ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа № 925/1099/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреностями, відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреностями, третьої особи не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Відділу освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації до автошколи обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 районної ради про розірвання договору та стягнення 21519 грн. 66 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Відділ освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до автошколи обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (далі - відповідач) про розірвання договору оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року та стягнення 21519 грн. 66 коп. заборгованості з орендної плати та відшкодування судових витрат.

25.10.2016 року відповідач подав письмовий відзив на позов (вх. № 21525/16), у якому заперечував проти позову з мотивів необґрунтованості і безпідставності позовних вимог. Заперечення вмотивовано тим, що 15.06.2016 року за вих. № 68 відповідач направив позивачу лист з проханням про розірвання договору у звязку із нерентабельністю дільниці та ненадходженням коштів за навчання. Також представник відповідача зазначає, що в грудні 2015 року сторони дійшли згоди щодо дострокового розірвання договору про що відповідач листом від 30.12.2016року просив позивача розірвати даний договір з 31.12.2015 року (а.с. 45-48).

25.10.2016 року третя особа подала суду письмові пояснення (вх. № 21583/16) в яких, зокрема, просила суд проводити розгляд справи без участі її представника.

В засіданні суду представники позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримали і просили задовольнити повністю, представники відповідача позов не визнали і просили суд в його задоволені відмовити з мотивів, викладених у письмовому відзиві.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради № 35-4/VI від 25.09.2014 року «Про надання погодження на продовження терміну договорів оренди майна районної комунальної власності» (а.с. 59) надано погодження відділу освіти райдержадміністрації на продовження терміну дії договорів оренди майна районної комунальної власності шляхом їх поновлення за проведеною незалежною оцінкою обєктів оренди на строк 2 роки 11 місяців з автошколою обласної організації всеукраїнської спілки автомобілістів на оренду частини приміщення господарської групи відділу освіти, що знаходиться за адресою: м.Корсунь-Шевченківський, вул. Леніна, 76 площею 82 м2 для навчальних класів автошколи та меблів, стендів, макетів, тренажерів, навчальних посібників.

30.09.2014 року між відділом освіти Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації, як орендодавцем, та автошколою обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, як орендарем, було укладено договір оренди комунального майна № 64 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець (позивач) зобов'язався передати, а орендар (відповідач) прийняти в строкове платне користування індивідуально визначене майно районної комунальної власності частини приміщення господарчої групи загальною площею 82 м2, та корисною площею 76 м2, яке знаходиться на балансі позивача і ринкова вартість якого, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 05.09.2014 року, становить 70 403 грн.

Крім того, сторони Договору погодили усі істотні умови договору, зокрема:

п. 2.4 - у випадку розірвання Договору оренди, закінчення терміну його дії та відмови від його продовження «орендар» зобовязаний в 10-денний строк передати «орендодавцю» орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу майна, згідно з ОСОБА_1 прийому-передачі обєкта оренди;

п. 3.1 - орендна плата визначається, відповідно до рішення районної ради від 25.06.2013 року № 21-14/VI та результатами конкурсу на оренду зазначеного майна і перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим згідно виставленого рахунку;

п. 3.2 - розмір орендної плати за рік становить 7040 грн. 30 коп., а за перший місяць оренди згідно розрахунку складає 591 грн. 39 коп. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць;

п. 3.4 у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі;

п. 4.3 у разі припинення Договору, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гірше ніж на час передачі його в оренду, відшкодувати вартість пошкодженого майна;

п. 8.3 за несвоєчасну сплату орендної плтаи, орендар сплачує пеню в розмір 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня;

п. 8.4 за несплату рахунків оренди більше 3 (трьох) місяців договір розривається без згоди орендаря.

Договір укладено на термін з 30.09.2014 року по 01.09.2017 року (п. 9.1 Договору). Відповідно до п.п. 9.3, 9.4 Договору договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду У випадках, передбачених чинним законодавством; сторони погоджуються, що цей Договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар: не користується майном відповідно до умов Договору, навмисно або з необережності погіршує стан приміщення, систематично порушує терміни здійснення будь яких платежів за цим Договором.

На виконання умов Договору позивач за ОСОБА_1 прийому-передачі нежитлових приміщень від 30.09.2014 року передав, а відповідач прийняв приміщення загальною площею 82 кв.м. господарчої групи (а.с. 17).

Відповідач в порушення умов Договору, своєчасно та в повному обсязі не сплатив орендні платежі за період лютий грудень 2015 року, в результаті чого, за розрахунком позивача, за ним утворилась заборгованість станом на 31.12.2015 року в сумі 7878 грн. 78 коп., а також за період січень-травень 2016 року, в результаті чого за ним утворилась заборгованість за вказаний період у сумі 5 404 грн. 41 коп. на яку нараховано 3 402 грн. 54 коп. пені. Крім того, до суми заборгованості за період січень-травень 2016 року позивачем включено 4 833 грн. 93 коп. відшкодування комунальних послуг, що разом за період з лютого 2015 року по травень 2016 року становить 21519 грн. 66 коп.

