ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р.Справа № 915/2093/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» Від ДП «Адміністрація морських портів України» Від ТОВ компанія «Український будівельник» Від ТОВ «Юнітранс»ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність № б/н, дата видачі: 13.07.15 ОСОБА_6, довіреність № 6424, дата видачі : 27.10.16 ОСОБА_7, довіреність № б/н, дата видачі : 10.12.15 ОСОБА_5, довіреність № б/н, дата видачі: 02.12.16
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України»
на рішення господарського суду Миколаївської області
від18.10.2016р.
у справі№ 915/2093/15 /суддя Васильєва Л.І./
за позовом ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник»
до відповідача Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія»; - ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс»; - ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія»;
Третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог

на предмет спору

на стороні відповідача: Державне підприємство «Миколаївський морський

торговельний порт»

про стягнення 1045075,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

14.12.2015 року ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення 1045075,60 грн.

В якості третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача зазначено ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія»; ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс»; ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія» та Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» в якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, які 16.12.2015 року залучені ухвалою місцевого господарського суду для участі у справі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016 року по справі № 915/2093/15 (суддя Смородінова О.Г.) позов задоволений. Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю Компанія «Український будівельник» грошові кошти в розмірі 1045075,60 грн. та судовий збір у сумі 15676,13 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016р. апеляційну скаргу Державного підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишено без задоволення; рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016р. по справі № 915/2093/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 та рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016 у справі № 915/2093/15 скасовано; справу №915/2093/15 передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

В постанові від 12.07.2016р. Вищий господарський суд зазначив:

- застосовуючи аналогію закону, замовник має право вимагати, зокрема, повернення суми попередньої оплати у випадку, коли виконавець, який одержав суму попередньої оплати, не надав послуги у встановлений строк, у звязку з чим необхідною умовою є встановлення факту надання або ненадання послуг;

- положення ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачають право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати у тому випадку, коли продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, тобто порушив визначене зобов'язання з передання товару у встановлений договором строк (за аналогією закону зобов'язання з надання послуг), а не повернення попередньої оплати у зв'язку з помилковістю її перерахування;

- суди попередніх інстанцій при вирішені даного спору не надали належної правової оцінки тому, що виставлені відповідачем в період з серпня по грудень місяць 2015 року рахунки за договором № 159-Р від 17.10.2012 оплачені позивачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, в яких в якості призначення платежу зазначено «попередня оплата за послуги з надання перепустки згідно з договором № 159-Р» і такі дії фактично визначають справжню волю осіб, що вчинили даний правочин;

- під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід на підставі достатніх і належних доказів надати правову оцінку доводам відповідача, встановити відсутність або наявність факту надання послуг за договором №159-Р та, як наслідок, наявність чи відсутність заборгованості позивача з оплати наданих послуг, та на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності вирішити спір.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.10.2016р. позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю Компанія «Український будівельник» грошові кошти в розмірі 1045075,60 грн. та судові витрати в сумі 15676,13 грн.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.10.2016р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» подало апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить рішення господарського суду Миколаївської області від 18.10.2016р. у справі № 915/2093/15 скасувати повністю і прийняти нове рішення, в якому у задоволенні позовних вимог Позивача відмовити.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме:

- судом не надано належної оцінки поясненням відповідача про те, що всі докази в підтвердження надання позивачу послуг з оформлення та видачі перепусток згідно Договору № 159-Р вже містяться в матеріалах справи, а саме: копії корінців разових перепусток виданих на підставі заявок позивача; списки тимчасових перепусток на осіб по матеріалу «Бланк» ТОВ «Український будівельник»; копії листів позивача (починаючи з 04.08.2015 по 23.11.2015) з проханням до начальника ЗЗОСМБНФ ГП «АМПУ» частина листів дозволити ввіз матеріалів, ввіз обладнання, ввіз інструмента, ввіз металоконструкцій, частина листів прохання оформити перепустки; копії витягів із журналів: обліку видачі тимчасових перепусток та реєстрації інструктажів з питань охорони праці і безпеки руху для робітників сторонніх організацій за період з 13.08.2015 по 15.12.2015; реєстрації вхідної кореспонденції БП № 1, БП № 3 за період з 24.11.2015 по 16.12.2015;

- 03.09.2015р. позивач сплатив відповідачу 2 платежі за фактично надані послуги по Договору № 159-Р, що підтверджується випискою банку;

- згідно виписки банку від 03.09.2015р. вказані грошові кошти надійшли в рахунок сплати за послуги з надання перепустки по договору № 159-Р, а не як авансовий платіж;

- Договором № 7-С передбачено надання послуг безкоштовно та не передбачено видачі перепусток, тому не зрозуміло навіщо позивач при виконанні цього договору сплачував авансові платежі та платежі за фактично надані послуги щодо оформлення та видачі перепусток;

- судом не враховано, що позивач не є стороною Договорів № 7-С, а субпідрядники заявок про видачу перепусток не подавали;

- суд безпідставно дійшов висновків щодо заборони відповідачем доступу позивачу на територію Миколаївського морського порту, та в матеріалах справи відсутні докази цього, також судом не зазначено в чому саме полягала вказана заборона;

