РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа №910/21743/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 9 319,60 грн.

Представники:

від позивача: Хромець А.О. - представник за довіреністю № 1034 від 11.11.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 9 319,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2015 р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ України» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобі серії АМ № 102248, відповідно до якого застраховано транспортний засіб марки BMW X3, д.н. НОМЕР_1.

03.08.2016 р. у м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW X3, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області № 127/17047/16-п року від 29.09.2016 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 2347/16 (16/254) від 10.08.2016 р., матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля BMW X3, д.н. НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП становить 8 453,43 грн.

З рахунку № М000000356/М від 05.08.2016 р. вбачається, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 9 826,60 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив СПД ОСОБА_4 (особа, яка здійснювала ремонт автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 9 829,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44962 від 12.08.2016 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2 застраховано у публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/3472791.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 р. порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 19.12.2016 р.

12.12.12.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

12.12.12.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 19.12.2016 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 29.11.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017, але 14.12.12.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

09.11.2015 р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ України» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобі серії АМ № 102248, відповідно до якого застраховано транспортний засіб марки BMW X3, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 363130 вбачається, що 03.08.2016 р. у м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW X3, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області № 127/17047/16-п року від 29.09.2016 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 2347/16 (16/254) від 10.08.2016 р., матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля BMW X3, д.н. НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП становить 8 453,43 грн.

З рахунку № М000000356/М від 05.08.2016 р. вбачається, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 9 826,60 грн.

Страховик 12.08.2016 р. склав страховий акт №UA032/L01/01, відповідно до якого виплата страхового відшкодування становить 9 829,60 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив СПД ОСОБА_4 (особа, яка здійснювала ремонт автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 9 829,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44962 від 12.08.2016 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2 застраховано у публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/3472791, франшиза становить 510, 00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Відповідач у відзиві вих. № 08-03-18/14205 від 14.12.2016 р. зазначив, що частково заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки враховуючи коефіцієнт фізичного зносу 0,4812, вартість відновлювального ремонту становить 7 940,64 грн., а не 9 829,60 грн. як зазначає позивач.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності.

Відповідач не надав суду докази, що підтверджують право спеціаліста Експертно-розрахункового управління ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_5 та директора департаменту врегулювання збитків та контролю аутсорсингу ПАТ НАСК «Оранта» як фахівів з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, займатися оціночною діяльністю.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний сертифікат № 128/16 суб'єкта оціночної діяльності від 12 лютого 2016 р., виданий ОСОБА_6, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача НОМЕР_3 від 04.03.2016 р. та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 299 від 25.02.2002 р., який проводив автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу.

Крім того, згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, значення Е 3 приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Оскільки, рік випуску транспортного засобу BMW X3, д.н. НОМЕР_1 є 2011 р., тобто строк експлуатація становить 4,92 р., на день ДТП пробіг автомобіля складає 111 939 км (нормативний середньорічний пробіг становить 22 600), тому твердження відповідача є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та його наслідками.

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає заперечення відповідача необгрунтованими.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 8 453,43 грн. (відповідно до звіту № 2347/16 (16/254) від 12.08.2016 р.) - 510,00 грн. (франшиза) = 7 943,43 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки BMW X3, д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, і визнач частково позовні вимоги, тому позовні вимоги позивача визнаються судом частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 203,53 грн., на відповідача - 1174,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) страхове відшкодування в розмірі 7 943 (сім тисяч дев'ятсот сорок три) грн. 43 коп., судовий збір в розмірі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) грн. 47 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 22.12.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий