ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.Справа № 922/4223/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ветсинтез", м. Харків
до ТОВ "Ветеринарна торгівельна мережа", м. Бєлгород
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕТСИНТЕЗ" ( надалі - позивач) просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветеринарна Торговая Сеть" ( ТОВ" Ветеринарная торговая сеть) ( м. Бєлгород, ул. Везельськая, буд. 156, р/р поточний ( дол. США). р/р транзитний ( дол. США) , іпн НОМЕР_1, КПП 312301001 у відділенні № 8592 Сбербанку Росії, м. Бєлгород) на користь позивача ( Україна, м. Харків, вул. Смольна,30 код за , в/р 7900 в АТ" УкрСиббанк" м. Київ, МФО 351005, адреса банку : 04070, м. Київ, вул. Андрїївська , 2/12, KWFT: KHAВUА2К Банк кореспондент : ВN РАRІВАS U.S.А. NEW VORK, рахунок : 00138 SWІFТ ВNРАUS 3N ) заборгованість за Контрактом № 01/02-RU від 17.03.2016 року в сумі 12967,00 дол. США , що за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2016 року складає 332 344,21 грн. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов контракту № 01/02- RU від 17.03.2016 року в частині не оплати за отриманий товар.

Відповідач надав відзив на позов та просить суд врахувати наступне, а саме, що суму боргу в розмірі 30 000,00 дол. США відповідач вже частково сплатив. Причиною несвоєчасної оплати доводить тим, що одержувач продукції знаходиться в тяжкому фінансовому стані у зв*язку з коливанням курсу російського рубля до долару США.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно статті 1 ГПК України та статті 3 ЦК України, кожна особа має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, названими статтями встановлено, що позивач має право на подання позову лише в тому разі, коли діями відповідача порушується право чи інтереси безпосередньо позивача, а не взагалі з будь-яких питань, де, як вважає позивач, є порушення норм чинного законодавства.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК. ( роз*яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 N 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" ). Рроз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 N 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій").

Так, 17.03.2015 року між ТОВ "Ветсинтез" та ТОВ" Ветиринарна торгова мережа" був укладений контракт № 01/02-RU ( а.с.11-15). У відповідності до предмету договору, позивач зобов*язався продати , а відповідач на умовах контракту зобов*язався купити товар який зазначений в додатку Специфікації ( п.1.1 договору). Загальна вартість контракту складає 37684500,00 дол. США. ( п.2.1 договору). Найменування, кількість , ціна товару зазначається в додатку ( специфікації) до даного контракту, а також заявку на товар, ГТД, рахунках, які являються невід*ємною частиною даного контракту ( п.2.2 договору). Сторони погодили наступний порядок оплати, а саме, "Покупець" здійснює оплату партії товару простим банківським переказом на рахунок "Продавця" в наступні строки:

30% від загальної суми партії товару, Покупець сплачує на протязі 30 календарних днів з дня оформлення вантажної митної декларації в країні "Продавця" (експортера ).

30 % від загальної суми партії товару, Покупець" сплачує на протязі 60 дні з дня оформлення митної декларації в країні "Продавця" ( експортера).

40 % від загальної суми партії товару , Покупець сплачує на протязі 80 днів, з дати оформлення вантажної митної декларації в країні "Продавця" ( п. 3.2 договору ). Датою оплати являється дата отримання грошових коштів на банківський рахунок "Продавця" ( п.3.3 договору ). Оплата проводиться в безготівковій формі по банківським реквізитам Продавця, вказаними в даному контракті ( п. 3.4 договору ).

Щодо підсудності розгляду справи, сторони визначили наступним чином , якщо сторонам не вдасться вирішити розбіжності та спори шляхом переговорів, спір передається на розгляд в Господарський суд Харківської області ( Україна) у відповідності до діючого законодавства України. Рішення вказаного суду являється кінцевим та обов*язковим для обох сторін. ( п.9.2 договору) .

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 4 ГПК застосовує це право у вирішенні спору. При цьому за приписами частин 3 та 4 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" вибір права може бути здійснений щодо угоди (правочину) в цілому або її окремої частини. Вибір права стосовно окремих частин угоди повинен бути явно вираженим.

До контракту за № 01/02- RU сторони погодили перелік товару, який буде поставляться відповідачу , що є додатком до договору ( специфікація).

26.07.2016 року між сторонами була укладена додаткова угода ( а.с.18-19). Угодою сторони змінити загальну суму поставки з 37684500,00 дол. США на 42967,00 дол. США. , порядок оплата та строк поставки.

У відповідності до рахунка-фактури за № 14 від 01.08.2016 року , позивач поставив , а відповідач прийняв товар на суму 42967,00 грн. ( а.с.20-21) про що свідчить міжнародна товарно-транспортна накладна ( СМR) № 047986 , а саме відмітка в графі № 24 « вантаж одержано 15.08.2016 року) (а.с.22-25).

12.09.2016 року сторони уклали додаткову угоду № 18 , яким змінити п.12 контракту № 01/02- RU , а саме реквізити сторін .

Відповідач частково сплати суму боргу в розмірі 30 000,00 дол. США , про що свідчить виписка із банківського рахунку відповідача ( а.с.27).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідач не надав на вимогу суду докази своєчасного виконання своїх зобов'язань. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з ТОВ» Ветеринарна торговая Сеть» основної заборгованості в сумі 12967,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2016 року складає 332344,21 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1,2,33,44,75, 82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветеринарная Торговая Сеть» (ООО «Ветеринарная Торговая Сеть») (308015, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Везельська, буд. 156, р/р поточний (дол. США), р/р транзитний (дол. США), р/р 700000215 (рос. рубль), к/с 000000633, ОГРН 148, ІПН НОМЕР_1, КПП 312301001 у відділенні № 8592 Сбербанку Росії, м. Бєлгород) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветсинтез» (61001, Україна, м. Харків, вул. Смольна, 30, , в/р 7900 в АТ "УкрСиббанк" м. Київ, МФО 351005, адреса банку: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, SWIFT: KHAВUА2К Банк-кореспондент: ВNP РАRІВАS U.S.А. NEW YORK, рахунок: 00138 SWІFТ ВNРАUS3N) заборгованість за Контрактом № 01/02-RU від 17.03.2016 року в сумі 12967,00 дол. США (що за офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2016 року складає 332344,21 грн.) та 4985,16 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_2