РІШЕННЯ

13 грудня 2016 року Справа № 913/1164/16

Провадження №18/913/1164/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м .Київ

до відповідача комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго», м. Кремінна Луганської області

про стягнення 3.722.175,13 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. від 18.04.2014 № 14-94;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 1638549,71 грн. по оплаті вартості природного газу, поставлено позивачем відповідачу в січні-грудні 2015 року за договором купівлі-продажу природного газу від 22.12.2014 № 2281/15-БО-20, пені в сумі 1278742,84 грн., втрат від інфляції в сумі 708248,98 грн. та трьох процентів річних в сумі 96633,60 грн. за прострочення платежів.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 04.11.2016 № 685 визнав факт наявності заборгованості частково на суму 1573569,71 грн., зазначивши, що решту заявленої до стягнення заборгованості ним сплачено; проти вимог про стягнення пеня, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідач заперечував посилаючись на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Додатковими поясненнями від 28.11.2016 № 688 відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю (в тому числі в частині вимог про стягнення основної заборгованості), посилаючись на те, що між сторонами існують додаткові договірні відносини, якими заявлений до стягнення борг реструктуризовано, про що складено графік щодо погашення заборгованості терміном на 51 місяць, який погоджено головою Кремінської районної ради та головою Кремінської районної державної адміністрації.

Відповідач пояснив, що за вказаним графіком він погашає заборгованість за поставлений газ, що визнано позивачем у листі від 14.11.2016 № 26-7887/1.8-16.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору купівлі-продажу природного газу від 22.12.2014 № 2281/15-БО-20 (з додатковими угодами до нього), укладеному між сторонами за позовом, позивач в періоди: січень квітень 2015 р. та жовтень грудень 2015 р. поставив відповідачу природний газ на суму 6320351,43 грн., що підтверджується належним чином оформленими актами приймання-передачі природного газу, які підписані повноважними представниками сторін за договором та скріплені печатками підприємств, а також визнано відповідачем.

Відповідно до п. 6.1. договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем (відповідачем) до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У порушення умов договору відповідач своєчасно, у встановлений договором строк, вартість одержаного газу позивачу не сплатив, його борг складає 1573569,71 грн., що підтверджується матеріалами справи (розрахунком позивача та платіжними дорученнями відповідача).

Із розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, витікає, що станом на 08.08.2016 борг відповідача за поставлений у 2015 році газ складав 1.638.549,71 грн.

Відзивом на позовну заяву від 04.11.2016 № 685 та доданою до нього бухгалтерською довідкою від 04.11.2016 № 682, відповідач визнав наявність вказаного боргу станом на 08.08.2016 зазначивши, що в період з 12.08.2016 по 17.10.2016 ним було погашено борг на суму 64980 грн. Таким чином, станом на 17.10.2016 його борг склав 1.573.569,71 грн.

ОСОБА_2 доводи відповідача підтверджуються його платіжними дорученнями (копії 19-ти платіжних доручень на суму 64980 грн., датовані в період з 12.08.2016 по 17.10.2016, залучені до матеріалів справи) та визнані представником позивача в судовому засіданні (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Позивачем даний позов предявлено 19.10.2016, що підтверджується штампом пошти на конверті у якому позовні матеріали надійшли до суду.

Таким чином, станом на дату предявлення позову борг відповідача за газ складав 1.573.569,71 грн. (а не 1.638.549,71 грн. як вказано у позовній заяві).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню на суму 1573569,71 грн.

В решті вимог про стягнення боргу (до стягнення був заявлений борг в сумі 1638549,71 грн.) слід відмовити, так як решта боргу була сплачена відповідачем позивачу до предявлення позову.

Доводи відповідача, якими він заперечує проти вимог про стягнення боргу в сумі 1573569,71 грн. (про те, що між сторонами існують додаткові договірні відносини, якими заявлений до стягнення борг реструктуризовано) не приймаються судом до уваги за таких підстав:

Пунктом 10.3. договору (в редакції додаткової угоди від 30.12.2015 № 13) встановлено:

« 10.3. Сторони погодили наступний порядок внесення змін до цього Договору:

10.3.1. Усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово в формі додаткової угоди або угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін …

10.3.2. Сторони погодили, що зміни до цього Договору, викладені не в формі додаткової угоди або угоди про внесення змін до цього Договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим Договором.

10.3.3. …

10.3.4. Будь-які спільні протокольні рішення, …, листування між сторонами не вносять змін до цього Договору, та не можуть бути застосовані до відносин за цим Договором без підписання Сторонами окремої додаткової угоди або угоди про внесення змін до цього Договору.».

Позивач та відповідач не подали суду окремої додаткової угоди або угоди про внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу від 22.12.2014 № 2281/15-БО-20 щодо реструктуризації боргу в сумі 1573569,71 грн. (або в іншій сумі).

Додані до додаткових письмових пояснень відповідача від 28.11.2016 № 688 документи (Графік щодо погашення заборгованості ... та листи позивача) в силу вищенаведених положень п. 10.3. договору, не є належними документами, якими вносяться зміни у договір.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За таких обставин, доводи відповідача про існування додаткових договірних відносини, якими заявлений до стягнення борг реструктуризовано, не приймаються судом до уваги в звязку з їх необґрунтованістю.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в звязку з чим, на вимогу позивача на підставі п. 7.2. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України відповідач несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, та зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Разом з тим, ч. 2 ст. 2 Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» (далі ОСОБА_2 № 85-VIII) встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Час, визначений у статті 1 цього Закону до 31.12.2015.

ОСОБА_2 набрав чинності з 07.02.2015.

Відповідно до п. 6 Статуту ПАТ «НАК «Нафтогаз України» предметом діяльності Компанії є, зокрема: видобування нафти і природного газу; постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом; постачання природного газу за регульованим тарифом. Згідно п. 2 ст. 1 постанови КМУ від 25.07.2012р. № 705 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії.

Враховуючи, що природний газ є енергетичним ресурсом, а гарантованим постачальником цього ресурсу є позивач, останній є енергопостачальною компанією у розумінні ст. 2 Закону № 85-VIII.

Згідно п. 2.2. статуту відповідача предметом діяльності останнього є надання послуг з теплопостачання, постачання пари, гарячої води.

ОСОБА_2 послуги, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є комунальними послугами.

Відповідач здійснює свою господарську діяльність у м. Кремінна Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р.

Таким чином, відповідач є підприємством-виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно, в період з 07.02.2015 по 31.12.2015, на підставі ч. 2 ст. 2 Закону № 85-VIII, діяв мораторій на нарахування та стягнення позивачем з відповідача пені за порушення строків оплати природного газу, поставленого за договором купівлі-продажу природного газу від 22.12.2014 № 2281/15-БО-20.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 29.09.2015 по справі № 908/6344/14, в постанові від 24.02.2016 по справі № 905/1353/15 та в постанові від 03.08.2016 по справі 913/337/16.

У супереч вимогам вказаного Закону позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за період з 15.02.2015 по 31.12.2015 (за зобовязаннями січня, лютого, квітня, жовтня та листопада 2015 р.).

За таких обставин, у задоволенні вимог про стягнення пені за зобовязаннями січня, лютого, березня та квітня 2015 р. (на загальну суму 809795,64 грн.) слід відмовити повністю.

З урахуванням викладеного, пеня за зобовязаннями жовтня 2015 року повинна нараховуватись таким чином:

Із розрахунку позивача слід виключити лише першу позицію період з 15.11.2015 по 31.12.2015 (47 днів прострочення) на суму 22290,67 грн.

В решті розрахунок є вірним.

Таким чином, пеня за зобовязаннями жовтня 2015 р. складає 34113,47 грн. (56404,14 мінус 22290,67).

Пеня за зобовязаннями листопада 2014 року повинна нараховуватись таким чином:

Із розрахунку позивача слід виключити лише першу позицію період з 15.12.2015 по 31.12.2015 (17 днів прострочення) на суму 19974,59 грн.

В решті розрахунок є вірним.

Таким чином, пеня за зобовязаннями листопада 2015 р. складає 132785,34 грн. (152759,93 мінус 19974,59).

