ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа № 904/716/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівСибіги О.М., Швеця В.О.
за участю представників:
позивача (відповідача за зустрічним позовом)не з'явились (про час і місце слухання справи повідомлені належним чином)
відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з'явились (про час і місце слухання справи повідомлені належним чином)
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2016
у справі№904/716/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра""
простягнення 48733,05 грн.
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра""
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина"
простягнення 151862,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" про стягнення 46640,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зобов'язання з поставки товару, яке виникло на підставі усної домовленості між сторонами та на виконання якого позивач за первісним позовом частково сплатив вартість товару.

ТОВ "Гранд-запчастина" зазначало, що в результаті прострочення боржника зобов'язання втратило для нього інтерес, про що продавця було повідомлено та надана вимога про повернення оплаченої суми. ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" грошові кошти у відповідь на отриману претензію не повернуло.

Заявою від 03.03.2016 ТОВ "Гранд-запчастина" збільшило розмір заявлених вимог та просив суд стягнути на його користь відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 48319,04 грн., 3% річних 414,01 грн. та судові витрати 1378,00грн. (т.1, а.с.26-27).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" (відповідач за первісним позовом) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом про стягнення з ТОВ "Гранд-запчастина" заборгованості за договором поставки від 26.05.2015 в розмірі 151862,84 грн., з яких 145000,00грн. сума заборгованості, 4014,48 грн. сума інфляційних втрат, 2848,36 грн. 3% річних.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом посилався на неналежне виконання покупцем умов усної домовленості між сторонами в частині повної оплати за товар. Крім того, зазначав, що продавець вимогами від 06.07.2015 та від 01.10.2015 повідомив покупця про готовність товару для відвантаження, необхідність повністю оплатити вартість товару та забрати його.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016 (суддя Рудь І.А.) первісний позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" 46640,00 грн. передплати, 1299,31 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті первісного позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом умов усної домовленості з позивачем за первісним позовом щодо поставки товару, попередня оплата за який покупцем сплачена, в результаті чого покупець втратив інтерес до зобов'язання та правомірно, відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України відмовився від передання оплаченого товару та має право вимагати повернення попередньої оплати.

Відмовляючи в стягненні на користь первісного позивача інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції послався на те, що стягнення з постачальника суми попередньої оплати не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст.625 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що позивач за зустрічним позовом не доведено факту звернення до покупця з вимогами від 06.07.2015 та від 01.10.2015, у зв'язку з чим у ТОВ" Торговий дім "Ас-Терра" не виникло право вимоги оплати заборгованості в розмірі 145000,00 грн.

За апеляційною скаргою ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 (головуючий суддя Верхогляд Т.А., судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.) скасоване, у задоволенні первісного позову відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Запчастина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" 145000,00 грн. заборгованості, 4014,48 грн. інфляційних втрат, 2848,34 грн. 3% річних та судові витрати в розмірі 6299,55 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Запчастина" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2016, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016 залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 530, 613, 655 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.11.2016 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Сибіга О.М., Корсак В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.11.2016 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

У зв'язку з навчанням з підвищення кваліфікації судді Корсака В.А. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.12.2016 було визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Сибіга О.М., Швець В.О.

13.12.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю участі у засіданні представника товариства.

Колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження наведених в його обґрунтування обставин.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що статтями 69, 1118 Господарського Процесуального Кодексу України обмежено строк розгляду касаційної скарги; в силу наданих статтею 1117 Господарського Процесуального Кодексу України повноважень, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, збирати нові, тощо, а перевіряє судові рішення виключно на дотримання судами при їх прийнятті норм матеріального та процесуального права; пункт 3 резолютивної частини ухвали Вищого господарського суду України від 30.11.2016 у справі № 904/716/14 доведено до відома сторін, що нез'явлення їх уповноважених представників у судове засідання касаційної інстанції не тягне перенесення справи на інші строки, не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Згідно з приписами статті 1114 Господарського Процесуального Кодексу України, учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, згідно умов усної угоди, на підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" рахунку № 163664 від 26.05.2015 на суму 191640,00 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" здійснило попередню оплату за поставку товарів (решето верхнє 84459011 у кількості 2 одиниць за ціною одиниці 79850,00 грн.) на загальну суму 49640,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2845 від 26.05.2015, № 2846 від 03.06.2015, № 2862 від 22.06.2015, № 2919 від 22.06.2015, № 2995 від 02.07.2015, наявними в матеріалах справи (а.с. 14, 15, 16, 17, 18).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.10.2015 позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 29.10.2015 № 2910, згідно якої позивач зазначив, що станом на дату складання даної претензії відповідачем не здійснено поставку обумовленого сторонами товару, який частково оплачений позивачем, у зв'язку із чим, посилаючись на приписи частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, позивач заявив про втрату інтересу до виконання зобов'язання, відмовився від прийняття виконання та вимагав відшкодувати йому збитки у розмірі внесеної попередньої оплати на суму 46640,00 грн. (а.с. 19).

Вказана претензія отримана відповідачем 06.11.2015, але залишена без відповіді та задоволення (а.с.20-21), що і стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом про стягнення 46640,00 грн. передплати, Інфляційних втрат 2192,08 грн. та 632,51 грн. 3% річних.

Доказів погашення заборгованості відповідач до суду не надав, проте звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому зазначив, що між сторонами було досягнуто усної домовленості на поставку товару решето верхнє (CSX) 84459011 у кількості 2 шт на суму 191640,00 грн., за результатами якої ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" виставлено до сплати ТОВ "Гранд-запчастина" рахунок № 163664 від 26.05.2015, який частково оплачений покупцем на суму 46640,00 грн.

Позивач за зустрічним позовом зазначав, що на виконання умов вказаного усного договору, ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" за власні кошти закупило у іноземного постачальника та поставлено на територію України вказаний вище товар, на підтвердження чого позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи надані копія договору поставки № АС-03-2013-SP від 01.04.2013, копія рахунку від 22.06.2015, копія CMR, копії податкових накладних та бухгалтерських виписок тощо (а.с. 48-56, 57, 58, 59-68, 69, 70).

Вимогами від 06.07.2015 та від 01.10.2015 ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" (позивач за зустрічним позовом) повідомило ТОВ "Гранд-запчастина" (позивач за первісним позовом) про готовність товару до відвантаження за складу за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Центральна, 25 за умови сплати повної вартості товару, у зв'язку із чим він вважав, що з урахуванням приписів статті 530 Цивільного кодексу України, граничний строк виконання грошового зобов'язання ТОВ "Гранд-запчастина" за усним договором поставки є таким, що настав 14.07.2015 (а.с. 73-74, 75, 76-77, 78).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на 25.03.2016 ТОВ "Гранд-запчастина" товар не забрало та його вартість у повному обсязі не оплатило, що стало підставою для звернення ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" із зустрічним позовом до суду про стягнення з відповідача за зустрічним позовом вартості спірного товару в сумі 145000,00 грн. та на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України 2848,36 грн. 3% річних за період з 15.07.2015 по 09.03.2016 та 4014,48 грн. інфляційних втрат за період з липня 2015 року по березень 2016 року.

Згідно статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судами, рахунок, виставлений відповідачем до сплати позивачу, містить усі необхідні відомості та реквізити, у сторін є первинні документи, які підтверджують виконання операції, а саме: платіжні доручення про оплату позивачем частини вартості не поставленого відповідачем товару тощо, що дає підстави вважати, що між сторонами укладено договір у спрощеній формі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у діях сторін волевиявлення на встановлення правовідносин безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

У відповідності до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено судом, позивач звертався до відповідача із претензією від 29.10.2015 № 2910, в якій повідомляв про втрату інтересу до угоди, відмовився від прийняття виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та вимагав відшкодувати йому збитки у розмірі внесеної попередньої оплати на суму 46640,00 грн. (а.с. 19).

Місцевий господарський суд, виходячи із того, що оскільки часткова попередня оплата поставки товару позивачем здійснена, а товар не поставлений, відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Гранд-запчастина" в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 46640,00 грн. є обґрунтованими і законними.

Проте, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України місцевий суд визнав безпідставним з огляду на те, що стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором купівлі-продажу, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Вказаної правової позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012.

А відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 2 192,08 грн. та 632,51 грн. 3% річних слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог місцевий господарський суд виходив із того, що відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

В силу положень статей 9, 16, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та статей 20, 216-220 та 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів на підтвердження звернення до відповідача за зустрічним позовом з вимогами від 06.07.2015 № 0607/2015-1 та від 01.10.2015 № 0110/2015-1, у зв'язку із чим у ТОВ "ТД "Ас-Терра" не виникло право вимоги оплати заборгованості в сумі 145000,00 грн.

Водночас, господарський суд правомірно не прийняв в якості належних доказів направлення вказаних вимог на адресу ТОВ "Гранд-запчастина" додані позивачем за зустрічним позовом до зустрічної позовної заяви копії списків поштових відправлень (а.с. 75, 78), оскільки зазначені в них ідентифікатори поштового відправлення (штрих-коди) внесені нерозбірливим почерком, що виключає можливість відстеження поштового відправлення через сайт Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Крім того, будь-яких інших доказів направлення відповідачу (позивачу за первісним позовом) (поштові чеки, описи вкладення в цінний лист із зазначенням документу тощо), позивачем за зустрічним позовом на вимогу суду до матеріалів справи не надано, як і будь-яких пояснень з цього приводу.

При цьому, суд врахував, що отримання зазначених письмових вимог заперечувалося відповідачем за зустрічним позовом.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що оскільки часткову попередню оплату поставки товару позивачем здійснено, а товар не поставлено, відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, позовні вимоги ТОВ "Гранд-Запчастина" в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 46640,00 грн. є обґрунтованими і законними.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого суду, відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольнивши зустрічні позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Гранд-запчастина" на користь ТОВ "Торговий дім "Ас-Терра" 145000,00 грн. заборгованості, 4014,48 грн. інфляційних втрат, 2848,34 грн. 3% річних, не повно з'ясувавши всі обставини дійшов помилкових висновків, в зв'язку з чим постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду, яким первісний позов задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено, залишенню в силі.

Стаття 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Статтею 11110 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110,11111 Господарського процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 у справі № 904/716/16 господарського суду Дніпропетровської області скасувати, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016 у даній справі залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ас-Терра" (52001, Дніпропетровська область, м.Підгороднє, вул.Центральна, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" (61099, м.Харків, вул.Лодзька, 8-А, ) 2733,54 (дві тисячі сімсот тридцять три грн. 54 коп.) судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді О.Сибіга

В.Швець