ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"14" грудня 2016 р. Справа № 922/2046/16
Судді Харківського апеляційного господарського суду Слободіна М.М. у справі № 922/2046/16
за позовом ТОВ "Інститут Харківпроект", м. Харків
до 1. КП "Обласний спортивний комплекс "Металіст", м. Харків
2. Обласного комунального підприємства "Бюро майнових відносин" ОСОБА_1 обласної ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 обласна рада, м. Харків
про визнання недійсним правочину
Рішенням господарського суду Харківської області від 06 вересня 2016 року у справі № 922/2046/16 в позові ТОВ "Інститут Харківпроект" до КП "Обласний спортивний комплекс "Металіст", Обласного комунального підприємства "Бюро майнових відносин" ОСОБА_1 обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 обласна рада про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 25.06.2013р. до договору № 15953 від 15.08.2008р. відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року у справі № 922/2046/16 апеляційну скаргу ТОВ «Інститут Харківпроект» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважаю, що висновки викладені судом першої інстанції та апеляційним судом не відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи наступне.

З обставин справи вбачається, що між ТОВ «Інститут Харківпроект» та КП «ОСК «Металіст» 15 серпня 2008 року укладений Договір № 15953 на роботи з авторського нагляду під час реконструкції обєкту архітектуриелектропостачання стадіону «Металіст» в м. Харкові по вул. Плеханівська, 65 (1-й пусковий етап) (надалі Договір).

25 червня 2013 року між ТОВ «Інститут «Харківпроект», КП «ОСК «Металіст» та ОКП «Бюро майнових відносин» була укладена Додаткова угода №1 до договору № 15953 від 15 серпня 2008 року.

Відповідно до цієї угоди було замінено одну із сторін Договору, а саме: передано ОКП «Бюро майнових відносин» ОСОБА_1 обласної ради права та обовязки КП «ОСК «Металіст» за Договором в частині розрахунків за виконані роботи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір № 15953 від 15.08.2008 року був укладений на виконання Державної цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2008р. № 107 та обласної цільової Програми підготовки та проведення в Харківській області матчів фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, затвердженої рішенням ОСОБА_1 обласної ради від 28.02.2008р. № 595-V. Одним із заходів Цільової програми підготовки та проведення в Харківській області матчів фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу була «Реконструкція спортивного комплексу Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" у м. Харкові по вул. Плеханівській, 65».

Також, встановлено та не заперечувалось сторонами, що фінансування робіт передбачалося виключно за бюджетні кошти, в порядку, визначеному бюджетним законодавством. Сам по собі текст Договору містить положення щодо робіт за цим договором з бюджету, а саме в п. 4.3. вказано, що «У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій рахунок.

Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки у повному обсязі переходять до суб'єктів, які їх замінюють. Однак, заміна осіб у зобов'язанні неможлива, коли є встановлена законом заборона, зокрема, якщо зобов'язання нерозривно пов'язане з особою кредитора. Заміні боржника може перешкоджати встановлення законом обмежень змісту спеціальної правоздатності учасників зобов'язань.

Так, відповідно до ст. 1 Бюджетного кодексу України, бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій; видатки бюджету - кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом; одержувач бюджетних коштів - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Отже, встановлюється, що реалізовувати заходи передбачені бюджетною програмою може розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій, а також одержувач бюджетних коштів. Так, правовий статус одержувача бюджетних коштів передбачає особливий публічний порядок набуття такого статусу та його припинення відповідно до імперативних норм бюджетного законодавства. Цей порядок передбачений Постановою КМУ від 28.02.2002 №228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ. Відповідно до цього Порядку «Одержувач використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів (п.9.). Плани використання бюджетних коштів одержувачами затверджуються їх керівниками за погодженням з розпорядниками, через яких вони одержують бюджетні кошти (п.34.).

Відповідно до Закону України "Про державні цільові програми" державна цільова програма - це комплекс взаємопов'язаних завдань і заходів, які спрямовані на розв'язання найважливіших проблем розвитку держави, окремих галузей економіки або адміністративно-територіальних одиниць, здійснюються з використанням коштів Державного бюджету України та узгоджені за строками виконання, складом виконавців, ресурсним забезпеченням (стаття 1).

Згідно з ст.20 Бюджетного кодексу України у бюджетному процесі програмно-цільовий метод застосовується на рівні державного бюджету та на рівні місцевих бюджетів. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень. Порядок використання бюджетних коштів має містити: цілі та напрями використання бюджетних коштів; відповідального виконавця бюджетної програми, підстави та/або критерії залучення одержувачів бюджетних коштів до виконання бюджетної програми.

В додатку до Рішення ОСОБА_1 обласної ради XХІV сесія V скликання від 28 лютого 2008 року № 595-V «Завдання і заходи», встановлено, що виконавцем заходу «Реконструкція стадіону КП «ОСК «Металіст» є Управління з питань фізичної культури та спорту облдержадміністрації та КП ОСК "Металіст".

В частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Оскільки, замовником робіт, одержувачем бюджетних коштів на виконання відповідних робіт за Договором № 15953 від 15.08.2008 року та учасником правовідносин з реалізації державної та міської цільових програм підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу було визначено саме КП "ОСК Металіст", то його участь в правовідносинах, з оплати робіт за Договором має особистісний характер і вимагає особистого виконання зобов'язання.