Розрахунок пені за зобовязаннями грудня 2015 р. за період з 15.01.2016 по 14.07.2016 є обґрунтованим (259783,13 грн.).

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню на суму 426681,94 грн. (34113,47 (за зобовязаннями жовтня) + 132785,34 (за зобовязаннями листопада) + 259783,13 (за зобовязаннями грудня)).

В решті вимог про стягнення пені (було заявлено до стягнення пеню в сумі 1278742,84 грн.) слід відмовити в звязку з необґрунтованістю та безпідставністю цих вимог.

Згідно обґрунтованому, перевіреному судом розрахунку позивача три проценти річних складають 96633,60 грн. та підлягають стягненню з відповідача.

Заявлені до стягнення втрати від інфляції, за винятком інфляційних, які нараховані за зобовязаннями жовтня та грудня 2015 р. (які визначено правильно), позивачем розраховано невірно.

Позивачем невірно визначена сума боргу, на яку нараховані інфляційні втрати, за зобовязаннями січня, лютого, березня, квітня та листопада 2015 р.

Зокрема, у розрахунку інфляційних, які нараховані за зобовязаннями січня 2015 р. (за винятком інфляційних за березень-квітень 2015 р. в сумі 326867,04 грн.) позивач нараховує втрати від інфляції за травень 2015 р. на борг в сумі 895717,30 грн.

Тоді як, відповідно до вказаних у цьому ж розрахунку даних про вартість природного газу, поставленого відповідачу у січні 2015 р. (1242273,63 грн.) та даних про фактичну оплату його відповідачем в період: березень - квітень 2015 р. (673423,37 грн.) борг відповідача станом на 30.04.2015 (з урахуванням оплати у березні - квітні 2015 р. в сумі 673423,37 грн.) складає 568850,26 грн. (1242273,63 мінус 673423,37).

Аналогічно безпідставно позивач визначає суми боргу відповідача при нарахуванні втрат від інфляції за зобовязаннями лютого, березня, квітня та листопада 2015 р.

Належний розрахунок втрат від інфляції виконаний судом:

Втрати від інфляції за зобовязаннями січня 2015 р.:

За березень-квітень 2015 р. інфляційні в сумі 326867,04 грн. визначено правильно.

За травень 2015 р.:

Борг 568850,26 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 102,2.

Борг з урахуванням індексу інфляції 581364,96572 грн.; втрати від інфляції 12514,70572 грн.; після округлення 12514,71 грн.

За червень 2015 р.:

Борг 127331 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 100,4.

Борг з урахуванням індексу інфляції 127840,324 грн.; втрати від інфляції 509,324 грн.; після округлення 509,32 грн.

Всього втрати від інфляції за зобовязаннями січня 2015 р. за період березень - червень 2015 р. складають 339891,07 грн. (326867,04 + 12514,71 + 509,32).

Втрати від інфляції за зобовязаннями лютого 2015 р.:

За квітень-червень 2015 р. інфляційні в сумі 187089,34 грн. визначено правильно.

За липень-листопад 2015 р.:

Борг 807365,87 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 101,14393012.

Борг з урахуванням індексу інфляції 1114817,68279543 грн.; втрати від інфляції 12608,50279543 грн.; після округлення 12608,50 грн.

За грудень 2015 р.:

Борг 723815,87 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 100,7.

Борг з урахуванням індексу інфляції 728882,58109 грн.; втрати від інфляції 5066,71109 грн.; після округлення 5066,71 грн.

Всього втрати від інфляції за зобовязаннями лютого 2015 р. за період квітень - грудень 2015 р. складають 204764,55 грн. (187089,34 + 12608,50 + 5066,71).

Втрати від інфляції за зобовязаннями березня 2015 р.:

За травень-грудень 2015 р. інфляційні в сумі 55584,25 грн. визначено правильно.

За січень 2016 р.:

Борг 691704,57 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 100,9.

Борг з урахуванням індексу інфляції 697929,91113 грн.; втрати від інфляції 6225,34113 грн.; після округлення 6225,34 грн.

За лютий 2016 р.:

Борг 101989,46 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 99,6.

Борг з урахуванням індексу інфляції 101581,50216 грн.; втрати від інфляції -407,95784 грн.; після округлення -407,96 грн.

Всього втрати від інфляції за зобовязаннями березня 2015 р. за період травень 2015 р. - лютий 2016 р. складають 61401,63 грн. (55584,25 + 6225,34 - 407,96).

Втрати від інфляції за зобовязаннями квітня 2015 р.:

За червень 2015 р. - лютий 2016 р. інфляційні в сумі 2218,32 грн. визначено правильно.

За березень 2016 р.:

Борг 30874,16 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 101.

Борг з урахуванням індексу інфляції 31182,9016 грн.; втрати від інфляції 308,7416 грн.; після округлення 308,74 грн.

Всього втрати від інфляції за зобовязаннями квітня 2015 р. за період червень 2015 р. - лютий 2016 р. складають 2527,06 грн. (2218,32 + 308,74).

Втрати від інфляції за зобовязаннями жовтня 2015 р. в сумі 8702,13 грн. розраховано позивачем правильно.

Втрати від інфляції за зобовязаннями листопада 2015 р.:

За січень-березень 2016 р. інфляційні в сумі 14633,73 грн. визначено правильно.

За квітень 2016 р.:

Борг 485702,55 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 103,5.

Борг з урахуванням індексу інфляції 502702,13925 грн.; втрати від інфляції 16999,58925 грн.; після округлення 16999,59 грн.

За травень 2016 р.:

Борг 420702,55 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 100,1.

Борг з урахуванням індексу інфляції 421123,25255 грн.; втрати від інфляції 420,70255 грн.; після округлення 420,70 грн.

За червень 2016 р.:

Борг 392902,55 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 99,8.

Борг з урахуванням індексу інфляції 392116,7449 грн.; втрати від інфляції -785,8051 грн.; після округлення -785,81 грн.

За липень 2016 р.:

Борг 369642,55 грн. (третя колонка в розрахунку позивача); індекс інфляції 99,9.

Борг з урахуванням індексу інфляції 369272,90745 грн.; втрати від інфляції -369,64255 грн.; після округлення -369,64 грн.

Всього втрати від інфляції за зобовязаннями листопада 2015 р. за період січень - липень 2016 р. складають 30898,57 грн. (14633,73 + 16999,59 + 420,70 - 785,81 - 369,64).

Втрати від інфляції за зобовязаннями грудня 2015 р. в сумі 50609,39 грн. розраховано позивачем правильно.

Всього втрати позивача від інфляції за зобовязаннями січня квітня 2015 р. та жовтня грудня 2015 р. складають 698794,40 грн. (339891,07 + 204764,55 + 61401,63 + 2527,06 + 8702,13 + 30898,57 + 50609,39) та підлягають стягненню з відповідача.

Розрахунок втрат від інфляції виконано судом за допомогою компютерної програми «Законодавство», версія 2.8.8.

В решті вимог про стягнення з відповідача втрат від інфляції (до стягнення були заявлені втрати від інфляції в сумі 708248,98 грн.) слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю цих вимог.

Доводи відповідача, якими він заперечував проти вимог про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, посилаючись на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не приймаються судом о уваги, так як положення ст. 2 вказаного Закону (в редакції на дату винесення судом рішення) стосуються лише кредитних договорів та договорів позики (про що прямо вказано у цій статті Закону).

Всього підлягають стягненню з відповідача грошові кошти в сумі 2795679,65 грн. (1573569,71 (борг) + 426681,94 (пеня) + 96633,60 грн. (три проценти річних) + 698794,40 грн. (втрати від інфляції)).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 41930,36 грн. (пропорційно розміру позовних вимог; заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 3722175,13 грн.; стягнуто судом - 2795679,65 грн.; позов задоволено на 75,1 %) підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго», м. Кремінна Луганської області, провулок Гастелло, 21, ідентифікаційний код 33587903, на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720, борг в сумі 1573569,71 грн., пеню в сумі 426681,94 грн., втрати від інфляції в сумі 698794,40 грн., три проценти річних в сумі 96633,60 грн., витрати на судовий збір в сумі 41930,36 грн.; наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

13 грудня 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 19 грудня 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко