ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 грудня 2016 року Справа № 916/1550/16

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКартере В.І.,
Кролевець О.А.,
розглянувши касаційну скаргу Виробничого кооперативу "Центр"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 (головуючий суддя Будішевська Л.О., судді Мишкіна М.А., Таран С.В.)
у справі№ 905/1550/16 Господарського суду Одеської області
за позовомОСОБА_4
доВиробничого кооперативу "Центр"
провизнання недійсним рішення позачергових загальних зборів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2016 зупинено провадження у справі №916/1550/16 до закінчення розгляду Кілійським районним судом Одеської області пов'язаної з нею справи № 502/2329/13-ц.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.08.2016 про зупинення провадження у справі №916/1550/16 скасувати, справу передати на розгляд Господарського суду Одеської області.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарських суду, відповідач звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2016, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Однак скаржником до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копій позивачу у справі.

Як роз'яснено у пункті 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" №11 від 24.10.2011, у застосуванні п.3 ч.1 ст.1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Отже, в порушення частини 4 статті 111 ГПК України, до касаційної скарги не додано доказів надіслання копій скарги іншим сторонам у справі.

Також до касаційної скарги заявником не додано належних доказів сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали суду у розмірі 1378,00 грн.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір" із змінами і доповненнями.

Положенням ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін та доповнень) визначені ставки судового збору, зокрема, за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно, належний розмір судового збору на момент подання касаційної скарги при зверненні у 2016 році становить 1378,00 грн.

Однак заявником на підтвердження сплати судового збору додано квитанцію № 78 від 22.11.2016 про сплату 100,00 грн.

Однак вказана квитанція не може вважатися належним доказом сплати судового збору, оскільки у ньому невірно вказані реквізити для зарахування коштів до Державного бюджету України, а саме зазначено інший рахунок отримувача: 0007; інший код отримувача: 2203102, а у призначенні платежу вказано, зокрема, судовий збір Верховний суд України, 060), що є порушенням порядку сплати судового збору при поданні касаційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з довідкою Вищого господарського суду України № 09.03-02/5084/16 від 21.12.2016 кошти, сплачені квитанцією № 78 від 22.11.2016 до спеціального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України,070)" не зараховано.

Відповідно до 2.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Як роз'яснено у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 (зі змінами й доповненнями) якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України є наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004 (змінено на 22030104 відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13, яким затверджено Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 №5),

символ звітності банку 254.

Відтак додану до касаційної скарги квитанцію № 78 від 22.11.2016 не можна вважати належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2016, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин подана касаційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 3, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Повернути Виробничому кооперативу "Центр" касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 у справі № 916/1550/16 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіВ.І. Картере
О.А. Кролевець