Крім того, приписи бюджетного законодавства, законодавства із фінансування державних та місцевих цільових програм, є публічно-правовими й не можуть бути змінені сторонами цивільних (договірних) правовідносин, заснованих на вільному волевиявленні, юридичній рівності та майновій самостійності їх учасників.

Виконання обов'язку КП "Обласний спортивний комплекс Металіст" (замовника) з перерахування коштів за виконані та прийняті роботи (фінансування робіт) підпорядковувалося публічно-правовим приписам нормативних актів щодо функцій замовника робіт, виконання обов'язків одержувача бюджетних коштів та учасника правовідносин з реалізації державної та місцевої програм, і без прийняття в публічно-правовому порядку відповідних рішень, заміна суб'єкта в спірних правовідносинах, є неможливою.

Будь-яких рішень відносно заміни учасника бюджетних правовідносин, згідно з яким одержувачем бюджетних коштів визначалося би ОКП "Бюро майнових відносин" ОСОБА_1 міської ради (другий відповідач), не приймалось. Належних та допустимих доказів того, що другий відповідач включений до Плану використання бюджетних коштів з визначенням напрямку їх використання на фінансування виконаних та прийнятих робіт за Договором, сторонами не надано.

Також, передання ОКП "Бюро майнових відносин" ОСОБА_1 обласної ради прав та обов'язків замовника - КП "Обласний спортивний комплекс "Металіст" прямо суперечило приписам чинного на час підписання оспорюваної додаткової угоди Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 №1407.

Отже, оскільки ОКП "Бюро майнових відносин" ОСОБА_1 міської ради (другий відповідач) немає відповідного статусу одержувача бюджетних коштів на виконання передбачених договором підряду робіт, то заміна боржника у зобов'язані, яке виникло на підставі договору № 15953 від 15.08.2008 р., є неможливою через відсутність у цієї юридичної особи спеціальної правосуб'єктності.

Таким чином, спірний правочин є недійсним з огляду на приписи ч.1 ст. 216 ЦК України, ч.1 ст. 203 ЦК України як такий, що суперечить вимогам ч.1 ст. 628 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про державні цільові програми" та п.п. 9, 34 Постанови КМУ від 28.02.2002 №228.

Вказаної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 21.04.2015 р. у справі № 922/4159/14.

Крім того, спірна додаткова угода, є юридично нікчемною з огляду на укладання її поза межами строку дії договору.

Так, в тексті Договору № 15953 від 15 серпня 2008 року, а саме пункті 9.4. встановлено, що «Цей договір набуває чинність з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором, але не пізніше ніж 31.12.2008 р.

Додаткова угода № 1 до Договору № 15953 від 15 серпня 2008 року укладена сторонами 25.06.2013 року, тобто за межами строку дії основного договору.

В частині 7 статті 180 Господарського кодексу України вказано, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Таким чином, зміст наведених частини 7 ст. 180 ГК та ч. 1 статті 631 ЦК, в яких строком договору визнається час, протягом якого сторони можуть здійснити свої обов'язки відповідно до договору, свідчить про те, що законодавець встановив можливість зміни суттєвих умов договору (укладення додаткової угоди про зміну суттєвих умов) виключно під час строку дії цього договору. .

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Сторони в Договорі № 15953 від 15 серпня 2008 року узгодили строк дії договору з 15.08.2008 року до 31.12.2008 року. Доказів щодо пролонгації даного договору за взаємною згодою сторін матеріали справи не містять, а положення Законів, що регулюють правовідносини підряду, не містять норм щодо пролонгації вказаних видів договорів в силу закону.

Тому, додаткову угоду № 1 від 25.06.2013 р., що укладена до договору № 15953 від 15.08.2008 р. після спливу строку дії договору, не можна розцінювати як додаткову угоду, що є невідємною частиною даного договору.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 статті 203 ЦК України «Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.» (пункт 1), та «Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.» (пункт 2).

Правочином сторін (Додаткової угоди № 1 до Договору № 15953 від 15.08.2008 року) встановлюється, що сторони за взаємною згодою, домовились замінити одну із сторін Договору, а саме: передати Замовнику-2 права та обовязки Замовника за Договором в частині розрахунків за виконані роботи.

Оскільки додаткова угода до Договору укладена 25.06.2013 року, тобто в той час, коли дія Договору № 15953 від 15.08.2008 року вже закінчилась, а частина 1 статті 631 ЦК України прямо проголошує, що сторони договору можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору лише протягом строку договору, тобто до 31.12.2008 року відповідно до фактичних обставин справи, отже, сторони не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для зміни умов договору, через закінчення його строку.

Крім того, зміст додаткової угоди до Договору, якою було змінено одну зі сторін Договору та передано ОКП «Бюро майнових відносин» права та обовязки КП «ОСК «Металіст» прямо суперечить ЦК України, Господарському кодексу України, зокрема ч. 1 статті 631 ЦК України, та п. 2 ч. 1 статті 203 ЦК України, оскільки сторони домовились змінити свої права та обовязки до Договору, незважаючи на закінчення його строку, всупереч імперативній нормі статті 631 ЦК, яка встановлює, що реалізація прав та виконання обовязків стороною, відповідно до договору відбувається в строк його дії.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що Додаткову угоду № 1 до Договору № 15953 від 15.08.2008 р. необхідно визнати недійсною з підстав, викладених вище.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Суддя М.М. Слободін