- фактично перешкоди полягали у видачі відповідачем перепусток позивачу та виставлення відповідних рахунків, що навпаки свідчить про належне виконання відповідачем умов Договору № 159-Р;

- судом не надана оцінка Договорів № 7-С та Договору № 159-Р на предмет їх одночасного існування та виконання умов по вказаним договорам;

- судом першої інстанції проігноровані надані відповідачем докази оформлення та видачі перепусток, тобто фактичного належного виконання відповідачем договору № 159-Р;

- згідно п. 2.1.1 Договору № 7-С допуск позивача здійснюється без оформлення перепусток;

- після реорганізації, Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» не мало ніякого відношення до пропускного режиму, оскільки саме відповідачу надані повноваження щодо забезпечення доступу людей та транспортних засобів на територію Миколаївського морського порту через контрольні пункти пропуску;

- суд безпідставно дійшов висновку, що заявки видавалися в рамках Договорів № 7-С, так як у вказаних заявках не має посилання на Договори № 7-С;

- видача перепусток на територію Порту є платною послугою відповідно до укладеного господарського договору та Положення про пропускну систему, тому суд повинен був визнати недійсними Угоду № 1 від 19.09.2013 та Договір № 7-С від 22.11.2013 відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України;

- судом не надана оцінка Договорам № 7-С та Договорам сервітуту щодо права проходу та проїзду по території Землекористувача на платній основі, на предмет їх одночасного існування та виконання умов по вказаним договорам;

- судом не досліджено та не встановлено, в якій мірі Порт та Адміністрація є правонаступниками (повне, часткове правонаступництво), за які пункти Договорів № 7-С відповідає порт та за які Адміністрація (розмежування прав та обовязків сторін);

- зобовязання за Договором № 7-С від 27.09.2012р. до ДП «Адміністрація морських портів України» та Адміністрації не передавались, відповідно ані ДП «Адміністрація морських портів України», ані Адміністрація не мають повноважень на прийняття обовязків за вказаним Договором;

- відповідачем заперечується дійсність Договорів № 7-С з підстав наведених в Поясненнях від 17.10.2016р., а тому на думку скаржника угода № 1 від 19.09.2013 та Договір № 7-С від 22.11.2013 є недійсними з моменту їх укладення;

- судом першої інстанції проігноровано вказівки Вищого господарського суду України викладені в постанові від 12.07.2016р. по справі № 915/2093/15.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Воронюка О.Л., Мишкіної М.А.) прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до провадження та призначено до розгляду на 30.11.2016р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Воронюка О.Л., Мишкіної М.А.) розгляд апеляційної скарги по справі № 915/2093/15 відкладено на 19.12.2016р.

ОСОБА_9о. керівника апарату суду № 975 від 14.12.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із припиненням повноважень судді Воронюка О.Л.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.12.2016р., замінено суддю Воронюка О.Л. на суддю Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.12.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Жекова В.І., Мишкіної М.А.) прийнято справу до провадження.

Сторони у даній справі були належним чином повідомлені про відкладення Одеським апеляційним господарським судом судового засідання на 19.12.2016р., що підтверджено фактичною участю представників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія»; ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс» у вказаному судовому засіданні, та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2016р. ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія» та Державному підприємству «Миколаївський морський торговельний порт» 12.12.2016р. (долучені до матеріалів справи).

Розглянувши матеріали даної справи, Одеський апеляційний господарський суд встановив наступне:

17.10.2012р. між ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» (Замовник) та Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» (Порт) був укладений договір № 159-Р (далі по тексту Договір № 159-Р).

Пунктом 2.1.1. Договору № 159-Р передбачено, що Порт зобовязаний згідно письмових заявок Заявника, оформлених останнім згідно вимог п. 2.2.2. цього Договору, оформляти та видавати перепустки на територію Порту після отримання передоплати від Замовника.

Згідно п. 2.1.3. Договору № 159-Р, Порт зобовязаний на підставі підписаного Сторонами Договору та наданої Замовником заявки, виставляти рахунки для здійснення Замовником передоплати перепусток.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору № 159-Р, Порт зобовязаний по закінченню надання послуг за заявками Замовника протягом звітного місяця, протягом семи робочих днів по закінченню звітного місяця надавати Замовнику оформлений акт наданих послуг у двох примірниках та виконавчий рахунок.

Розділом 2.2. Договору № 159-Р передбачені обовязки Замовника по даному договору, а саме:

Замовник зобовязаний:

2.2.1. Не пізніше ніж за три робочих дні до бажаної дати отримання послуг надавати Порту письмову заявку на перепустки на територію Порту;

2.2.3. Проходити вступний інструктаж з охорони праці у службі охорони праці Порту;

2.2.4. Отримувати в Порту, підписувати і повертати акти наданих послуг не пізніше 3-х робочих днів з дати їх отримання в Порту;

2.2.6. Не пізніше ніж за два робочих дня до бажаної дати отримання послуг, отримувати в Порту рахунки Порту на здійснення передоплати за послуги та сплачувати їх не пізніше одного робочого дня до бажаної дати отримання послуг за вільними тарифами Порту діючими на дату надання послуг.

Пунктом 7.1. Договору № 159-Р сторони встановили, що він набирає чинності з дати підписання його обома сторонами і діє по 31.12.2012 року включно і вважається пролонгованим на кожний наступний рік на таких самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання на протязі одного місяця до закінчення дії цього договору.

19.06.2013р. укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 159-Р від 17.10.2012р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», відповідно до якої змінено преамбулу договору № 159-Р від 17.10.2012р. та викладено її в наступній редакції:

«Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», назване в подальшому «Адміністрація», в особі виконуючого обовязки начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) ОСОБА_10, діючого на підставі Положення про Миколаївську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) та довіреності від 13 червня 2013р. № 99, з однієї Сторони і ТОВ компанія «Український будівельник», названа в подальшому «Замовник», в особі директора ОСОБА_11, діючого на підставі Статуту, з іншої Сторони, уклали даний Договір про наступне:». Також у додатковій угоді № 1 від 19.06.2013р. до Договору № 159-Р від 17.10.2012р. зазначено, що в тексті договору слово «Порт» змінити на «Адміністрація».

27.09.2012р. між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» (Порт), ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс» (ТОВ «Юнітранс») та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія» (ТОВ «ЄТСК») був укладений договір № 7-С (далі по тексту Договір № 7-С).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 7-С, предметом цього Договору є визначення Сторонами умов здійснення ТОВ «Юнітранс» та ТОВ «ЄТСК» діяльності, направленої на реалізацію інвестиційного проекту «Виробничо-перевантажувальний комплекс в тиловій частині причалів №№ 13, 14» (Комплекс), а також забезпечення Сторонами цього Договору взаємодії та співробітництва з питань визначених умовами цього Договору.

Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Договору № 7-С, ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» зобовязуються згідно умов укладених договорів та цього договору створити (збудувати, реконструювати) та забезпечити введення в експлуатацію Комплексу, враховуючи наданий ДП «Укрдержбудекспертиза» позитивний Експертний звіт від 30.07.2012 № 00-0916-12/ПБ по ТЕО «Виробничо-перевантажувальний комплекс в тиловій частині причалів № № 13, 14», з усіма можливими у майбутньому змінами і доповненнями до нього, а також переоформленням вказаного документу. Строк введення в експлуатацію Комплексу не пізніше трьох років з моменту укладення цього договору. Порт зобовязується належним чином забезпечити створення всіх необхідних умов для здійснення ТОВ «Юнітранс» та ТОВ «ЄТСК» діяльності зі створення та експлуатації Комплексу в межах території Порту та забезпечити необхідну взаємодію служб Порту та співробітництво з питань визначених цим договором. У процесі виконання умов Договору сторони прагнутимуть будувати свої взаємовідносини на підставі рівності, чесного партнерства та захисту інтересів один одного. З усіх питань, що стосуються господарської діяльності, матеріальних витрат з реалізації даного Договору сторони заздалегідь (не пізніше одного місяця) інформують одна одну про заходи, які здійснюються (плануються до здійснення) та узгоджують свої дії.

Підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Договору № 7-С передбачено, що Порт зобовязується належним чином забезпечити та створити всі необхідні умови для роботи ТОВ «Юнітранс» та ТОВ «ЄТСК» в Порту, а саме забезпечити цілодобовий, безперешкодний доступ на територію Порту працівників/майна ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» та працівників/майна інших підприємств, що виконують роботи, послуги для ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», а також клієнтів останніх. При цьому, автомобілі та працівники ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», підрядних та інших підприємств що виконують роботи, послуги для ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» мають цілодобовий, безоплатний, безперешкодний доступ на територію Порту за відповідними листами без оформлення перепусток.

Пунктом 7.1 Договору № 7-С визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими працівниками сторін, скріплення печатками сторін та діє протягом десяти років з моменту набуття чинності (з правом його подальшої пролонгації).

19.09.2013р. між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» (Порт), Держаним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація), ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс», ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія» укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 7-С від 27.09.2012року (далі по тексту Додаткова угода № 1), у звязку з тим, що відповідно до ОСОБА_9 Кабінету Міністрів України № 133-Р від 04.03.2013 року та Наказу Міністерства інфраструктури України № 163 від 19.03.2013 року відбулась реорганізація Порту, Порт та Адміністрація констатують, що вони в повній мірі є правонаступниками усіх прав та обовязків Порту, визначених Договором № 7-С від 27.09.2012 року та зобовязуються його виконувати (т.1 а.с.41-43).

Зазначеною додатковою угодою сторонами викладено деякі пункти Договору № 7-С від 27.09.2012 року в інших редакціях, а саме:

Підпункт 2 підпункту 2.1.1. Договору № 7 викладено в наступній редакції:

«забезпечити цілодобовий, безперешкодний доступ на територію Миколаївського морського порту працівників/майна ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» та працівників/майна інших підприємств, що виконують роботи, послуги для ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», а також клієнтів останніх. При цьому, автомобілі та працівники ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», підрядних та інших підприємств, що виконують будівельно-монтажні роботи, послуги для ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» по реалізації інвестиційного проекту мають цілодобовий, безоплатний безперешкодний доступ на територію Миколаївського морського порту за відповідними листами без оформлення перепусток;».

