ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2016 р.Справа № 924/1209/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради Хмельницької області, смт. Ярмолинці, Хмельницька обл.

про стягнення 107388,68 грн. боргу, з яких 33541,34 грн. пені, 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - директор.

У судовому засіданні 21.12.2016р., відповідно до ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 107388,68 грн. боргу, з яких 33541,34 грн. пені, 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №1758/14-БО-34 від 03.12.2013р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач на виконання умов договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 3021757,07 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р. Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов'язання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2016р. справа №924/1209/16 передана на розгляд судді Заярнюку І.В. Ухвалою від 08.12.2016р. про порушення провадження розгляд справи призначено на 21.12.2016р.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 21.12.2016р. не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату та час проведення засідання, що підтверджується наявним в матеріалах поштовим повідомленням від 12.12.2016р..

Представник відповідача в судове засідання з'явився, подав заяву про визнання позову, в якій визнав заборгованість Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в сумі 107388,68 грн. боргу, з яких 33541,34 грн. пені, 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, положення ст. 69 ГПК України, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

03.12.2013р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради Хмельницької області був укладений договір №1758/14-БО-34 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2. Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 1296,5 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень - 280, лютий - 240, березень - 220, квітень - 50, травень - 1,3, червень - 52,6, липень - 1,3, серпень - 1,3, вересень - 1,3, жовтень - 100, листопад - 120, грудень - 280.

Зі змісту п. 3.1. договору вбачається, що право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п.3.1.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.1 договору, кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів газу Покупця.

Пункт 5.1 договору зазначає, що ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється НКРЕ.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3459,00 грн. без урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 17%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 295,60 грн., крім того ПДВ - 17% - 50,25 грн., всього з ПДВ - 345,85 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3823,78 грн., крім того ПДВ - 17% - 650,04 грн., всього з ПДВ - 4473,82 грн. (п. 5.2 договору). Додатковими угодами від 31.01.2014р., 29.04.2014р., 27.05.2014р., 13.06.2014р., 30.09.2014р., 21.11.2014р., 26.12.2014р. до п. 5.2 договору купівлі-продажу природного газу №1758/14-БО-34 від 03.12.2013р. в частині ціни вносилися зміни.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.3 договору в платіжних дорученнях Покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором.

У відповідності до п. 7.2 договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору Продавець у січні - грудні 2014 року передав, а Покупець отримав природний газ на загальну суму 3021757,07 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.14р. (189,833 тис. куб. м. на суму 634184,97 грн.), від 28.02.12р. (190,509 тис. куб. м. на суму 636443,32 грн.), від 31.03.14р. (111,886 тис. куб. м. на суму 373783,38 грн.), від 31.10.14р. (23,196 тис. куб. м. на суму 148589,30 грн.), від 31.11.14р. (68,771 тис. куб. м. на суму 459558,09 грн.), від 31.12.14р. (100,396 тис. куб. м. на суму 769198,01 грн.).

Однак, в порушення умов договору, відповідач несвоєчасно здійснював оплату за поставлений газ, що підтверджується оборотною відомістю (операції по підприємству "Теплокомуненерого") за період з 01.01.2014р. по 29.02.2016р.

Станом на 30.01.2015р. заборгованість за договором №1758/14-БО-34 від 03.12.2013р. погашена відповідачем повністю.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ, позивач на підставі п. 7.2 договору нарахував пеню в розмірі 33541,34 грн. грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається наступне:

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи умови оплати за газ передбачені п. 6.1 договору та докази часткової оплати, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору №1758/14-БО-34 від 03.12.2013р.

Зокрема, відповідач зобовязаний був провести остаточний розрахунок за отриманий природний газ в наступні строки:

- за газ, отриманий в січні 2014 року - до 14 лютого 2014 року;

- за газ, отриманий в лютому 2014 року - до 14 березня 2014 року;

- за газ, отриманий в березні 2014 року - до 14 квітня 2014 року;

- за газ, отриманий в жовтні 2014 року - до 14 листопада 2014 року;

- за газ, отриманий в листопаді 2014 року - до 14 грудня 2014 року;

- за газ, отриманий в грудні 2014 року - до 14 січня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював оплату за газ частинами, розрахунок за газ за зобов'язаннями січня, лютого, березня, грудня проводився з порушенням строків, визначених договором.

Суд враховує і те, що приписами частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору №1758/14-БО-34 від 03.12.2013р. в частині несвоєчасної оплати вартості природного газу, тому наявні підстави для нарахування позивачем відповідачу пені, інфляційних втрат та річних.

Згідно розрахунку пені наявного в матеріалах справи, розрахунок останньої здійснений по кожному акту окремо з врахуванням часткової оплати суми боргу, зокрема: за зобов'язаннями січня 2014р. за період з 15.02.2014р. по 28.02.2014р., з 01.03.2014р. по 04.03.2014р., з 05.03.2014р. по 28.03.2014р. сума пені складає 5775,48 грн.; за зобов'язаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.03.2014р., з 29.03.2014р. по 14.04.2014р., з 15.04.2014р. по 30.05.2014р., з 31.05.2014р. по 06.06.2014р. сума пені складає 6262,00 грн.; за зобов'язаннями березня 2014р. за період з 15.04.2014р. по 06.06.2014р., з 07.06.2014р. по 16.06.2014р., з 17.06.2014р. по 16.07.2014р., з 17.07.2014р. по 28.07.2014р., з 29.07.2014р. по 30.07.2014р., з 31.07.2014р. по 31.10.2014р. сума пені складає 19639,77 грн.; за зобов'язаннями грудня 2014р. за період з 15.01.2015р. по 19.01.2015р., з 20.01.2015р. по 26.01.2015р., з 27.01.2015р. по 27.01.2015р., з 28.01.2015р. по 29.01.2015р., з 30.01.2015р. по 30.01.2015р. сума пені складає 1864,09 грн. Загалом розмір пені складає 33541,34 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують па користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Згідно п. 7.2 договору у разі невиконання відповідачем п. 6.1 договору він зобов'язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що позивачем правомірно здійснено її нарахування.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача три процента річних в сумі 5797,60 грн. та інфляційні втрати в сумі 68049,74 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами, пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Позивачем правомірно нараховані інфляційні втрати в сумі 68049,74 грн. - за зобов'язаннями січня 2014 року в сумі 8710,89 грн., за зобов'язаннями лютого 2014 року в сумі 22115,89 грн., за зобов'язаннями березня 2014 року в сумі 32039,16 грн., за зобов'язаннями грудня 2014 року в сумі 5183,81 грн.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок 3% річних, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно здійснено їх нарахування в сумі 5797,60 грн. по періодам аналогічним нарахуванню пені.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та стягненню з відповідача 33541,34 грн. пені, 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ст.ст. 44, 49 ГПК України у звязку із задоволенням позову судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43 ,44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради Хмельницької області про стягнення 107388,68 грн. боргу, з яких 33541,34 грн. пені, 5797,60 грн. 3% річних, 68049,74 грн. інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Ярмолинецької районної ради Хмельницької області (Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, смт. Ярмолинці, вул. Шевченка, буд. 33, код 14151777) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 33541,34 грн. (тридцять три тисячі п'ятсот сорок одну гривню 34 коп.) пені, 5797,60 грн. (п'ять тисяч сімсот дев'яносто сім гривень 60 коп.) 3% річних, 68049,74 грн. (шістдесят вісім тисяч сорок дев'ять гривень 74 коп.) інфляційних втрат, 1610,83 грн. (одну тисячу шістсот десять гривень 83 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Суддя І.В. Заярнюк

Повний текст рішення складено 26.12.2016р.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6).