КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа№ 910/10348/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Бодунов Р.О. - за дов.

від відповідача-1: Пономаренко О.В. - за дов.

від відповідачів -2, -3: не з'явились

від третіх осіб: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016

у справі №910/10348/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо»

до 1) Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель»;

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамари Михайлівни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1) Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області;

2) Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції

про визнання іпотеки припиненою, визнання договору іпотеки припиненим, скасування обтяження іпотекою та заборони відчуження, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням клопотання б/н від 20.07.2016 (том 1, а.с. 153-159), яке було прийняте судом до розгляду на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України) до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі, відповідач-1 або Банк), Товариства з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель» (далі, відповідач-2) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамари Михайлівни (далі, відповідач-3) про:

- визнання припиненою іпотеки земельних ділянок, зареєстровану згідно Договору іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- визнання припиненим Договору іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- скасування обтяження іпотекою та заборони відчуження, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. щодо земельних ділянок, що належать ТОВ «Компанія Дорадо» як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476, заборони відчуження №№ 477, 478), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- зобов'язання відповідача - ПАТ «Родовід Банк» надати в установленому по рядку приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області заяву і всі необхідні документи для проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяжень з вилученням (виключенням) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційних записів № № 477, 478 щодо земельних ділянок, що належать позивачу як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476);

- зобов'язання відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамару Михайлівну зняти всі наявні обмеження іпотекою, заборони відчуження та вилучити (виключити) реєстраційні записи № № 477, 478 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з проведенням державної реєстрації їх припинення щодо земельних ділянок, що належать позивачу як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір за подання ТОВ «Компанія Дорадо» позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що іпотека припинена внаслідок новації на підставі укладеного між відповідачами Додаткового договору №12 від 30.12.2011 до Кредитного договору №79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання іпотеки припиненою.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що в силу положень статті 604 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України «Про іпотеку» зобов'язання позичальника - ТОВ «КД Коктебель» перед ПАТ «Родовід Банк» за Кредитним договором від 09.10.2009 №79.1/002-КЛТ-09 припинено з 08.10.2011 внаслідок новації на підставі укладеного між ПАТ «Родовід Банк» (банком-кредитором) та ТОВ «КД Коктебель» (позичальни ком) Додаткового договору від 30.12.2011 №12 до вказаного вище кредитного догово ру. При цьому, скаржник зазначає, що ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «КД Коктебель» своєчасно, а це мало б відбутися не пізніше 07.10.2011, тобто до закінчення строку дії кредитного договору, не продовжили (не пролонгували) строк кредитного договору, не уклавши додаткову уго ду чи додатковий договір про продовження (пролонгацію) строку кредитного договору та договору іпотеки з ТОВ «Компанія Дорадо», що свідчить про юридичні факти при пинення з 08.10.2011 сторонами як первісних кредитних, так і забезпечувальних іпотеч них зобов'язань, та одночасно про встановлення з 30.12.2011 між ПАТ «Родовід Банк» (банком-кредитором) та ТОВ «КД Коктебель» (позичальником) нових кредит них зобов'язань без продовження (пролонгації) на новий строк забезпечувальних іпотеч них зобов'язань.

У зв'язку із зазначеним, на думку апелянта, у суду наявні всі правові підстави для задоволення пред'явленого ТОВ «Компанія Дорадо» позову.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі №910/28470/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 15.11.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з апеляційною скаргою представник позивача 21.10.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, як державний реєстратор нерухомого майна, та Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції Укра їни, як технічний адміністратор Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які мають права та обов'язки щодо зняття заборони відчуження земельних ділянок, зняття обтя ження їх іпотекою та накладених заборон відчуження з виключенням (вилученням) реєст раційних записів з відповідних реєстрів мають бути залучені до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, оскільки рішення суду у даній справі може вплинути на їх права та обов'язки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників відповідачів -2, -3 розгляд справи відкладено на 01.12.2016.

28.11.2016 представник відповідача-3 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 залишити без змін.

29.11.2016 представник відповідача-1 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 - без змін. У відзиві відповідач-1 зазначив, що строком дії Кредитного договору №79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009 за умовами останнього є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін, а Додатковий договір №12 від 30.12.2011 до Кредитного договору №79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009 по суті не є новацією, оскільки не створює нових зобов'язаних відносин між сторонами. Позивачем, на думку відповідача-1, не доведено наявності підстав для визнання іпотеки припиненою.

01.12.2016 представник відповідача-1 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, у якому просив суд у його задоволенні відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 01.12.2016, підтримав раніше подане ним клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Представники відповідачів -2, -3 у судове засідання, призначене на 01.12.2016, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 залучено до участі у справі №910/10348/16 Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області (далі, третя особа-1) та Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі, третя особа-2) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, оскільки рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін; розгляд справи відкладено на 20.12.2016.

20.12.2016 представник позивача надав суду письмові пояснення по суті спору, у яких зазначив, що пролонгація Кредитного договору від 09.10.2009 №79.1/002-КЛТ-09 не відбулась, оскільки сторони кредитного договору не уклали між собою правочину, і матеріалами справи не підтверджується наявність письмового доказу про пролонгацію кредитного договору на строк з 08.10.2011 по 29.12.2011. Додаткова угода №12, на яку послався суд першої інстанції, була укладена лише 30.12.2011, а її зміст не містить умов щодо її розповсюдження на відносини за кредитним договором у строк з 08.10.2011 по 29.12.2011. Позивач стверджує, що судом безпідставно не застосовано норми статті 631 Цивільного кодексу України та невірно застосовано положення статей 17 та 19 Закону України «Про іпотеку».

Представники відповідачів -2, -3 та третіх осіб у судове засідання, призначене на 20.12.2016, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як зазначено у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» та пункті 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 №01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення учасників судового процесу про час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу-3, повідомлення про вручення поштових відправлень третім особам, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат вибув», а також докази на підтвердження того, що інформація про час і місце судових засідань у справі була розміщена на сторінці Київського апеляційного господарського суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), що підтверджується доданими до матеріалів справи роздруківками з мережі Інтернет, на яких розміщено інформацію про час та місце засідань господарського суду, зазначені дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться справа, а також вчинено його підпис, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів -2, -3 та третіх осіб.

Представник позивача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 у судових засіданнях проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача та вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.10.2009 між Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №79.1/002-КЛТ-09 (далі, Кредитний договір).

Згідно пункту 1.1. Кредитного договору ним встановлюються мета, порядок та умови видачі (надання) Банком в майбутньому кредитів (траншів) Позичальнику в гривні в межах загальної суми 200 000 000 (двісті мільйонів) на основі Додаткових договорів про видачу (надання) кредиту (траншу) до цього Договору, які є його невід'ємною частиною; порядок та умови погашення (повернення) позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами; види забезпечення виконання зобов'язань позичальника; порядок плати за користування кредитами (траншами); порядок плати за послуги, що надаються Банком Позичальнику; відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредитів, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникають/виникнуть при видачі/наданні Банком кредитів.

За змістом пункту 1.2. Кредитного договору кредитні зобов'язання Банку щодо видачі/надання кредитів (траншів) та зобов'язання Позичальника щодо погашення кредитів (траншів), сплати процентів, комісій, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим Договором, виникають з моменту укладення сторонами за взаємною згодою Додаткових договорів про видачу кредитів до цього Договору, що є його невід'ємними частинами, в межах ліміту кредитування та суми кредитів, передбачених такими Додатковими договорами.

Строк користування кожним окремим кредитом (траншем) визначається відповідним Додатковим договором.

Заборгованість за кредитами, наданими за договором, має бути погашена в строки, вказані у відповідних додаткових договорах, але не пізніше 07.10.2011 (абз. 3 пункту 1.2. Кредитного договору).

Згідно пункту 2.8. Кредитного договору повернення кредитів здійснюється згідно з умовами, визначеними Додатковими договорами до цього Договору, з урахуванням вимог пункту 3.4.4. цього Договору, але не пізніше терміну, визначеному пунктом 1.2. цього Договору.

Процентна ставка за користування кредитами встановлюється в розмірі 22% річних (пункт 2.9. Кредитного договору).

За змістом пункту 3.4.4. Кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за цим договором рівними частинами в останні 6 (шість) місяців користування кредитними коштами, а повністю погасити заборгованість за кредитами, наданими за цим договором, у строк, встановлений пунктом 1.2. цього договору, на рахунки Банку, що вказані у відповідних додаткових договорах.

У розділі 5 Кредитного договору сторони погодили строк дії договору, умови внесення до нього змін та доповнень. Так, згідно пункту 5.4. Кредитного договору усі додатки, зміни та доповнення умов цього договору здійснюються в письмовій формі, підписуються уповноваженими на це представниками сторін і скріплюються печатками обох сторін, за винятком випадків односторонньої зміни умов, передбачених договором.

