ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року Справа № 912/3053/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 18.11.2016р.

від відповідача: не з'явився

третьої особи-1: не з'явився

третьої особи-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016р. у справі №912/3053/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ

до Приватного підприємства "ПС-Екотрансбуд", с.Куцеволівка, Онуфріївський район, Кіровоградська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд", м.Кременчук, Полтавська область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 17687025,57 грн., визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016р. у справі №912/3053/15 (суддя Макаренко Т.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Приватного підприємства "ПС-Екотрансбуд", за участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 17687025,57 грн., визнання права власності на майно призначено судову оціночно-будівельну експертизу та зупинено провадження у справі на період проведення експертизи до одержання її результатів.

Не погодившись з означеною ухвалою, позивач (ПАТ "Дельта Банк") звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016р. у справі №912/3053/15 скасувати, а справу направити на розгляд господарського суду Кіровоградської області.

ПАТ "Дельта Банк" вважає ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга вмотивована тим, що позивач не був належним чином повідомлений про відкладення розгляду справи на 31.10.2016р., а дізнався про дату відкладення з Єдиного державного реєстру судових рішень. До того ж, позивач стверджує, що його представник в судовому засіданні був повідомлений судом про відкладення розгляду справи на іншу дату. Позивач вказує, що зупиняючи провадження у справі, господарський суд в порушення ст. 86 ГПК України не навів мотивів необхідності вчинення процесуальної дії, а відповідачем не надано жодних доказів, котрі ставлять під сумнів або спростовують оцінку (вартість) предмета іпотеки. Посилаючись на ст. 39 Закону України "Про іпотеку", позивач звертає увагу на те, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, окрім іншого, початкова ціна предмета іпотеки, при цьому така норма є обов'язковою до виконання лише у випадку подальшої реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Враховуючи той факт, що з дати винесення відповідного рішення суду до моменту набрання ним законної сили та подальшим виконанням - реєстрацію права власності на предмет іпотеки у встановленому порядку, може минути певний час, то і визначення у рішенні суду вартості предмету іпотеки так само як і надання позивачем відповідного висновку про вартість предмету іпотеки не є обов'язковим. Щодо висновку про втрату чинності звіту про оцінку вартості майна позивач вказує, що строк дії звіту крім випадків, визначених п. 57 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" або відповідними органами, не є обов'язковою категорією і може бути зазначений у звіті лише в тих ситуаціях, коли оцінювач вважатиме це необхідним. У випадках коли зацікавлена особа, яка використовує звіт оцінювача, сама визначає, що з урахуванням періоду часу, що минув з дати оцінки, необхідно провести переоцінку об'єкта, то за певних умов можливо проводити не нову оцінку, а здійснити актуалізацію старого звіту про оцінку згідно п.58-59 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Крім того, банк не погоджується з покладанням на нього обов'язку оплатити судову експертизу. Оскільки ініціатива щодо призначення експертизи була зі сторони відповідача, як заінтересована сторона він згідно п. 23 Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" повинен сплачувати витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи. Позивач зазначає, що під час процедури ліквідації банків Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно ст. ст. 38, 48 цього Закону Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

ПП "ПС-Екотрансбуд" (відповідач) у відзиві на апеляційну скаргу заперечує на її задоволенні. Вказує, що дії господарського суду щодо зупинення провадження у даній справі є цілком законними, оскільки, їх вчинено на підставі чинної ухвали про призначення судової експертизи. Звертає увагу на те, що у разі відчуження предмету іпотеки у звязку з винесенням судового рішення про визнання права власності у кредитора на нього, обовязково необхідно визначити ціну відчуженого майна, що є істотною умовою відповідних правовідносин та судового рішення. Посилання позивача на визначення такої ціни у договорі іпотеки вважає необґрунтованим, оскільки у разі реалізації майна законодавцем чітко передбачено необхідність визначення вартості предмета іпотеки на момент відчуження, а у разі предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, згідно із ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Вважає, що за таких обставин доводи апеляційної скарги позивача про необовязковість попередньої оцінки спірного майна є юридично неспроможними. Звертає увагу, що в той же час позивач у своєму позові не вказав за якою ціною він хоче залишити за собою предмет іпотеки, внаслідок чого, господарський суд, за наявності підстав для задоволення такого позову, позбавлений можливості прийняти законне рішення, оскільки у такому випадку буде порушено право боржника за кредитним договором (третьої особи) на зменшення його боргу на визначену судом суму. Зазначає, що апелянт, провівши самостійно оцінку іпотечного майна, тим не менш, не змінив та не уточнив свої вимоги, тобто, надав суду доказ, який по суті нічого не доводить, оскільки немає вимоги, яку б цей доказ обґрунтовував. Відповідач вказує, що крім того, сплинув шестимісячний строк цієї оцінки, а саму оцінку було призначено та проведено без участі і відома відповідача; особа, яка робила вказану оцінку, на обєкт не зявлялась та не оглядала, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок не попереджалась, що, відповідно, викликає сумнів у її достовірності.

