КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа№ 911/2516/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Палькевич Н.С., дов. № 66 від 14.03.2016 р.,

від відповідача - не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на рішення Господарського суду Київської області

від 06.09.2016 року

у справі № 911/2516/16 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут»

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про стягнення 299 880, 97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.09.2016 року по справі № 911/2516/16 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» 267 906,73 грн. основного боргу, 6 945,97 грн. інфляційних втрат, 1 860,46 грн. 3% річних, 23 167,81 грн. пені, 4 498,21 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Квартирно-експлуатаційний відділ звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016 року по справі № 911/2516/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М. та призначено до розгляду на 14.11.2016 року.

09.11.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 23.11.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2016 року, у зв'язку з прийманням суддею Алдановою С.О. участі в підготовці суддів у Національній школі суддів України, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/2516/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 року справу № 911/2516/16 прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 року відкладено розгляд справи на 07.12.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 року відкладено розгляд справи на 21.12.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.12.2016 року, у зв'язку із звільненням у відставку судді Коршун Н.М., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/2516/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Алданової С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 року справу № 911/2516/16 прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справ повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку судового рішення першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

18.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (далі - позивач, постачальник, ТОВ «Київоблгаз Збут») та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква (далі - відповідач, споживач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141084NNZEВO16 (далі - Договір).

За умовами Договору постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору річний плановий обсяг постачання газу - до 60 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у січні - 10 тис.куб.м., у лютому - 13 тис.куб.м., у березні - 8 тис.куб.м., у квітні - 5 тис.куб.м., у жовтні - 5 тис.куб.м., у листопаді - 9 тис.куб.м., у грудні - 10 тис.куб.м.

Згідно п. 3.6 Договору, його загальна сума складає 474 876,00 грн.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу сплачується до 25 числа поточного місяця, згідно виставлених актів приймання-передачі газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця.

Як передбачено п. 4.3 Договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

У відповідності до 5.4.2 Договору споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Умовами п. 11.1 Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Позивач за січень-квітень 2016 року поставив, а відповідач прийняв газ на загальну суму 311 154,58 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2016 року № КОЗ00002575 на суму 127 306,34 грн., від 29.02.2016 року № КОЗ00004138 на суму 93 115,27 грн., від 31.03.2016 року № КОХ00010169 на суму 83 119,13 грн., від 30.04.2016 року № КОЗ00010489 на суму 7 613,84 грн., підписаними представниками сторін та скріпленим печатками підприємств.

Відповідач свої зобов'язання за Договором з оплати поставленого газу виконав частково, сплативши лише 43 247,85 грн.

Таким чином, борг відповідача за поставлений позивачем газ склав 267 906,73 грн.

Враховуючи зазначене, ТОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду з даним позовом та просить суд стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на свою користь заборгованість у сумі 267 906,73 грн.

Крім того, враховуючи прострочення виконання основного зобов'язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за період з березня по червень 2016 року включно 6 945,97 грн. інфляційних втрат, за період з 11.03.2016 року по 28.07.2016 року 1 860,46 грн. 3% річних та за період з 11.03.2016 року по 28.07.2016 року 23 167,81 грн. пені.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин поставки, застосовуються загальні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно актів приймання-передачі природного газу з січня по квітень 2016 року позивач поставив відповідачу газ на суму 311 154,58 грн., відповідач оплатив поставлений газ частково на суму 43 247,85 грн., у зв'язку з чим у споживача виникла заборгованість перед постачальником у розмірі 267 906,73 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості у розмірі 267 906,73 грн. суду надано не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованості за поставлений по Договору газ у сумі 267 906,73 грн.

Враховуючи прострочення виконання основного зобов'язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 23 167,81 грн. пені за період з 11.03.2016 року по 28.07.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судова колегія звертає увагу, що Договір між сторонами укладено 18.04.2016 року, тоді як розрахунок пені здійснений починаючи з 11.03.2016 року, тобто до моменту його підписання.

Позивач, нараховуючи пеню до моменту укладення Договору послався на п. 11.1 Договору, яким у відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України, встановлено, що його умови поширюються на період з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Таким чином, позивач вважає свої розрахунки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з чим погодився і суд першої інстанції.

Проте, судова колегія звертає увагу, що п. 11.1 Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Тобто, умови Договору про його дію з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року поширюються лише в частині постачання газу. У Договорі відсутнє посилання на те, що інші його умови, зокрема щодо нарахування пені, поширюють свою дію на період з 01.01.2016 року до моменту укладення Договору.

Таким чином, позивач має право на стягнення пені з моменту укладення Договору.

Колегія суддів, враховуючи зазначене вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, з урахуванням вірних строків розрахунку, дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 18 242,22 грн.

Отже, в частині стягнення пені оскаржуване рішення підлягає зміні.

Крім того, враховуючи прострочення виконання основного зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача 1 860,46 грн. 3% річних за період з 11.03.2016 року по 28.07.2016 року та 6 945,97 грн. інфляційних втрат за період з березня по червень 2016 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 860,46 грн. 3% річних та 6 945,97 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016 року по справі № 911/2516/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині стягнення пені.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016 року по справі № 911/2516/16 в частині стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» 23 167,81 грн. пені - змінити.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1, ідентифікаційний код 08167863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, 2Г, літ. А, ідентифікаційний код 39592941) 18 242,22 грн. пені.

4. В іншій частині рішення залишити без змін.

5. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1, ідентифікаційний код 08167863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, 2Г, літ. А, ідентифікаційний код 39592941) 4424,23 грн. витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд позовної заяви.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, 2Г, літ. А, ідентифікаційний код 39592941) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1, ідентифікаційний код 08167863) 81,27 грн. витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

7. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду Київської області.

8. Матеріали справи № 911/2516/16 повернути до Господарського суду Київської області.

9. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 22.12.2016 року.