22.11.2013р. між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» (Порт), Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія (ТОВ «ДССК») було укладено договір № 7-С (далі по тексту Договір № 7-С від 22.11.2013р.), предметом якого є визначення сторонами попередніх умов здійснення ТОВ «ДССК» реконструкції «Перевантажувального комплексу генеральних та навалочних вантажів в тилу причалів № 1, 2 ДП «Миколаївський морський торговельний порт», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23/40, з метою створення комплексу перевалки зернових та олійних культур (надалі Комплекс), а також забезпечення Сторонами цього договору взаємодії та співробітництва з питань визначених умовами цього договору (т.1 а.с.44-47).

Згідно умов пунктів 1.2. та 1.3. Договору № 7-С від 22.11.2013р., ТОВ «ДССК» зобовязується створити (збудувати, реконструювати, облаштувати) та забезпечити введення в експлуатацію Комплексу. Адміністрація та Порт зобовязується належним чином забезпечити створення всіх необхідних умов для здійснення ТОВ «ДССК» діяльності зі створення та експлуатації Комплексу в межах території Порту і Адміністрації та забезпечити необхідну взаємодію служб Адміністрації і Порту та співробітництво з питань визначених цим договором.

Сторони домовились, що Адміністрація та Порт зобовязуються забезпечити цілодобовий, безперешкодний, безоплатний доступ/ввезення на територію Порту та Адміністрації працівників/майна ТОВ «ДССК» та працівників/майна підрядних та інших підприємств, що виконують роботи, послуги для ТОВ «ДССК» (п. 2 п.п. 2.1.1, абз. 2); відповідно до укладених з ТОВ «ДССК» договорів забезпечувати цілодобовий, гарантований доступ до причалів № 1, 2 та до підкранових колій в районі причалів № 1, 2 (п. 2 п.п. 2.1.1, абз. 5); Адміністрація та Порт забезпечують пріоритетне вирішення питань, що виникають у ТОВ «ДССК» під час здійснення його діяльності (п. 2, п.п. 2.1.2).

Права та обовязки ТОВ «ДССК» закріплені в розділі 3 Договору № 7-С від 22.11.2013р., в якому зокрема в п.п. 3.2.1. передбачено право ТОВ «ДССК» на цілодобовий та гарантований (відповідно до укладених договорів) доступ до причалів № 1, 2 та підкранових колій в районі причалів № 1, 2 та інших обєктів в межах Порту і Адміністрації (п.п. 3.2.1).

Пунктом 6.1. Договору № 7-С від 22.11.2013р. визначено, що цей договір діє протягом десяти років.

Як встановлено ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав для виникнення цивільних прав і обовязків є договір.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 525 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших актів законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Припис статті 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Проаналізувавши вищезазначені договори, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що правовідносини за цими договорами реально існували між сторонами договорів, але що стосується порядку допуску виконавців робіт на територію порту, то в цій частині умови договорів мали протилежний характер, тому не могли бути застосовані одночасно (в один період часу). Застосування в цій частині в певний проміжок часу умов того, чи іншого договору, здійснювалося за волевиявленням сторін цих договорів:

1) Договори № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2013р. укладені між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Юнітранс» (ТОВ «Юнітранс»), ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія» (ТОВ «ЄТСК»), ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія (ТОВ «ДССК»);

2) позивач ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» не є стороною ані договору № 7-С від 27.09.2012р., ані договору № 7-С від 22.11.2013р.;

3) умовами договорів № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2013р. дійсно встановлено, що автомобілі та працівники ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», ТОВ «ДССК» підрядних та інших підприємств, що виконують будівельно-монтажні роботи, послуги для ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК» та ТОВ «ДССК» по реалізації інвестиційного проекту мають цілодобовий, безоплатний безперешкодний доступ на територію Миколаївського морського порту за відповідними листами без оформлення перепусток;

4) договори № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2013р. не містять умов за якими підприємства ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ЄТСК», ТОВ «ДССК» або підприємства, що виконують будівельно-монтажні роботи, послуги для них, повинні подавати заявки на оформлення перепусток, оформлювати перепустки та сплачувати за них відповідні грошові кошті;