За своєю правовою природою укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель» договір є кредитним договором.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що 01.02.2010 Банк та ТОВ «КД Коктебель» (позичальник) уклали між собою Додатковий договір №6 до Кредитного договору від 09.10.2009 №79.1/002-КЛТ-09, згідно якого пункт 2.9. Кредитного договору було викладено у новій редакції: «2.9. Процентна ставка за користування кредитами встановлюється в розмірі 18% річних». Також, пунктом 2 Додаткового договору №6 сторони погодили, що позичальник зобов'язується в строк до 01.04.2010 оформити в якості додаткового забезпечення зобов'язань за Кредитним договором іпотеку земельної ділянки площею не менше 3,0 га, оціночною вартістю згідно висновку незалежного експерта не менше 7 000 000,00 грн.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини іпотеки є Закон України «Про іпотеку», згідно статті 1 якого іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Так, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 19.03.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо», Товариством з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель» та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено Договір іпотеки №79.1/002-ІІІ.1-09, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М., зареєстрований в реєстрі за №476 (далі, Договір іпотеки), відповідно до пункту 1.1. якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за Кредитним договором № 79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009, додатковими договорами та можливими змінами та доповненнями до нього, які чинні на момент укладення цього договору та можуть бути укладені після його укладання (кредитний договір) щодо сплати процентів, комісійних винагород, неустойки (штрафу, пені), вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим договором (основне зобов'язання), передає в іпотеку іпотекодержателю, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, дві земельні ділянки, а саме:

- земельну ділянку, площею 1,8097 га, кадастровий номер :02:002:0051, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства;

- земельну ділянку, площею 1,6699 га, кадастровий номер :02:001:0004, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства, земельна ділянка надалі - «предмет іпотеки» та/або «нерухоме майно».

Згідно пункту 6.3. Договору іпотеки він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі. Сторони домовилися, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору накладається заборона на відчуження предмету іпотеки в порядку, встановленому чинним законодавством.

30.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КД Коктебель» та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено Додатковий договір №12 до Кредитного договору (далі, Додатковий договір №12).

Додатковим договором №12 сторони внесли зміни до Кредитного договору, погодивши, зокрема, новий строк повернення кредиту, а саме, не пізніше 31.12.2014 (пункт 1 Додаткового договору №12 до Кредитного договору).

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначав, що в силу положень статті 604 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України «Про іпотеку» зобов'язання позичальника - ТОВ «КД Коктебель» перед ПАТ «Родовід Банк» за Кредитним договором від 09.10.2009 №79.1/002-КЛТ-09 припинено з 08.10.2011 внаслідок новації на підставі укладеного між ПАТ «Родовід Банк» (банком-кредитором) та ТОВ «КД Коктебель» (позичальни ком) Додаткового договору №12 до вказаного вище Кредитного догово ру.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а зазначені доводи апелянта не приймає до уваги з огляду на наступне.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до положень частини 2, 4 статті 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Новація - це угода сторін про те, що первісне зобов'язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов'язальне правовідношення.

Так, характерними ознаками новації є: наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов'язання та щодо умов нового зобов'язання; наявність умови про припинення попереднього зобов'язання; припинення всіх додаткових зобов'язань; виникнення між тими ж особами нового зобов'язання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 23.09.2014 у справі № 3-119гс14.

Колегія суддів зазначає, що не можуть сприйматися як новації договори про заміну окремих елементів договірного зобов'язання: сторін (заміна кредитора чи боржника), умов (предмету, строків, місця виконання та інших обставин), заміну самого виконання.

Дослідивши зміст укладеного між Банком та Позичальником Додаткового договору №12 до Кредитного договору, колегія суддів встановила, що такий договір не припиняє дії Кредитного договору №79.1/002-КЛТ-09 від 09.10.2009 та зобов'язання за останнім, не створює сторонами нового зобов'язання, оскільки змінює строк повернення кредиту та інші положення основного зобов'язання, які не впливають на суть останнього, а отже і не є новацією.

Пунктом 18 Додаткового договору №12 від 30.12.2011 передбачено, що окрім внесених ним до Кредитного договору змін, «Інші пункти Кредитного договору залишаються без змін. Сторони підтверджують, що укладення цього Додаткового договору не є домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новацією) та сторони не мають на меті здійснення такої заміни». Згідно пункту 19 Додаткового договору №12 він є невід'ємною частиною Кредитного договору та набуває чинності з дати підписання сторонами.

Отже, умови Додаткового договору №12 не містять положень про припинення зобов'язань сторін за Кредитним договором новацією.

Посилання скаржника на лист Банку від 30.11.2012 №20.1-11-б.б/8002 «Про надання документів» (том 1, а.с. 84-85) вищезазначеної обставини не спростовує, оскільки останній містить звернення Банку до позивача про надання необхідних документів для укладення Додаткової угоди до Договору іпотеки у зв'язку з реструктуризацією заборгованості ТОВ «КД Коктебель», а не у зв'язку з новацією Кредитного договору.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно відхилені твердження позивача про зміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) у зв'язку з укладенням Додаткового договору №12 до Кредитного договору.

