КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа№ 910/15758/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Яценко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 27.10.2016

у справі №910/15758/16 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 12 700,12 грн,

за участю представників:

від позивача: Синельніков М.О. - представник (довіреність від 14.12.2015 №ГО-15/198);

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (надалі - ПрАТ «Страхова група «ТАС», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» (надалі - ТДВ «СК «Київ РЕ», відповідач) про стягнення в порядку регресу 12 700,12 грн страхового відшкодування, виплаченого ним потерпілій особі за договором добровільного страхування наземного транспорту від 11.03.2015 №А433840.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі №910/15758/16 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 9 693,87 грн страхового відшкодування, 1 051,81 грн судового збору. У іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.12.2016.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржуване рішення змінити та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, про відкладення розгляду справи клопотань не заявляв, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому відповідного поштового відправлення.

Вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі уповноваженого представника відповідача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами та за відсутності зазначеного учасника судового процесу.

14.12.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 11.03.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (в тексті договору - страховик) та ОСОБА_3 (в тексті договору - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № А433840, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Hyndai Elantra», державний номер НОМЕР_1 (пункти 1.2.-1.3. договору).

Договір вступає в дію з 00-00 год. 30.03.2015, але не раніше дня, наступного за днем сплати страхового платежу (першої його частини) на поточний рахунок страховика та діє по 23-59 год. 29.03.2016 (пункт 5.1. договору).

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини 9 статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних та забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2015 о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_2, на 81 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ, на автостоянці АЗС «КЛО», рухаючись заднім ходом, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyndai Elantra», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.10.2015 року у справі № 755/17856/15-п водія автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована ТДВ «СК «Київ РЕ», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4779382, згідно якого ліміт по майну становить 50 000,00 грн, а франшиза - 1 000,00 грн.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyndai Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до рахунку-фактури №14071 від 31.08.2015 та акту прийому-передачі виконаних робіт № 11803 від 31.10.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyndai Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 13 700,12 грн.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 13 700,12 грн, про що склав страховий акт від 15.10.2015 №17935Р/40/2015. При цьому, частина страхового відшкодування в розмірі 3 006,25 грн була зарахована в рахунок несплаченого страхового платежу.

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 16.10.2015 №67283 підтверджується, що страховиком було перераховано останню частину страхового відшкодування в сумі 10 693,87 грн на рахунок ФОП ОСОБА_5.

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пункту 36.4. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

З полісу №АЕ/4779382 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно-правову відповідальність власника/водія транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, станом на 29.08.2015 було застраховано Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове компанія «Київ РЕ».

Оскільки винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія вказаного транспортного засобу, позивач з метою отримання страхового відшкодування в порядку регресу звернувся до відповідача з претензією від 23.03.2016 №01-1/71 про відшкодування шкоди в сумі 13 700,12 грн в порядку регресу.

Задовольняючи позовні вимоги частково у розмірі 9 693,87 грн, суд першої інстанції виходив з того, що платіжним дорученням від 16.10.2015 № 67283 було здійснено страхове відшкодування згідно страхового акту частково у розмірі 10 693,87 грн, тоді як сума, яка підлягала виплаті складає 13 700,12 грн. Доказів виплати потерпілій особі решти суми, яку просить стягнути з відповідача, позивач суду не надав.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може, оскільки порядок виплати страхового відшкодування складається з двох частин: 3 006,25 грн зараховується в рахунок несплаченої частини страхового платежу, а 10 693,87 грн перераховується за ремонт автомобіля.

Відповідно до частини 1, 4 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною. Господарське зобов'язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов'язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов'язання.

Враховуючи те, що страхове зобов'язання є по своїй суті грошовим, господарське зобов'язання може бути припинено зарахуванням страхової виплати з основним грошовим зобов'язанням.

Таким чином, зарахування частини страхового відшкодування в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу, відповідає вимогам чинного законодавства та є способом припинення зобов'язання поряд з його виконанням.

Матеріалами справи підтверджується здійснення ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування за договором страхування у визначеному страховим актом обсязі - 13 700,12 грн, а тому наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд у відповідності до статті 43 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене та обґрунтованість апеляційної скарги ПрАТ «Страхова група «ТАС», колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 3 006,25 грн суми страхового відшкодування, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 6 статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн у зв'язку з її задоволенням на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі №910/15758/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі №910/15758/16 скасувати частково.

3. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" (01033, м. Київ, вулиця Тарасівська, будинок 38, ідентифікаційний код 33442139) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 65, ідентифікаційний код 30115243) 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) грн 12 коп. страхового відшкодування та 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) грн 80 коп. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій».

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №910/15758/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук