РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016Справа №910/20452/16
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛУКРГАЗ"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІ"

про стягнення 30 734,92 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Свіщ О.А., довіреність № 23/11 від 23.11.2016

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛУКРГАЗ" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ" про стягнення 30 734,92 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням умов Договору поставки № 1702 від 01.12.2015, відповідно до яких позивач зобов?язувся поставляти, а відповідач купувати газ скраплений. Відповідно до 2.2 вищезазначеного договору відповідач зобов?язувся здійснити оплату за товар протягом 2-х банківських днів з дати його поставки. Відповідно до видаткової накладної відповідачем був одержаний товар на суму 26 726, 02 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо оплати за отриманий товар не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 порушено провадження у справі № 910/20452/16 та призначено розгляд на 25.11.2016.

18.11.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових матеріалів на вимогу ухвали суду.

В судове засідання 25.11.2016 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 25.11.2016 відкладено розгляд справи на 16.12.2016.

В судове засідання 16.12.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 16.12.2016 представник відповідача не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз. 1 підпункту 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в судовому засіданні 16.12.2016 судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.12.2016 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.12.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.12.2015 між позивачем, як постачальником та відповідачем, як покупцем було укладено Договір поставки скрапленого газу №1702, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність , а покупець зобов'язується прийняти та оплатити скраплений газ, надалі - продукція, а саме газ скріплений. ДСТУ 4047-2001, в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, кількість, найменування та ціна продукції вказується у видатковій накладній, яка видається постачальником покупцю і є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.2 Договору, покупець зобов'язується оплатити 100 % вартості продукції, зазначеної у рахунок-фактурі на оплату, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту здійснення фактичної передачі продукції.

З матеріалів справи, а саме видаткової накладної № SP-05902 від 17.08.2016 вбачається, що відповідачем одержано товар на загальну суму 26 726.02 грн.

Крім того в матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.08.2016 по 29.08.2016 підписаний представниками сторін та скріплений печатками, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 26 726,02 грн.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору поставки скрапленого газу №1702 від 01.12.2015 свідчать про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки, а тому саме він та відповідні положення статей параграфів 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) та параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначають права та обов'язки сторін зі здійснення передбаченої договором поставки товару та її оплати.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 26726,02 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 4008,90 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 4.3 Договору, у випадку прострочення оплати покупцем на строк, що перевищує строк вказаний у п. 2.2 на 2 (два) календарні дні, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 15% від несплаченої суми за поставлену продукцію.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача штрафу в розмірі 4008,90 грн. обгрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити .

2 Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ» (02217, м. Київ, вул.. Закревського, 22. Ідентифікаційний номер 32978514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛУКРГАЗ» (02217, м. Київ, вул.. Закревського, 22, ідентифікаційний код 34183563) 26726 (двадцять шість тисяч сімсот двадцять шість) грн. 02 коп. основної заборгованості, 4008 (чотири тисячі вісім) грн. 90 коп. штрафу, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.2016

Суддя Мельник В.І.