В судовому засіданні 12.12.2016р. оголошувалась перерва до 14.12.2016р. о 11:00 год.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа-2) подав суду письмове клопотання, в якому з посилання на значну завантаженість працівників свого відділу судової роботи та представництва Юридичного департаменту Фонду гарантування зазначав про неможливість направити до Дніпропетровського апеляційного господарського суду уповноваженого представника, тому просив провести судове засідання, яке призначене на 14.12.2016р. о 11:00 год. без участі представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

ТОВ "МЖК Житлобуд" (третя особа-1) відзив на апеляційну скаргу не надало, участі свого представника в судових засіданнях не забезпечило.

За результатами перегляду справи в судовому засіданні 14.12.2016р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що до господарського суду Кіровоградської області Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" ОСОБА_2 була подана позовна заява з вимогами:

- в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №04/24/08-КЛТ від 27.06.2008р. у розмірі 17687025 грн. 57 коп., що складається із 9409960 грн. 85 коп. заборгованості за простроченим кредитом, 2269218 грн. 50 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 4669916 грн. прострочених відсотків за кредитом, 1126153 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 141536 грн. 12 коп. річних у розмірі 3 процентів за невчасне повернення кредиту, звернути стягнення за іпотечним договором №04/24/І 02/08-КЛТ від 29.07.2008р., шляхом визнання за Банком права на предмет іпотеки, що належить приватному підприємству "ПС-Екотрансбуд" на підставі договору купівлі - продажу ВАМ №304822 від 03.07.2003р., посвідченого ОСОБА_3, державним нотаріусом Онуфріївського державної нотаріальної контори 03.07.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1, а саме на незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вулиця Дніпровська, 2 та складається з адміністративно-господарського корпусу літ. "А", адмінбудинку №1 літ. "Б", адмінбудинку №2 літ. "В", гаражу літ. "Г", кузні літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховища літ. "О", криниці літ. "К-1", клубу літ. "З", будинку відпочинку літ. "Д" , їдальні літ. "С";

- визнати право власності за Банком на незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вулиця Дніпровська, 2 та складається з адміністративно-господарського корпусу літ. "А", адмінбудинку №1 літ. "Б", адмінбудинку №2 літ. "В", гаражу літ. "Г", кузні літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховища літ. "О", криниці літ. "К-1", клубу літ. "З", будинку відпочинку літ. "Д" , їдальні літ. "С", що належить на підставі договору купівлі-продажу ВАМ №304822 від 03.07.2003р., посвідченого ОСОБА_3, державним нотаріусом Онуфріївського державної нотаріальної контори 03.07.2003р. зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.11.2015р., у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. рішення було залишено без змін.

Справа перебуває на новому розгляді у суді першої інстанції, у зв'язку із скасуванням постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2016р. прийнятих по суті спору рішень судів попередніх інстанцій.

Новий розгляд справи в суді першої інстанції відбувається з урахуванням заяви позивача від 18.08.2016р. про виправлення описки у номері та даті іпотечного договору, а саме враховано, що у тексті позовної заяви правильним слід вважати іпотечний договір №04/24/І 02/08 від 09.07.2008р.

Ухвалами суду від 13.09.2016р. та від 11.10.2016р. зобов'язано учасників судового процесу викласти письмові позиції щодо необхідності призначення судової експертизи по справі.

31.10.2016р. господарський суд Кіровоградської області прийняв ухвалу про призначення у даній справі судової оціночно-будівельної експертизи з метою визначення ринкової вартості майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 04/24/І 02/08 від 09.07.2008р., належить Приватному підприємству "ПС-Екотрансбуд" на підставі договору купівлі - продажу ВАМ №304822 від 03.07.2003р., посвідченого ОСОБА_3, державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 03.07.2003р., зареєстрованого в реєстрі за №1466, зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

Необхідність призначення експертизи мотивована судом тими обставинами, що відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Наявний в матеріалах справи висновок суб'єкта оціночної діяльності - оцінювача ОСОБА_4 з оцінкою іпотечного майна станом на 09.11.2015р. втратив чинність, у зв'язку зі спливом 6-ти місячного строку. Оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи, отже надана оцінка майна не є експертним висновком та не може слугувати належним та допустимим доказом по справі. Тобто, в матеріалах справи відсутня підтверджена належними та допустимими доказами узгоджена сторонами оцінка іпотечного майна.

Для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу (ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України).

В ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Зміст ухвали про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи повинен відповідати вимогам ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Так, за ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду має містити:

1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад);

2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала;

3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство;

4) висновок з розглянутого питання;

5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом (ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", в ухвалі вказуються: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи, підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи, організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи, перелік питань, що потребують роз'яснення, мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи, об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження, обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи, про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала місцевого господарського суду відповідає всім вищенаведеним приписам.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Як передбачено ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог наданий Звіт про оцінку об'єкту незавершений будівництвом майновий комплекс Куціволівського гранітного карєру, розташування: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с.Куцеволівка, вул. Дніпровська, 2, що був виконаний ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" за станом на 09.11.2015р. (а.с. 3-75 т.2).

Як зазначено відповідному Висновку суб'єкта оціночної діяльності до вказаного вище Звіту об'єктом оцінки було незавершений будівництвом майновий комплекс, до складу якого входить: адміністративно-господарський корпус літ. "А", адмінбудинок №1 літ. "Б", адмінбудинок №2 літ. "В", гараж літ. "Г", кузня літ. "К", котельні літ. "Е", овочесховище літ. "О", криниця літ. "К-1", клубу літ. "З", будинок відпочинку літ. "Д" , їдальня літ. "С, вартість яких за станом на 09.11.2015р. складає 1053118,00 грн. При цьому у розрахунках використана національна валюта гривня та курс НБУ гривні до долара США - 22,75493 грн.

Зі своєї сторони у доповненнях до відзиву (а.с. 53-55 т.3) відповідач посилався на те, що заставлене майно містить поліпшення (надбудови), які зведено без відповідного дозволу, про що ДАБК у Кіровоградській області складено ОСОБА_3 №783/20610-ок та припис №24/2016ю-ок від 15.08.2016р. та зазначає, що вказані прибудови є самочинними та існували ще до укладення договору іпотеки. Вказував, що згідно ч.2 ст. 376 Цивільного кодексу України, самочинне будівництво не може бути предметом іпотеки, що повністю виключає можливість задоволення позову до ПП "ПС-Екотрансбуд" ще й з цієї підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суд України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу, що призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши заперечення позивача, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд вірно встановив, що оцінка предмета іпотеки є обов'язковою передумовою прийняття рішення у даній справі, з огляду на предмет спору та викладені позивачем позовні вимоги.

При цьому місцевий господарський суд правильно відзначив, що наявній у справі висновок суб'єкта оціночної діяльності за станом на 09.11.2015р., не може наразі слугувати належним та допустимим доказом у даній справі для визначення вартості майна, яке є предметом звернення стягнення, оскільки не визнається відповідачем з посиланням на сплив шестимісячного строку з дня його складення, складання цього висновку особою, яка не була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Приймає до уваги колегія суддів і ту обставину, що матеріали справи свідчать про можливу невідповідність дійсного складу майна із складом майна, яке було предметом іпотеки, з огляду на виявлені факти самочинного будівництва.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про суперечливість наявних у справі доказів щодо реальної вартості іпотечного майна станом на час розгляду спору, усунення яких можлива шляхом призначення судової експертизи, оскільки з'ясування таких питань потребує спеціальних знань.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про можливість корегування чинної оцінки спірного іпотечного майна та врахування у розрахунках сторін вартості майна, яка буде визначена за результатами його оцінки в момент виконання судового рішення, то колегія суддів погоджується запереченнями відповідача щодо їх юридичної неспроможності, оскільки визначення судом вартості майна, на яке має бути звернуто стягнення у даному спорі на підставі судового рішення - є обов'язковим в силу прямого законодавчого припису (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку").

Отже, призначення місцевим господарським судом означеної судової експертизи у даній справі є цілком обґрунтованим, а зупинення провадження у справі до завершення експертних досліджень є необхідною процесуальною дією, яка виправдовує тривалий розгляд цієї справи з метою повного та всебічного з'ясування суттєвих обставин спору, та не може вважатися порушенням прав сторін на розгляд даної справи судом впродовж розумного строку, які визначені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з того, що зазначення у рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації є обов'язковим в силу вимог закону, та враховуючи, що з'ясування початкової ціни предмета іпотеки потребує спеціальних знань, оскільки на час розгляду справи в матеріалах справи відсутня чинна оцінка іпотечного майна, колегія суддів суду доходить висновку, що місцевий господарський суд обґрунтовано призначив у справі судову експертизу з метою визначення ринкової вартості (початкової ціни продажу) предметів іпотеки, та у зв'язку із цим правомірно, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, зупинив провадження у справі № 912/3053/16 до закінчення проведення судової експертизи.

Разом з цим колегія суддів відхиляє й доводи апеляційної скарги позивача щодо неповідомлення його місцевим господарським судом про відкладення розгляду справи на 31.10.2016р.

Так, у зв'язку із зміною складу суду в судовому засіданні 13.09.2016р. розгляд даної справи був розпочатий заново новим складом суду - суддею Макаренко Т.В.

В судовому засіданні 13.09.2016р. під час розгляду даної справи були присутніми представник позивача ОСОБА_5 та представники відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 та директор ОСОБА_8 За наслідками цього судового засідання місцевий господарським судом був відкладений розгляд справи в судове засідання на 11.10.2016р., а сторонам серед інших вимог суду запропоновано письмово викласти власну позицію щодо необхідності призначення експертизи у справі (її виду, питань, які необхідно поставити експерту, установи, якій доручити проведення експертизи, на кого покласти витрати по оплаті експертизи тощо).

06.10.2016р. місцевим господарським судом отримані письмові пояснення ПАТ "Дельта Банк", у яких позивач висловив свої заперечення з приводу призначення судової експертизи (а.с. 169-171 т. 3).

З протоколу судового засідання від 11.10.2016р. у даній справі вбачається та не заперечується позивачем, що в цей день в судовому засіданні був присутній представник ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_9 Судове засідання відбувалось із фіксуванням судового процесу, в якому судом досліджувались питання, пов'язані з призначенням судової експертизи з урахуванням заперечень позивача, а за результатами цього судового засідання було винесено та оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи до 30.10.2016р. на 14:00 (а.с.213 т.3). Саме про цю дату відкладення був повідомлений представник банку в судовому засіданні, що підтверджується його підписом на повідомленні від 11.10.2016р. (а.с.216 т.3).

13.10.2106р. до матеріалів справи відповідачем було подано письмове клопотання (а.с. 217-218 т.3), в якому він просив призначити у справі судову будівельну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_10 Міністерства юстиції України та виклав перелік питань, які слід поставити на вирішення експертизи.

28.10.2016р. до місцевого господарського суду надійшли електронною поштою письмові пояснення ПАТ "Дельта-Банк", які долучені до матеріалів справи (а.с.221-223 т.3), в яких позивач висловив свою думку щодо недоцільності призначення та проведення у даному спорі судової експертизи для визначення вартості іпотечного майна та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

31.10.2016р. відповідач подав суду заяву, в якій просив задовольнити клопотання своє клопотання про призначення експертизи, при цьому висловив згоду на її оплату та водночас заперечував на її оплаті, так як вважав, що такі витрати має понести позивач, оскільки експертиза мала бути проведена до моменту звернення позивача до суду (а.с. 235 т.3).

В судовому засіданні 31.10.2016р. місцевим господарським судом були з'ясовані обставини, пов'язані з призначенням судової експертизи, у тому числі заперечення позивача, що підтверджено відповідним протоколом судового засідання (а.с. 236-237 т.3).

Таким чином, відсутність представника позивача в судовому засіданні 31.10.2016р. не вплинула на повноту дослідження суттєвих обставин спору та прийняття ним відповідного рішення про необхідність призначення у даній справі судової експертизи. При цьому доводи представника позивача про необізнаність про час і місце проведення судового засідання 31.10.2016р. слід визнати неспроможними.

Щодо доводів позивача про безпідставність покладення на нього обов'язку з оплати призначеної судової експертизи слід зазначити наступне.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено склад судових витрат, до яких входить і сплата за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, визначаються господарським судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 13.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

З наведених приписів вбачається, що у випадку призначення судової експертизи за ініціативою суду останній сам визначає сторону, на яку може бути покладено обов'язок попередньої оплати судової експертизи. Оскільки обидві сторони заперечували проти оплати витрат на проведення судової експертизи, суд обґрунтовано зобов'язав позивача, як ініціатора розгляду даного спору, здійснити попередню оплату судової експертизи. Таким чином, покладення оплати витрат на судову експертизу на позивача усуне також ймовірність недобросовісного затягування судового розгляду даної справи.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженої у справі ухвали суду немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016р. у справі №912/3053/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 19.12.2016р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.Г. Іванов