Позивачем неодноразово надсилалися відповідачу листи з вимогою про погашення заборгованості, зокрема, від 10.06.2015 року № 374, від 26.06.2015 року № 414 та від 24.12.2015 року № 608, у відповідь на які відповідач листами від 16.06.2015 року № 68, від 02.07.2015 року № 73 та від 30.12.2015 року № 141 повідомив про неможливість погашення боргу у звязку з відсутністю коштів, крім того, просив розірвати Договір з 31.12.2015 року (а.с.18-23).

30.03.2016 року та повторно 15.04.2016 року позивачем були направлені листи № 195 та № 237 з проханням оплатити рахунки по сплаті оренди та зявитися за місцезнаходженням позивача для розірвання Договору (а.с. 24-25), проте відповідач борг не сплатив та спірний Договір в установленому порядку не розірвав.

29.04.2016 року позивача направив на адресу відповідача претензію № 263 з вимогою погасити заборгованість за оренду та комунальні послуги у 2015 році на суму 7 878,78 грн. та 9849,52 грн. у 2016 році (а.с. 26), проте відповідач заборгованість не оплатив, вмотивованої відповіді на претензію не надав.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Отже, предметом спору, що розглядається у даній справі, є заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача боргу за оренду комунального майна та розірвання договору оренди цього майна. Спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цим Договором.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про найм (оренду), зокрема, будівлі або іншої капітальної споруди, як окремий вид зобов'язань. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 7, 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, 795 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач в ході розгляду спору надав докази сплати після порушення провадження у справі частини суми основного боргу в розмірі 7878 грн. 78 коп. за період лютий грудень 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 292 від 19.10.2016 року на суму 7878,78 грн. (а.с. 56), у звязку з чим провадження у справі в частині вимог про стягнення 7878 грн. 78 коп. основного боргу підлягає припиненню судом на підставі пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно з пунктом 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», припинення провадження у справі на підставі пункту 11 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, заборгованість відповідача станом на момент прийняття рішення складає 5404 грн. 41 коп. за період січень-травень 2016 року Крім того, до суми заборгованості за вказаний період позивачем включено 4 833 грн. 93 коп. відшкодування комунальних послуг, що разом з сумою заборгованості по оренді становить 10238 грн. 34 коп.

Проте, позовна вимога про стягнення з відповідача 10238 грн. 34 коп. заборгованості підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з договору оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року, останній не містить положень, що передбачають обовязок відповідача відшкодовувати позивачу комунальні послуги, тому позовна вимога в частині стягнення з відповідача 4 833 грн. 93 коп.. комунальних послуг задоволенню не підлягає.

Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи та приписів вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що наявність і розмір спірної заборгованості з орендної плати в розмірі 5404 грн. 41 коп. за період січень травень 2016 року позивачем обґрунтована та підтверджена поданими документами, відповідачем не спростована, на час прийняття рішення не погашена, вимога про її стягнення відповідає умовам договору і нормам законодавства, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку, а посилання відповідача на припинення дії договору за взаємною згодою сторін суд вважає безпідставним, оскільки воно суперечить фактичним обставинам справи та не ґрунтується на законі.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3402 грн. 54 коп. пені, нарахованої на заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за загальний період з 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р.

Виконання зобов'язання, згідно з ч. 1 ст 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Вимога позивача про стягнення 3402 грн. 54 коп. передбачена п. 8.3 Договору, відповідає приписам ч. 6 232 ГК України, ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому вимога позивача в цій частині є такою, що також підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про розірвання договору оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року на підставі ст.ст. 651, 782 Цивільного кодексу України.

Так відповідно до приписів ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Листи на які посилається відповідач не містять відомостей про взаємну згоду сторін про розірвання договору. Крім того, відповідач на час розгляду справи орендоване майно позивачу по акту прийому передачі не повернув.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Приписами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» унормовано, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, оскільки відповідачем були порушені умови Договору оренди в частині здійснення орендних платежів, враховуючи надане Договором оренди позивачу право на порушення справи в господарському суді про дострокове розірвання Договору оренди, суд дійшов висновку, що вимоги про розірвання Договору оренди є доведеними та обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків за користування майном, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги щодо стягнення 3402 грн. 54 коп. пені судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються в заявленому розмірі, вимога про стягнення боргу за період січень травень 2016 року підлягає частковому задоволенню в сумі 5404 грн. 41 коп. з підстав зазначених вище. В частині стягнення 7878 грн. 78 коп. суми основного боргу, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Враховуючи вищевикладені положення закону, умови договору оренди, встановлений судом факт невиконання відповідачем істотної умови договору оренди з оплати орендної плати у передбачений договором строк, суд вважає позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог виходячи з уточнених позовних вимог, в тому числі з врахуванням сплаченої після подачі позову суми основного боргу, що складає 2446 грн. 46 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди комунального майна № 64 від 30.09.2016 року, укладений між Відділом освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 19400, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, 35) та автошколою обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (, місцезнаходження: 18008, м. Черкаси, вул. Десантників, 4).

Стягнути з автошколи обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів , місцезнаходження: 18008, м. Черкаси, вул. Десантників, 4, на користь Відділу освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації - 5404 грн. 41 коп. заборгованості з орендної плати, 3402 грн. 54 коп. пені, 2446 грн. 46 коп. судових витрат.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 7878 грн. 78 коп. основного боргу припинити.

В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 4 833 грн. 93 коп. комунальних послуг, 309 грн. 54 коп. судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 22.12.2016 року.

Суддя В.М. Грачов