РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/16333/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "100 Робіт"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Алдошина Н.О. - за довіреністю віл 23.03.2016 року

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 26 жовтня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Київстар" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю " 100 Робіт" (відповідач) про стягнення 41 758,00 грн. основного боргу, 1 360,40 грн. інфляційних втрат, 744,43 грн. 3% річних, 9 292,48 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Додаткової угоди від 15.04.2009 року до Договору про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/16333/16. Розгляд справи призначено на 12.10.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року розгляд справи відкладено на 26.10.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2009 року Закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем.", яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Київстар", (оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінформ" (агрегатор) укладено Додаткову угоду від 15.04.2009 року до Договору про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року (далі - Договір), якою зазначений договір погодили викласти в новій редакції.

Відповідно до п. 2.1. Договору оператор зобов'язується надати агрегаторові послуги, а агрегатор зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги, згідно з умовами цього Договору.

Перелік Коротких номерів доступу, що надаються агрегатору, визначено у Додатках, які є невід'ємною частиною цього Договору (п. 2.2. Договору).

За умовами п. 3.1. Договору послуги надаються оператором шляхом надання доступу до мережі оператора шляхом підключення та з'єднання кінцевого обладнання агрегатора з використанням короткого номеру доступу оператора.

Відповідно до п. 3.2. Договору факт початку надання послуг підтверджується Актом початку комерційної експлуатації Короткого номеру доступу, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.1. Договору на агрегатора покладено обов'язок приймати послуги оператора відповідно до умов цього Договору. Агрегатор зобов'язується підписувати та повертати оператору підписані Акти наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом. Датою отримання оператором Акту наданих послуг є або вхідна дата поштової кореспонденції або дата, проставлена представником оператора, що прийняла Акт наданих послуг при доставці кур'єрською поштою.

В силу п. 4.2. Договору агрегатор зобов'язується вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, згідно з умовами цього Договору та відповідно до рахунків-фактур, що виставляються оператором.

Згідно з п. 6.4. Договору до 10 числа місяця наступного за Звітним періодом оператор надає агрегатору рахунок на оплату одноразової плати за надання доступу до телекомунікаційної мережі оператора з використанням Короткого номеру доступу, який провайдер оплачує до 20 числа місяця наступного за звітним періодом.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що оператор щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за Звітним періодом, надає агрегатору Акт наданих послуг, який агрегатор підписує упродовж строку, визначеного умовами цього Договору, а також відповідний рахунок-фактуру на сплату щомісячної плати за користування послугами та відповідну податкову накладну. У випадку неотримання пакету документів протягом двох робочих днів після 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, провайдер повинен повідомити про це оператора за адресою .

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата щомісячної плати за користування послугами здійснюється агрегатором щомісяця, до 20 числа місяця, наступного за Звітним періодом, відповідно до рахунків-фактур, що виставляються оператором.

За умовами п. 13.1. Договору сторони домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його укладення і діє до 31 дня місяця грудня 2009 р. (включно), якщо інше не передбачено цим Договором. Якщо на дату закінчення строку дії цього Договору які-небудь з зобов'язань сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання.

Дія Договору автоматично продовжується на тих самих умовах на кожний наступний календарний рік, у випадку, якщо жодна зі сторін в строк не пізніше як за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії Договору (п. 13.2. Договору).

30.01.2011 року Закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінформ" укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року, якою погодили у тесті Договору, додаткових угодах та додатках до Договору слово «агрегатор» у всіх відмінниках замінити на «провайдер» у відповідному відмінку.

01.08.2011 року Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінформ" укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року, якою п. 1.1. Договору викладено в новій редакції.

01.06.2012 року Приватним акціонерним товариством "Київстар", Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінформ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "100 Робіт" укладено Додаткову угоду про заміну сторони у Договорі про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року, відповідно до якої Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінформ" передано всі права та обов'язки за вказаним Договором Товариству з обмеженою відповідальністю "100 Робіт".

Факт початку надання послуг за Договром підтверджується Актами початку комерційної експлуатації від 01.09.2007 року та від 13.11.2007 року, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами здачі-приймання наданих послуг від 30.06.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 31.07.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 31.08.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 30.09.2015 року на суму 11 000,00 грн.

В порядку, визначеному Договором, позивачем було виставлено відповідачу рахунки № 1506/59319 від 30.06.2015 року на суму 11 000,00 грн., № 1507/59967 від 31.07.2015 року на суму 11 000,00 грн., № 1508/60416 від 31.08.2015 року на суму 11 000,00 грн., № 1509/61038 від 30.09.2016 року на суму 11 000,00 грн.

30.09.2015 року ввідповідачем було здійснено часткову оплату у розмірі 2 242,00 грн. рахунку № 1509/61038 від 30.09.2016 року, що підтверджується довідкою №10040628.1-194849 від 27.11.2015 року ПАТ «Альфа-Банк».

Листами №23567/07 від 04.09.2016 року та №24054/01 від 11.09.2015 року позивач звертався до відповідача з вимогами сплатити заборгованість за Договором, які не виконані.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Додаткової угоди від 15.04.2009 року до Договору про надання телекомунікаційних послуг №480/07 від 21.08.2007 року щодо оплати наданих послуг, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 41 758,00 грн. основного боргу, 1 360,40 грн. інфляційних втрат, 744,43 грн. 3% річних, 9 292,48 грн. пені.

Відповідач у своєму відзиві визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 98 991,04 грн., проте заперечує проти сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих позивачем, оскільки за його розрахунком стягненню підлягають 12 105,00 грн. та 1 617,53 грн. відповідно.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, позивач умови Договору виконав, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печаткою актами здачі-приймання наданих послуг від 30.06.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 31.07.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 31.08.2015 року на суму 11 000,00 грн., від 30.09.2015 року на суму 11 000,00 грн.

Проте відповідач всупереч п.п. 4.2., 6.4 Договору своє зобов'язання з оплати вартості наданих послуг виконав частково, оплативши 2 242,00 грн. по рахунку № 1509/61038 від 30.09.2016 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 41 758,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодекс України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що строк оплати вартості наданих послуг згідно умов Договору настав, доказів оплати таких послуг в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з останнього 41 758,00 (вартість послуг за період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року) основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 1 360,40 грн. інфляційних втрат та 744,43 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат та 3% річних позивача, суд дійшов висновку про його правильність, у зв'язку із чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 360,40 грн. інфляційних втрат та 744,43 грн. 3% річних.

Також, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем заявлено до стягнення 9 292,48 грн. пені.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, суд вважає його вірним, у зв'язку із чим, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 9 292,48 грн.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "100 Робіт" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 12, ідентифікаційний код 37202431) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, ідентифікаційний код 21673832) грошові кошти: 41 758,00 грн. (сорок одна тисяча сімсот п'ятдесят вісім гривень 00 копійки) основного боргу, 1 360,40 грн. (одна тисяча триста шістдесят гривень 40 копійок) інфляційних втрат та 744,43 (сімсот сорок чотири гривні 43 копійки) грн. 3% річних, 9 292,48 грн. (дев'ять тисяч двісті дев'яносто дві гривні 48 копійок) пені та 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити сторонам у справі № 910/16333/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22.12.2016 року.

СуддяЮ.В. Цюкало