РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016Справа №910/21466/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" до Приватного підприємства "Абсолют-Холдінг" про зобов'язання укласти договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж, за участю представників позивача - Шевель І.П., довіреність № б/н від 09.09.2016 року, відповідача - Хоньків І.М., довіреність №б/н від 23.10.2016 року, Олексюк Н.Ю., довіреність №б/н від 23.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання відповідача укласти договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж в редакції позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2016 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 12.12.2016 року.

06.12.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

12.12.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 14.12.2016 року.

14.12.2016 року в судовому засіданні позивачем надано через канцелярію суду надано доповнення до позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.07.1994 року між Київською кінокопіювальною фабрикою, правонаступником якої є Державне підприємство "Національний центр Олександра Довженка" (орендодавець) та Приватним підприємством "Абсолют-Холдінг" (орендар) був укладений договір оренди №41, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі - майно) площею 5980,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус №2, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" (надалі - балансоутримувач), вартість якого за експертною оцінкою станом на 01.02.1999 року становить 6 763 926 (шість мільйонів сімсот шістдесят три тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. Майно передається в оренду з метою розміщення офісів, складів та здійснення торгівельної діяльності (п. 1.1. договору в редакції договору внесеній додатковим договором №3825 від 21.05.2007 року до договору).

Згідно п. 5.8. договору орендар зобов'язаний укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно п. 10.1. договору цей договір укладено з 04.07.1994 року по 04.07.2014 року.

У відповідності п. 10.5. договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Предметом позову є вимога позивача про зобов'язання відповідача укласти з ним договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж в редакції позивача.

В обгрутнування позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідач у відповідності до п. 5.8. договору зобов'язаний укласти з ним договір про відшкодування витрат позивача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг відповідачу.

Предметом запропонованого позивачем договору є компенсація за рахунок відповідача земельного податку, а також витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на утримання зовнішніх каналізаційних мереж.

Відповідач не погоджується із запропонованою позивачем редакцією договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж та вказує на те, що позивач пропонує завищений тариф з надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення в порівнянні з діючими тарифами та розцінками.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із ч. 1-5 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Проте, враховуючи те, що вчинення стороною дій, направлених на укладення і, відповідно, підписання будь-якого правочину - є правом сторони, яке реалізується у встановленому законом порядку, а не її обов'язком, що узгоджується зокрема з приписами ст. ст. 6, 203, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України та ст. ст. 180, 181 Господарського кодексу України, виходячи з обумовлених законом прав та охоронюваних інтересів сторін договору, зокрема свободи укладення договору, відповідно, підписання будь-якого цивільно-правового договору, зокрема і договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж, який є предметом цього спору, - є саме правом, а не обов'язком сторони

Окрім того, в п. 5.8. договору оренди сторони домовились про зобов'язання орендаря укласти з позивачем договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, а позивач запропонував відповідачу (орендарю) укласти договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж, включивши в нього компенсацію земельного податку та витрат на утримання зовнішніх мереж, що не передбачалось умовами п. 5.8. договору оренди.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги про зобов'язання відповідача укласти договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та інженерних мереж в редакції позивача не підлягають задоволенню, тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.12.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна