ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 р. Справа № 918/1110/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області

про стягнення в сумі 1 186 608 грн. 43 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 18/173 від 15.04.2016р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 186 608 грн. 43 коп., з яких: 831 756 грн. 00 коп. заборгованість, 38 899 грн. 00 коп. 3% річних та 315 953 грн. 43 коп. інфляційні втрати.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 30 вересня 2014 року Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області уклали договір № 12, на виконання умов якого позивачем надано послуги по поточному ремонту автомобільної дороги Ррівне-Тайкури-Оженин км 0+00 - км 2+560 за рахунок коштів державного бюджету, однак відповідач взяте на себе зобовязання по оплаті наданих послуг не виконав.

Ухвалою господарського суду від 25 жовтня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 918/1110/16, розгляд справи призначено на 07 листопада 2016 року.

07 листопада 2016 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні позовні вимоги заперечив у повному обсязі.

В судовому засіданні 07 листопада 2016 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 листопада 2016 року.

В судовому засіданні 21 листопада 2016 року оголошено перерву в судовому засіданні до 19 грудня 2016 року.

В судовому засіданні 19 грудня 2016 року представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Представник позивача в судове засідання 19 грудня 2016 року не з'явився, про причини не явки суд не повідомив.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19 грудня 2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2014 року між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (далі - Замовник) та Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Підрядник) укладено договір № 12 (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1. якого підрядник зобовязується надати послуги по поточному ремонту автомобільної дороги Рівне-Тайкури-Оженин на ділянці км 0+000 - км 2+560 за рахунок коштів державного бюджету відповідно до умов договору, а замовник прийняти такі послуги.

Відповідно до п.3.1. Договору ціна цього договору становить 3 458 005 грн. 00 коп., у тому числі: 576 334 грн. 00 коп. ПДВ.

Згідно з п. 3.2. Договору ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за надані послуги замовник здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника в строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня підписання сторонами довідки вартості виконаних робіт (Ф-КБ-3) та акту приймання виконаних робіт (Ф-КБ-2в).Відповідно до п.п. 5.1.-5.2. Договору строк надання послуг: вересень 2014 року - грудень 2015 року. Місце виконання послуг: автомобільна дорога Рівне-Тайкури-Оженин на ділянці км 0+000 - км 2+560; обсяг та кількість надання послуг визначені в Технічному завданні.

У відповідності до п. 6.1. Договору замовник зокрема зобовязаний: приймати надані послуги згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в); своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги відповідно до бюджетних асигнувань; контролювати надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, а щодо фінансових зобов'язань - до повного і належного їх виконання. (п.10.1.)

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у лютому 2015 року надано обумовлені в даній угоді роботи на загальну суму 831 756 грн. 00 коп. Факт виконання та вказана вартість цих робіт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми №КБ-3 за лютий 2015 року, а також акту приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за лютий 2015 року. Зазначені вище акт та довідка підписані обома сторонами та скріплені відбитками їх печаток, довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми №КБ-3 за лютий 2015 року містить посилання на договір № 12 від 30 вересня 2014 року.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань, в передбаченому обсязі відповідач не оплатив виконані позивачем роботи.

Предметом спору у даній справі є вимога Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області заборгованості у розмірі 831 756 грн. 00 коп. з підстав невиконання останнім своїх зобов'язань щодо оплати наданих за договором № 12 від 30 вересня 2014 року послуг.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3% річних в розмірі 38 899 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в розмірі 315 953 грн. 43 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 12 від 30 вересня 2014 року, який за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань по договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми №КБ-3 за лютий 2015 року, а також актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за лютий 2015 року. При цьому, сам факт виконання Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" поточного ремонту автомобільної дороги Рівне-Тайкури-Оженин на ділянці км 0+000 - км 2+560 ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області не заперечується.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Щодо посилань відповідача на відсутність надходження відповідних бюджетних коштів на рахунок ОСОБА_1 автомобільних робіт у Рівненській області слід зазначити наступне.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 511 ЦК України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Зі змісту частини 2 статті 528 ЦК України вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Слід також зазначити, що за частиною 2 статті 218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Нормами статті 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 15 травня 2012 року у справі № 3-28гс12 ).

За наведених обставин, враховуючи наявні матеріали справи, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 831 756 грн. 00 коп. є підставними, ґрунтуються на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому підлягають задоволенню.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3% річних в розмірі 38 899 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в розмірі 315 953 грн. 43 коп.

Як визначено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат встановив, що розмір 3% річних становить 38 762 грн. 11 коп. (при заявленому - 38 899 грн. 00 коп.), інфляційні втрати 336 861 грн. 18 коп. (при заявленому 315 953 грн. 43 коп.), отже вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню задоволенню частково, інфляційні втрати підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 831 756 грн. 00 коп. боргу, 38 762 грн. 11 коп. 3% річних та 315 953 грн. 43 коп. інфляційних втрат є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню, в частині стягнення 136 грн. 89 коп. 3 % річних суд відмовляє

Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно з ч.1 ст.49 ГПК України в сумі 17 816 грн. 55 коп.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Пушкіна, 19, ) на користь Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7, ) 831 756 (вісімсот тридцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. боргу, 38 762 (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят два) грн. 11 коп. 3% річних, 315 953 (триста п'ятнадцять тисяч дев'ятсот три) грн. 43 коп. інфляційних втрат та 17 816 (сімнадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 55 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписане суддею 22 грудня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Пушкіна, 19).