5) матеріали справи (т.1 а.с.48-79) свідчать, що позивач є генеральним підрядником ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» при реалізації інвестиційного проекту по будівництву Виробничо-перевантажувального комплексу в тиловій частині причалів №№ 13,14 на території Миколаївського морського порту, в звязку з чим між ними укладені договори генерального підряду, а саме: Договір будівельного підряду від 17.04.2013 року; Договір № 137-Р від 30.05.2013 року; Договір № 30/05/13-1 від 30.05.2013 року; Договір № 20/06/13 від 20.06.2013 року; Договір № 091013 від 09.10.20 13 року; Договір № ПЦ/001 від 20.06.2014 року; Договір № ЕЦ/001 від 23.06.2014 року; Договір № ЕЦ/003 від 29.08.2014 року; Договір № 140810 від 08.10.2014 року; Договір № 2611-1 від 26.11.2014 року; Договір № 0ТМ-1 від 04.03.2015 року; Договір № ТСВ-01 від 25.03.2015 року; Договір № УДП-1704 від 14.04.2015 року; Договір № АЗВ-1 від 07.05.2015 року; Договір № 310815 від 31.08.2015 року; Договір № ЦЕ-Н-1 від 03.09.2015 року. Позивач також є генеральним підрядником ТОВ «Юнітранс» при реалізації інвестиційного проекту щодо зведення Виробничо-перевантажувального комплексу в тиловій частині причалів №№ 13,14 на території Миколаївського морського порту, про що свідчать договори генерального підряду, а саме: Договір № 5/001 від 11.12.2013 року; Договір № 12.2 - 2/14 Р від 12.02.2014 року; Договір № 001/23/41/1-1 від 13.06.2014 року; Договір № 5/002 від 17.06.2014 року; Договір № 002/23/41/2-1 від 04.07.2014 року; Договір № 141610 від 16.10.2014 року; Договір № Е-01 від 30.06.2015 року (т.1 а.с.80-92). Аналогічний договір укладено позивачем з ТОВ «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія» щодо реалізації інвестиційного проекту по реконструкції перевантажувального комплексу генеральних та навалочних вантажів на базі причалів №№ 1, 2 ДП Миколаївський морський торговельний порт з метою створення комплексу перевалки зернових та олійних культур № 14/04-2014 від 14.04.2014 року (т.1 а.с.94-98).

Як зазначає позивач в позовній заяві, та не спростовує відповідач, з 18.08.2015р. керівництвом Миколаївської філії ДП «АМПУ» ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» заборонено безоплатній, без оформлення перепусток, доступ на територію Миколаївського морського порту, та висунуто вимогу отримувати перепустки та здійснювати їх оплату.

До матеріалів справи долучено листи № 19.08-33 від 19.08.2015р. (т. 34, а.с.228-230), № 19.08-34 від 19.08.2015р. (т. 34, а.с. 232-233), та доповнення до листів № 11.09-27 від 11.09.2015р. та № 11.09-28 від 11.09.2015р. направлених ТОВ «ЄТСК», ТОВ «Юнітранс» відповідно, з яких вбачається, що ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» просить ТОВ «ЄТСК», ТОВ «Юнітранс» відповідно до Договору № 7-С від 27.09.2012р. (зі змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою № 1 від 19.09.2013р.) забезпечити безперешкодний та безоплатний доступ на територію Миколаївського морського порту.

Відповідний лист № 19.08-35 від 19.08.2015р. (т. 34, а.с. 235-236) та доповнення до листа № 11.09-29 від 11.09.2015р. спрямовані також ТОВ «ДССК», в якому ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» просить ТОВ «ДССК» відповідно до Договору № 7-С від 22.11.2013р. забезпечити безперешкодний та безоплатний доступ на територію Миколаївського морського порту.

В свою чергу ТОВ «ЄТСК» листом № 17/09-3 від 17.09.2015р. та ТОВ «Юнітранс» листом № 229 від 17.09.2015р. направленими на адресу начальника МФ ДП «АМПУ» (Адміністрації Миколаївського морського порту) просили відкликати рахунки, виставлені ТОВ компанія «Український будівельник» на оплату пропусків на автомобілі, техніку, працівників, для реалізації інвестиційного проекту, та зазначили, що дані дії Адміністрації Миколаївського морського порту є порушенням умов Договору № 7-С від 27.09.2012р. При цьому, окрім означених листів суду не надано інших доказів прийняття заходів ТОВ «ЄТСК», ТОВ «Юнітранс» та ТОВ «ДССК» щодо спонукання виконання відповідачем вимог договорів № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2013р. в частині надання ТОВ компанія «Український будівельник» як генеральному підряднику виконання робіт на території порту права на безперешкодний та безоплатний доступ на територію Миколаївського морського порту.

В матеріалах справи міститься договір № 159-Р від 17.10.2012р. укладений між позивачем ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» та Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт».

Як вже зазначалося вище, умовами договору № 159-Р від 17.10.2012р. передбачено обовязок ТОВ компанія «Український будівельник» надавати відповідачу письмові заявки на перепустки на територію Порту та сплачувати надані послуги.

ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» на імя начальника адміністрації МФ ДП «АМПУ» спрямувало листа № 23/11-44 від 23.11.2015р. (том 1 а.с. 101), в якому зазначило, що станом на 17.11.2015р. ОСОБА_8 було перераховано на користь адміністрації 1045075,60грн. в якості передплати за видачу перепусток згідно п. 3.1. договору від 17.10.2012 № 159-Р; при цьому фактично послуги з видачі перепусток повинні надаватися ОСОБА_8 не по договору від 18.10.2012 № 159-Р, а в рамках договору № 7-С від 27.09.2012р. між ТОВ «ЄТСК» та ДП «ММТП» за участі ДП «АМПУ» та договору від 22.11.2013р. № 7-С між ТОВ «ДССК» та ДП «АМПУ» за участі ДП «ММТП», тому ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» вимагає негайно повернути кошти в розмірі 1045075,60грн., які були помилково перераховані в якості передоплати за видачу перепусток по договору № 159-Р від 17.10.2012.

В подальшому ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» направив МФ ДП «АМПУ» претензію № 08/12-31 від 08.12.2015р., в якій зазначило, що:

- ТОВ компанія «Український будівельник» станом на 07.12.2015р. перерахувало на рахунок МФ ДП «АМПУ» передоплату за видачу перепусток в розмірі 1 045 075,60грн. за Договором № 159-Р від 17.10.2012;

- ТОВ компанія «Український будівельник» вказані кошти перерахувало помилково, оскільки згідно договорів № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2012р. ДП «ММТП», а згодом і МФ ДП «АМПУ» зобовязались забезпечити цілодобовий, безперешкодний доступ/ввезення на територію Порту та Адміністрації працівників /майна у тому числі і ТОВ компанія «Український будівельник», як генерального підрядника ТОВ «ЄТСК», ТОВ «Юнітранс», ТОВ «ДССК»;

- з 13.08.2015р. керівництво Миколаївської філії ДП «АМПУ» почало вчиняти перешкоди щодо доступу працівників, механізмів, матеріальних ресурсів на територію ДП «ММТП», висуваючи безпідставну вимогу оформити та оплатити перепустки;

- починаючи з 13.08.2015р., МФ ДП «АМПУ» виставлено рахунки до ТОВ компанія «Український будівельник» на загальну суму 1 045 075,60грн., внаслідок таких протиправних дій, протягом серпня листопада 2015року ТОВ компанія «Український будівельник» помилково перерахувало вищевказану грошову суму;

- 23.11.2015р. ТОВ компанія «Український будівельник» направило МФ ДП «АМПУ» лист № 23/11-44 з вимогою про негайне повернення помилково сплачених грошових коштів, однак ОСОБА_8 грошові кошти не отримало та не отримало жодної відповіді на лист № 23/11-44 від 23.11.2015р.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, у період з 13.08.2015 року по 30.11.2015 року відповідач виставив позивачу рахунки (т.1, а.с. 128-247, том 24, а.с. 1-167), в яких в графі призначення платежу зазначено «Попередній рахунок за послуги з надання перепустки»/«За послуги з надання перепустки», а також міститься посилання на договір №159-Р від 17.10.2012р. Також на підтвердження виставлення рахунків позивачу, відповідачем до матеріалів справи надано ОСОБА_9 із журналу № 18-19/12 ч. 2 реєстрації рахунків (гривня) 2015 (том 29, а.с. 2-21), в яких в графі «Наименование клиента», окрім іншого зазначено позивача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник». Вартість послуг з надання відповідачем позивачу перепусток підтверджується детальними розрахунками вартості послуг, включених до рахунків та зведеним розрахунком вартості послуг Адміністрації з оформлення та видачі перепусток ТОВ компанія «Український будівельник» (т. 34, а.с. 18-176).

За вказаний період позивач перерахував на рахунок Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) кошти в сумі 1045075,60грн. В якості призначення платежу в платіжних дорученнях зазначено: попередня оплата за послуги з надання перепустки згідно рахунку та договору № 159-Р від 17.10.12 або оплата за послуги з надання перепустки згідно рахунку та договору № 159-Р від 17.10.12. Тобто, позивач сплачував не тільки авансові платежі на замовлені послуги, а й фактично отримані послуги щодо виданих перепусток у спірному періоді. Факт перерахування суми у розмірі 1045075,60грн. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (т.1 а.с.27-33), а також витягами з системи «Клієнт-Банк»: виписками за 13.08.2015р., 19.08.2015р., 03.09.2015р., 15.09.2015р., 25.09.2015р., 08.10.2015р., 21.10.2015р., 28.10.2015р., 05.11.2015р., 11.11.2015р., 16.11.2015р. (том 23, а.с. 178-199). Відповідно до позовної заяви, вказані грошові кошти у розмірі 1045075,60грн. позивач і просить стягнути з відповідача як помилково сплачені.

Таким чином, подаючи заявки на видачу перепусток на територію порту, отримавши оформлені відповідачем перепустки згідно цих заявок, сплачуючи виставлені відповідачем рахунки, позивач розумів, що вони виставлені відповідачем відповідно до умов договору № 159-Р від 17.10.2012р., однак все одно здійснив їх фактичну оплату, таким чином прийняв на себе виконання зобовязань за договором № 159-Р від 17.10.2012р., усвідомлюючи правові наслідки вчинення відповідних дій.

Відповідачем до матеріалів справи долучено листи ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», які направлялись відповідачу для оформлення та видачу перепусток до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» у серпні 2015р. (т. 25, а.с. 1-167, т. 26, а.с. 1-205, т. 28, а.с. 344-357), вересні 2015р. (т. 33, а.с. 9-410), жовтні 2015р. (т. 32, а.с. 10-435) листопаді 2015р. (т. 31, а.с. 10-416) та грудні 2015р. (т. 30, а.с. 5-190).

Означені листи ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» на оформлення та видачу перепусток не містять посилання на договір, однак колегія суддів апеляційного суду зазначає, що договори № 7-С від 27.09.2012р. та № 7-С від 22.11.2012р. не містять обовязку сторін у вигляді направлення листів на видачу перепусток. При цьому, нормами договору № 159-Р від 17.10.2012р. чітко закріплено обовязок ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» надавати порту письмові заявку на перепустки на територію Порту (п. 2.2.1. договору).

Також колегією суддів апеляційного суду встановлено, що в матеріалах справи містяться корінці разових перепусток за період з серпня 2015р. по грудень 2015р., виданих на підставі заявок ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», що підтверджує фактичне отримання позивачем послуг від відповідача саме у відповідності до умов договору № 159-Р від 17.10.2012р., яким передбачено оформлення та видача перепусток (том 27, а.с. 127-218).

Проаналізувавши вказані корінці разових перепусток, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що вони видані на ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», а саме для працівників в особі конкретних фізичних осіб.

Окрім того, матеріали справи містять ОСОБА_9 із журналу обліку видачі тимчасових перепусток та реєстрації інструктажів з питань охорони праці і безпеки руху для робітників сторонніх організацій:

- № 5 за період з 13.08.2015 по 15.12.2015 (т. 28, а.с. 2-56);

- № 1 за період з 12.06.2015 по 26.11.2015 (т. 29, а.с. 22-40);

- № 2 за період з 14.08.2015 по 17.09.2015 (т. 29, а.с. 41-84);

- № 2 за період з 17.09.2015 по 27.12.2015 (т. 29, а.с. 85-272);

- № 3 за період з 31.07.2015 по 25.11.2015 (т. 29, а.с. 273-289);

- № 4 за період з 17.08.2015 по 16.12.2015 (т. 29, а.с. 290-406),

в яких, в графі «Назва організації, де працює отримувач перепустки» окрім інших підприємств вказано ТОВ компанія «Український будівельник» та містяться підписи осіб, які отримували зазначені перепустки.

Надані документа, а саме корінці разових перепусток за період з серпня 2015р. по грудень 2015р., ОСОБА_9 із журналу обліку видачі тимчасових перепусток та реєстрації інструктажів з питань охорони праці і безпеки руху для робітників сторонніх організацій, на думку колегіє суддів, підтверджують виконання у вказаний період як позивачем, так і відповідачем умов договору № 159-Р від 17.10.2012р.

Що стосується посилання позивача на лист № 13/5А від 14.05.2013р., колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне:

В матеріалах справи міститься лист № 13/5А від 14.05.2013р. (том 1 а.с. 99) ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник», адресований начальнику ДП «Миколаївський морський торговельний порт», в якому зазначено, що ТОВ компанія «Український будівельник» як генеральний підрядник ТОВ «ЄТСК» приступила до інвестиційного будівництва виробничо-перевантажувального комплексу в тиловій частині причалів № 13, 14 ДП «ММТП», керуючись умовами Договору № 7-С від 27.09.2012р., у звязку з чим просило погодити порядок проходу/проїзду на територію ДП «ММТП»:

- для автомобілів за відповідним листом ТОВ компанія «Український будівельник» з зазначенням переліку автомобілів та їх номерних знаків без оформлення перепустки, без догляду та безоплатно;

- для працівників за відповідним листом ТОВ компанія «Український будівельник» з зазначенням переліку працівників, їх ПІБ з поданням копії паспорту кожним працівником на КПП порту, також без оформлення перепустки і на безоплатній основі.

Цього ж дня безоплатний порядок проходу/ проїзду працівників та автотранспорту позивача у відповідності до договору №7-С від 27.09.12р. був погоджений начальником ДП «ММТП» (т.1 а.с.99).

Таким чином, як вбачається з означеного листа, ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» дійсно на умовах Договору № 7-С від 27.09.2012р. отримувало від ДП «Миколаївський морський торговельний порт» право на безкоштовне, без оформлення перепусток право проходу/проїзду на територію Державного підприємства «Морський торговельний порт». Але це відбувалося тільки у період до серпня 2015р., після чого за ініціативою відповідача правовідносини між позивачем та відповідачем щодо здійснення допуску на територію порту були переведені у відповідність до іншого діючого договору № 159-Р від 17.10.2012р., яким передбачено інший порядок допуску із оформленням перепусток на платній основі. Таким чином, слід зробити висновок, що у період з серпня по грудень 2015р. позивач та відповідач в частині допуску виконавців робіт на територію порту не керувалися умовами Договорів № 7-С від 27.09.2012р., № 7-С від 22.11.2013р., оскільки цими договорами не передбачена видача перепусток на платній основі.

Листом № 18-19/134 від 03.09.2015р. Адміністрація Миколаївського морського порту Миколаївська філія ДП «Адміністрація морських портів України» повідомила ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» про існування дебіторської заборгованості за послуги з оформлення та видачі перепусток, яка станом на 02.09.2015р. склала 130 075,60грн. згідно рахунків:

- № 44452521 від 23.08.2015 53940,40грн.;

- № 45722521 від 31.08.2015 76135,20грн.

Також в листі № 18-19/134 від 03.09.2015р. Адміністрація Миколаївського морського порту зазначила, що наявність вищевказаної заборгованості порушує умови п. 3.1. договору від 17.10.2012р. № 159-Р, які передбачають здійснення 100% передоплати за дані послуги протягом одного робочого дня із моменту отримання попереднього рахунку, який був наданий на адресу ТОВ компанія «Український будівельник» 28.08.2015р. (рахунок від 27.08.2005р. № 87792521 на суму 100 000,00грн.), але залишився без оплати. Адміністрація Миколаївського морського порту у зазначеному листі попередила, що у разі, якщо оплата фактичної заборгованості за серпень у сумі 130 075,60грн. та попередня оплата у сумі 100 000,00грн. не буде здійснена протягом дня, видача перепусток та запуск машин на територію порту з 16-ої години 03.09.2015р. здійснюватись не буде.

Що стосується відсутності у матеріалах справи оформлених у відповідності до договору від 17.10.2012р. № 159-Р та підписаних обома сторонами актів наданих послуг, то вказані акти оформлювалися відповідачем та передавалися для їх підписання позивачу, але останній їх умисно не підписував та не повертав. До такого висновку колегія суддів дійшла після ознайомлення із змістом листів позивача на адресу третіх осіб у даній справі, де сам позивач вказує на отримання від відповідача актів наданих послуг та їх умисне не підписання, отримання рахунків на оплату послуг. У вказаних листах є посилання на додатки до листів: копія акту наданих послуг (виконаних робіт) № 45722521 від 31.08.2015р., копія акту наданих послуг (виконаних робіт) № 43462521 від 16.08.2015р., копія акту наданих послуг (виконаних робіт) № 44452521 від 23.08.2015р., копії рахунків (т. 34 а.с. 239-243).

Матеріали справи містять наказ Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. № 163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (том 23, а.с. 8-10).

Пунктом 1 означеного наказу встановлено: реорганізувати державні підприємства морського транспорту за переліком згідно з додатком 1 шляхом виділу стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обовязків стосовно них відповідно до розподільчих балансів та утворити внаслідок виділу державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морських портів України). В додатку 1 до наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 № 163 «Перелік державних підприємств морського транспорту, що підлягають реорганізації» зазначено Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт».

Пунктом 3 наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. № 163 встановлено, що Адміністрація морських портів України є правонаступником державних підприємств морського транспорту, зазначених у пункті 1 цього наказу, у частині майна, прав та обовязків відповідно до розподільчих балансів.

Відповідно до переліку договорів, які передаються ДП «ММТП» Миколаївській філії ДП «АМПУ» (Адміністрації Миколаївського морського порту) (том 23, а.с. 14-90), під пунктом 342 зазначено договір № 159-Р від 17.10.2012, предмет договору оформлення та видача перепусток, контрагент ТОВ компанія «Український будівельник».

Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» до матеріалів справи надано Положення про пропускну систему Миколаївської філії ДП «АМПУ» (адміністрації Миколаївського морського порту) зі змінами та доповненнями (том 23, а.с. 144-160), яким закріплено порядок пропуску на територію Адміністрації осіб і транспортних засобів.

Дослідивши надане Положення, колегія суддів апеляційного суду встановила, що ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» не зазначена як особа, яка має право на безоплатній, без оформлення перепустки, прохід на територію Миколаївського морського порту.

З вищевикладеного вбачається, що у відповідача у період із серпня до грудня 2015р. були наявними правові підстави застосовувати до правовідносин із позивачем щодо порядку допуску на територію порту умов діючого між сторонами договору № 159-Р від 17.10.2012р.

Щодо доводів відповідача (апелянта) про недійсність договорів № 7-С та угоди № 1 від 19.09.2013р., колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне:

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України:

1.Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2.Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тому колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у даному випадку:

- відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним»;

- доказів визнання судом договорів та угоди недійсними, колегії суддів під час апеляційного розгляду не надано, відсутні такі докази також у матеріалах даної справи. Також під час розгляду даної справи у суді першої інстанції вимоги щодо недійсності договорів та угоди заявлено не було. Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, суд не наділений правом визнавати недійсним повністю чи у певній частині повязаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, але який не був предметом розгляду у суді першої інстанції та вимоги щодо його недійсності не заявлялись у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з врахуванням презумпції правомірності правочинів та відсутністю судових рішень про визнання таких правочинів недійсними, відсутністю прямих вказівок у законі про визнання вказаних правочинів нікчемними, доводи апелянта з цього питання є безпідставними, тому до уваги не приймаються Одеським апеляційним господарським судом.

За вищевказаних обставин висновки господарського суду у даній справі є помилковими, рішення від 18.10.2016р. винесене при невідповідності висновків суду дійсним обставинам по справі, законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача отриманих коштів як оплату фактично наданих послуг за договором № 159-Р від 17.10.2012р. колегія суддів не вбачає, тому апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник».

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 18.10.2016р. по справі №915/2093/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю компанія «Український будівельник» (57550, Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Ольвійська, 3/1, ; інші відомості відсутні) на користь відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ; інші відомості відсутні) в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, ; інші відомості відсутні) витрати на сплату судового збору в сумі 17 243,76грн. за подачу апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.І. Жеков

ОСОБА_3