Доводи позивача з приводу того, що Кредитний договір припинив свою дію 08.10.2011, оскільки ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «КД Коктебель» своєчасно, тобто до закінчення строку дії кредитного договору (07.10.2011), не продовжили (не пролонгували) строк Кредитного договору, не уклавши додаткову уго ду чи додатковий договір про продовження (пролонгацію) строку Кредитного договору та Договору іпотеки з ТОВ «Компанія Дорадо», що свідчить про юридичні факти при пинення з 08.10.2011 сторонами як первісних кредитних, так і забезпечувальних іпотеч них зобов'язань, та одночасно про встановлення з 30.12.2011 між ПАТ «Родовід Банк» (банком-кредитором) та ТОВ «КД Коктебель» (позичальником) нових кредит них зобов'язань без продовження (пролонгації) на новий строк забезпечувальних іпотеч них зобов'язань не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

За змістом статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як уже зазначалося, згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зміст договору, як зазначено у частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно абз. 3 пункту 1.2. Кредитного договору заборгованість за кредитами, наданими за договором, має бути погашена в строки, вказані у відповідних додаткових договорах, але не пізніше 07.10.2011 (абз. 3 пункту 1.2. Кредитного договору).

Водночас, положеннями пунктів 5.1., 5.2., 5.3. Кредитного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором та припиняється належним виконання його умов. Строк дії цього Кредитного договору є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії цього договору.

Отже, строком дії Кредитного договору за умовами останнього є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін. Кредитний договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за ним.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази погашення відповідачем-2 кредиту як у встановлений пунктом 1.2. Кредитного договору строк, так і станом на час розгляду справи в суді, відтак, відсутні докази припинення Кредитного договору належним виконанням своїх зобов'язань позичальником.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 3.5. Договору іпотеки право іпотеки припиняється:

а) виконанням у повному обсязі основного зобов'язання;

б) в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 3.6. Договору іпотеки встановлено, що у випадку пролонгації строку виконання основного зобов'язання та будь-яких інших змін умов Кредитного договору, цей договір зберігає силу до повного виконання умов, передбачених Кредитним договором.

Згідно пункту 6.3. Договору іпотеки він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Договором іпотеки забезпечено виконання основного зобов'язання за Кредитним договором до моменту його повного виконання.

Відтак, оскільки позичальником основне зобов'язання за Кредитним договором не виконано (доказів протилежного матеріали справи не містять), підстави для припинення іпотеки за Договором іпотеки відсутні.

Враховуючи викладене, зважаючи на пункти 5.1.-5.4. Кредитного договору та те, що новації внаслідок укладення Додаткового договору №12 не відбулося, а основне зобов'язання за Кредитним договором не припинилося, приймаючи до уваги, що Договором іпотеки сторони погодили, що іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань, в т.ч. за можливими додатковими договорами до Кредитного договору, передав в іпотеку відповідні земельні ділянки, підстави для визнання іпотеки, яка виникла на підставі Договору іпотеки, припиненою, відсутні. Позовні вимоги про визнання припиненою іпотеки та припинення Договору іпотеки є такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу заявлених позивачем позовних вимог про: - скасування обтяження іпотекою та заборони відчуження, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. щодо земельних ділянок, що належать ТОВ «Компанія Дорадо» як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476, заборони відчуження №№ 477, 478), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.; - зобов'язання відповідача - ПАТ «Родовід Банк» надати в установленому по рядку приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області заяву і всі необхідні документи для проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяжень з вилученням (виключенням) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційних записів № № 477, 478, а також будь-яких ін ших реєстраційних записів щодо іпотек, обтяжень, заборон відчуження щодо земельних ділянок, що належать позивачу - ТОВ «Компанія Дорадо» як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєст раційний номер 476); - зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) Байдик Тамару Михайлівну - відповідача-3, зняти всі наявні обтяження іпотекою, заборони відчуження та вилучити (виключити) реєстраційні записи №№ 477, 478, а також будь-які інші реєстраційні запи си з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо земельних діля нок, які належать ТОВ «Компанія Дорадо» як власнику, і які визначені як предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстрацій ний номер 476), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М., колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. у зв'язку із посвідченням Договору іпотеки, накладено заборону відчуження предмету іпотеки - земельних ділянок кадастровий номер :02:002:0051, кадастровий номер :02:001:0004, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що викладені ТОВ «Компанія Дорадо» позовні вимоги є похідними від вимог про визнання припиненою іпотеки земельних ділянок, зареєстрованої згідно Договору іпотеки від 19.03.2010 №79.1/002-ІП.1-09 (реєстраційний номер 476), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М.

Відтак, оскільки судом встановлена відсутність підстав для припинення іпотеки, яка виникла на підставі Договору іпотеки, зазначені позовні вимоги, як похідні, також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дорадо» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/10348/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/10348/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко