ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Справа № 911/3183/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, Київська обл., смт. Ставище

до товариства з обмеженою відповідальністю Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство , Київська обл., смт. Ставище

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:1. ПАТ Український будівельно-інвестиційний банк" м. Київ

2. ТОВ Нафтова компанія Народна , м. Київ

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1435 від 05.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 12.10.2016;

від третіх осіб: 1. ОСОБА_4, довіреність №2497 від 18.11.2016;

2. не зявились.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ставищенське Ремонтно-транспортне підприємство» оформлене протоколом зборів учасників №2 від 10.09.2015 щодо надання згоди на передання майна товариства в іпотеку на користь приватного акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на початку вересня 2016 року довідався, що 10.09.2015 відбулися загальні збори учасників товариства, на яких прийнято рішення: 1. Про звернення до керівництва ПАТ «Укранський будівельно-інвестиційний банк» з пропозицією виступити майновим поручителем по виконанню зобовязання ТОВ «НК «Народна» за кредитним договором №LV/U/04-0230 від 23.10.2013 та договором овердрафту №OV/U/04-0119 від 05.04.2013; 2. Про надання згоди на надання в іпотеку нерухомого майна приватному акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк»; 3. Про надання повноважень на укладання договору іпотеки. Позивач стверджує, що загальні збори учасників товариства проведені з грубим порушенням законодавства України та статуту товариства. Письмового повідомлення про скликання 10.09.2015 загальних зборів учасників товариства позивачеві надіслано не було, внаслідок чого він не знав і не міг знати про час і місце проведення зборів та їх порядок денний, на них присутній не був, участі у голосуванні не приймав, чим було порушено, як встановлений законодавством та статутом товариства порядок скликання, оповіщення учасників, так і право учасника на участь в управлінні справами товариства, на одержання інформації про діяльність товариства.

28.09.2016 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 28.09.2016, згідно якої останній просив суд на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України накласти арешт на майно загальною площею 6377,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1, а саме: контора, літ. П - 462,0 кв.м; котельня, літ. Б - 469,4 кв.м.; паливний цех літ. В 458,7 кв.м.; насосна, літ. Г - 24,7 кв.м.; станція технічного обслуговування літ. Д - 1400,4 кв.м; механізація тваринницьких приміщень, літ. Е - 877,1 кв.м.; - технічно-обмінний пункт, літ. Ж - 519,9 кв.м.; ремонтна майстерня, літ. З 1481,5 кв.м.; сторожка, літ. К - 25,1 кв.м.; моторний цех, літ. Л - 540,2 кв.м.; покрасочна, літ. М - 101,3 кв.м.; диспетчерська, літ. Н - 17,4 кв.м.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.10.2016 залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ПАТ Український будівельно-інвестиційний банк та ТОВ Нафтова компанія Народна.

Відповідач проти позову заперечував. Вважає вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що на збори учасників товариства 10.09.2016 були запрошені учасники, які володіють 92,4099% статутного капіталу, голосів яких було достатньо для прийняття рішення, у звязку з чим на збори не були запрошені інші учасники товариства, в тому числі позивач.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товарисвто Український будівельно-інвестиційний банк" проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, та просить у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що неповідомлення учасника, якщо воно навіть мало місце, не є безумовною підставою для скасування рішення загальних зборів, а позивач не міг вплинути на прийняття рішення загальних зборів. На зборах були присутні 5 учасників, які в цілому володіють 92,40998% статутного капіталу товариства. Рішення загальних зборів учасників товариства в повній мірі відповідають порядку денному та були прийняті одноголосно. Позивач володіє часткою у статутному капіталі в розмірі 0,2445% та аналогічною кількістю голосів, тобто фактично не міг вплинути на прийняття рішення навіть в разі незгоди із зазначеними рішеннями. Третя особа-1 зазначає, що позивачем не обґрунтовано, яким чином прийняте рішення про передачу в іпотеку майна товариства порушує його корпоративні права.

Також третя особа 1 ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» подав клопотання про обєднання в одне провадження справ, що перебувають в провадженні Господарського суду Київської області, а саме № 911/3180/16 за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», та №911/3183/16 16 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», посилаючись на те, що справи є однорідними.

Представник третьої особи - ТОВ Нафтова компанія Народна в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 17.10.2016, 21.11.2016, 07.12.2016 направлялись третій особі 2 з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення представника третьої особи 2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника третьої особи 2, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи - ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» у судовому засідання проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи 1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статуту ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», затвердженого протоколом №1 від 16.07.2015 ОСОБА_1 є учасником товариства та належить частка на загальну суму 2499,00 гривень, що становить 0,2445% статутного капіталу товариства та володіє 0,2445% голосів на Загальних Зборах Учасників.

10.09.2015 відбулися загальні збори учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», на яких було прийнято рішення:

1. З метою належного забезпечення зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Народна» перед приватним акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк»: звернутися до керівництва ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» з пропозицією виступити майновим поручителем по виконанню зобовязань ТОВ «НК «Народна» по кредитному договору LV/U/04-0230 від 23.10.2013 та договору овердрафту OV/U/04-0119 від 05.04.2013.

2. Надати згоду щодо надання в іпотеку ПАТ Український будівельно-інвестиційний банк - нерухоме майно, а саме: контора, літ. П - 462,0 кв.м; котельня, літ. Б - 469,4 кв.м.; паливний цех літ. В 458,7 кв.м.; насосна, літ. Г -24,7 кв.м.; станція технічного обслуговування літ. Д - 1 400,4 кв.м; механізація тваринницьких приміщень, літ. Е - 877,1 кв.м.; - технічно-обмінний пункт, літ. Ж - 519,9 кв.м.; ремонтна майстерня, літ. З 1 481,5 кв.м.; сторожка, літ. К - 25,1 кв.м.; моторний цех, літ. Л - 540,2 кв.м.; покрасочна, літ. М - 101,3 кв.м.; диспетчерська, літ. Н - 17,4 кв.м., розташоване за адресою: Київська область, Ставищенський район, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1 в якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ НК НАРОДНА на загальну суму 27584758,96 гривень;

3. Надати повноваження на укладання та підписання договору іпотеки вищевказаного нерухомого майна з Публічним акціонерним товариством Український будівельно-інвестиційний банк та інших документів директору ТОВ Ставищенське РТП - ОСОБА_6.

Рішення прийнято одноголосно. Зазначені рішення оформлено протоколом № 2 від 10.09.2015.

Зі змісту протоколу №2 від 10.09.2015 вбачається, що на зборах були присутні 5 учасників товариства, які володіють в сукупності 92,4099 % статутного капіталу: ТОВ Юридична компанія АТІС, частка якого в статутному капіталі товариства становить 49,04218 %; ОСОБА_6, частка якого в статутному капіталі товариства становить 29,2350 %; ОСОБА_7, частка якої в статутному капіталі товариства становить 13,7336 %; ОСОБА_8, частка якого в статутному капіталі товариства становить 0,2944 %; ОСОБА_9, частка якого в статутному капіталі товариства становить 0,1048 %, які сукупно володіють 92,40998% статутного капіталу.

28.09.2015 між публічним акціонерним товариством Український будівельно-інвестиційний банк (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором LV/U/04-0230 від 23.10.2013 передав в іпотеку нежитлові будівлі, а саме: контора, літ. П - 462,0 кв.м; котельня, літ. Б - 469,4 кв.м.; паливний цех літ. В 458,7 кв.м.; насосна, літ. Г -24,7 кв.м.; станція технічного обслуговування літ. Д 1 400,4 кв.м; механізація тваринницьких приміщень, літ. Е - 877,1 кв.м.; - технічно-обмінний пункт, літ. Ж - 519,9 кв.м.; ремонтна майстерня, літ. З 1 481,5 кв.м.; сторожка, літ. К - 25,1 кв.м.; моторний цех, літ. Л - 540,2 кв.м.; покрасочна, літ. М - 101,3 кв.м.; диспетчерська, літ. Н - 17,4 кв.м., розташоване за адресою: Київська область, Ставищенський район, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1.

Не погоджуючись з прийнятим загальними зборами учасників 10.09.2015 рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ставищенське Ремонтно-транспортне підприємство» оформленого протоколом зборів учасників №2 від 10.09.2015, з тих підстав, що в порушення вимог ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та п. 11.4. статуту ТОВ «Ставищенське РТП» не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів учасників товариства 10.09.2015 та про порядок денний, а також з тих підстав, що прийняте оспорюване рішення поставило товариство у скрутне становище без урахування думки всіх учасників товариства.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Корпоративні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України „Про господарські товариства та іншими законами України.

Частиною першою ст. 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Згідно ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Вказаній нормі повністю кореспондує зміст п. 11.4 Статуту товариства, згідно якого дата і місце проведення зборів та порядок денний повідомляється письмово всім учасникам не пізніше ніж за тридцять днів до початку зборів.

Відповідач в перебігу розгляду справи не заперечував того факту, що позивач про проведення загальних зборів 10.09.2015 не повідомлявся, оскільки його частка є не значною.

Зі змісту п. 2.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" вбачається, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: - невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до приписів п. 2.25. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

В перебігу розгляду справи судом встановлено, що позивач, що володіє часткою в розмірі 0,2445% статутного капіталу товариства участі у зборах учасників товариства 10.09.2015 не приймав і в порушення ст. 61 Закону України „Про господарські товариства та п. 11.4 статуту товариства не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів не був належним чином повідомлений про проведення зборів та порядок денний.

Наведене зумовлює висновки суду про задоволення позову про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Ставищенське Ремонтно-транспортне підприємство» оформленого протоколом зборів учасників №2 від 10.09.2015.

Щодо доводів відповідача та третьої особи 1 про те, що збори учасників 10.09.2015, на яких були присутні учасники товариства, що загалом володіють статутним капіталом товариства у розмірі 92,4099% були повноважними, в зв'язку з чим, відсутність на зборах позивача нібито не могла істотно вплинути на прийняття оспорюваних рішень суд приходить до наступних висновків.

Дійсно, в абзаці 6 пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Однак позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (п.2.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин").

Так, участь позивача у загальних зборах не обмежується виключно голосуванням, так як голосуванню передує обговорення ним з усіма присутніми учасниками питань порядку денного, внесення обґрунтованих пропозицій та виступи учасників, що за певних обставин може істотно вплинути на загальний хід голосування та змінити його результати в порівнянні з тими результатами, які мали місце внаслідок незаконного позбавлення позивача можливості взяти участь у загальних зборах.

Згідно п. 2.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016р, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Отже, одним із гарантованих прав учасника товариства є його право на участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Як роз'яснено в абзаці 2 пункту 11 та абзаці 1 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що скликання зборів учасників товариства було проведено з порушенням встановленої законом процедури, позивача не було належним чином та в установлений строк повідомлено про час та місце проведення зборів від 10.09.2015, їх порядок денний, чим порушені права позивача шляхом позбавлення його можливості ознайомитись з документами, пов'язаними з порядком денним зборів, вносити свої пропозиції щодо порядку денного загальних зборів (ч.2, 3 ст. 43, ч.5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"), а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом прийнято до уваги доводи третьої особи 1 зокрема про те, що позивач мав знати про прийняття загальними зборами оскаржуваного рішення, що таке рішення не порушує прав позивача, адже він не є власником майна, про передання якого в іпотеку прийнято рішення. Але ці доводи висновків суду не спростовують.

Дійсно, вбачається сумнівним той факт, що позивач довідався про прийняття оскаржуваного рішення лише у вересні 2016. Суд може певною мірою погодитися також із тим, що прийняття загальними зборами рішення про передання майна товариства в іпотеку безпосередньо на права позивача не впливають, адже він не є власником цього майна, його сфера впливу на долю цього майна обмежується участю у вищому органі управління товариства та голосуванням з питань, що стосуються розпорядження товариством його майном.

Суд також може підставно припустити, що ініціювання цього позову позивачем перебуває у сфері інтересів і самого відповідача, що може використовувати прийняте по цій справі рішення як інструмент боротьби проти третьої особи 1 щодо його права на звернення стягнення на предмет іпотеки, хоча задоволення позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників і не матиме своїми наслідками створення безумовних підстав для перегляду іпотечних правовідносин, що виникли між їх сторонами, в яких позивач жодної участі не приймає та приймати не повинен.

Разом з тим, суд не може керуватися припущеннями при прийнятті рішення та приймати його в залежності від того, як таке рішення може в подальшому використати заінтересована недобросовісна сторона. А тому, виходячи із презумпції добросовісності всіх учасників розглядуваних правовідносин, прийнятними та підставними можна вважати доводи позивача щодо необхідності судового захисту саме його корпоративного права права на участь в управлінні справами товариства, а право знати про проведення позачергових зборів учасників товариства, його порядок денний, місце та час проведення, як раз входить до змісту права на участь в управлінні справами товариства.

Позбавлення позивача права приймати участь у голосуванні з питань порядку денного загальних зборів учасників товариства, вочевидь, є порушенням його корпоративних прав, його прав учасника та, на переконання суду, є достатньою підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, що було прийнято з порушенням процедури скликання, організації та проведення загальних зборів, адже незначна частка учасника не позбавляє його права своєю участю у загальних зборах, наведенням своїх аргументів щодо питань, внесених до порядку денного, вплинути на результати голосування саме у такий спосіб.

За таких обставин, позбавлення учасника такого права, в даному випадку, дає суду підстави дійти висновку про задоволення позову та необхідність визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство, оформленого протоколом № 2 від 10.09.2015.

При цьому зміст прийнятих зборами рішень не має принципового значення. Адже доведеним вбачається сам факт порушення права учасника на участь в управлінні справами товариства у спосіб позбавлення його можливості бути присутнім на загальних зборах учасників та приймати участь у голосуванні.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову №б/н від 28.09.2016, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, з матеріалів справи судом також не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, спір не стосується безпосередньо майна, на яке позивач просить накласти арешт з метою забезпечення позову. Арешт нерухомого майна жодним чином не впливає на можливість виконання рішення суду про визнання недійсним рішення загальних зборів, адже таке рішення виконується не залежно від реєстрації права власності на нерухоме майно та його обтяження. Також слід зазначити, що позивач не є власником нерухомого майна або особою, що оспорює права на це майно.

Наведене зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши клопотання третьої особи - ПАТ Український будівельно-інвестиційний банк" про обєднання в одне провадження однорідних справ №911/3180/16 та №911/3183/16, суд зазначає наступне.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

З огляду на те, що вчинення відповідної процесуальної дії є правом, а не обовязком, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні відповідного клопотання.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремононтно-транспортне підприємство» (09400, Київська обл., смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1, код 03744669) оформлене протоколом зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремононтно-транспортне підприємство» №2 від 10.09.2015 стосовно проведення дій по передачі майна товариства в іпотеку Приватному акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 30-В, код 26547581).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремононтно-транспортне підприємство» (09400, Київська обл., смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1, код 03744669) на користь ОСОБА_1 (Київська обл., смт Ставища вул. Хутірська 2а) 1378,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 23.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 27.12.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник