ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 р. Справа № 917/1311/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна", м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 16, 02098

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка", вул.Європейська,20, м.Пирятин, 37000

про стягнення 45429,95 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка", вул.Європейська,20, м.Пирятин, 37000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна", м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 16, 02098

про визнання акту виконаних робіт № Н4262497 від 04.12.2015 року таким, що не підтверджує відображеного в ньому факту виконання робіт

Суддя Мацко О.С.

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_2, дов. від 15.04.2016 року

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_3, дов. № 03/09-1 від 03.09.2016р.

У судовому засіданні 20.12.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення і повідомлено дату складання повного рішення згідно ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" про стягнення 45429,95 грн., з яких 35 233,33 грн. основного боргу за договором підряду з технічного обслуговування автомобілів № 27/01-2014 від 27.01.2014р., 7481,82 грн. пені, 2002,41 грн. інфляційних витрат, 712,39 грн. 3% річних та зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Набережна про визнання акту виконаних робіт № Н4262497 від 04.12.2015 року таким, що не підтверджує відображеного в ньому факту виконання робіт (в редакції заяви про зменшення позовних вимог, прийнятої судом ухвалою від 06.10.2016р. та з урахуванням уточнень до зустрічної позовної заяви, що полягають у виправленні граматичних неточностей у прохальній частині зустрічної позовної заяви).

Позивач за первісним позовом підтримує позовні вимоги, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач просить задовольнити зустрічну позовну заяву та вважає позовні вимоги за первісним позовом необґрунтованими.

Ухвалою від 08.11.2016р. було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано в порядку ст.38 ГПК України у Головного управління державної фіскальної служби у Полтавській області письмові підтвердження з наступних питань:

- чи було віднесено Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" податкову накладну №685 від 20.10.2015 року на суму 30000 грн., в т.ч. ПДВ 5000 грн. виписану Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна" до складу податкового кредиту у період за грудень 2015 р. по серпень 2016 р. та чи відбувалося її коригування у наступних періодах. Чи відображено суму податкового кредиту у складі декларації з податку на додану вартість у жовтні 2015р. та чи відбувалось її коригування.

- чи було віднесено Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" податкову накладну №133 від 04.12.2015 року на суму 35233,33 грн., в т.ч. ПДВ 5872,22 грн. виписану Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна" до складу податкового кредиту у період за жовтень 2015 р. по серпень 2016 р. та чи відбувалося її коригування після включення до податкового кредиту у зазначеному періоді. Чи відображено суму податкового кредиту у складі декларації з податку на додану вартість у жовтні 2015р. або наступних періодах до серпня 2016 року та чи відбувалось її коригування.

30.11.2016р. від Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до суду надійшов лист від 29.11.2016р. (арк. справи 208-230) з додатками, згідно якого повідомлено наступне: ТОВ "Агротехніка" до податкової декларації за жовтень 2015 року включено податковий кредит, сформований від ТОВ "ОСОБА_1 Набережна" на суму ПДВ - 6588,90 грн. (обсяг постачання 32943 грн.). Відповідно ЄРПН у жовтні 2015 року ТОВ "ОСОБА_1 Набережна" було виписано ТОВ "Агротехніка" дві податкові накладні № 664 від 20.10.2015 року обсяг постачання 7943 грн., сума ПДВ - 1588,6 грн. та № 685 від 20.10.2015 року обсяг постачання 25000 грн., сума ПДВ - 5000 грн. Отже, ТОВ "Агротехніка" включено до складу податкового кредиту за жовтень 2015 року податкову накладну № 685 від 20.10.2015 року, коригування даної податкової накладної не здійснювалось.

ТОВ "Агротехніка" до податкової декларації за грудень 2015 року включено податковий кредит, сформований від ТОВ "ОСОБА_1 Набережна" на суму ПДВ - 9345,63 грн. (обсяг постачання 46728,17 грн.). Відповідно ЄРПН у грудні 2015 року ТОВ "ОСОБА_1 Набережна" було виписано ТОВ "Агротехніка" три податкові накладні № 565 від 17.12.2015 року обсяг постачання 12607,41 грн., сума ПДВ - 2521,48 грн., № 534 від 16.12.2015 року обсяг постачання 4759,65 грн., сума ПДВ - 954,93 грн. та № 133 від 04.12.2015 року обсяг постачання 29361,11 грн., сума ПДВ - 5872,22 грн. Отже, ТОВ "Агротехніка" включено до складу податкового кредиту за грудень 2015 року податкову накладну № 133 від 04.12.2015 року.

17.12.2015 року ТОВ "Агротехніка" було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок та виключено податкову накладну № 133 від 04.12.2015 року зі складу податкового кредиту за грудень 2015 року.

Здійснення відповідного коригування 17.10.2016р. підтверджується у засіданні і представником ТОВ «Агротехніка».

Представник позивача за первісним позовом зазначає з цього приводу, що здійснені коригування вже після подання до суду первісної позовної заяви та порушення провадження у справі насправді свідчать тільки про бажання ТОВ «Агротехніка» ухилитися від виконання зобов'язань по оплаті виконаних робіт.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив:

27 січня 2014 року між ТОВ ОСОБА_1 набережна (надалі Позивач за первісним позовом) та ТОВ Агротехніка (надалі Відповідач за первісним позовом) було укладено договір підряду з технічного обслуговування автомобіля (ів) № 27/01-2014 (надалі Договір, арк. справи 10-12). За умовами Договору, Позивач зобов'язується на свій ризик виконати роботи за завданням Відповідача по технічному обслуговуванню автомобіля (ів), а Відповідач зобов'язується прийняти і вчасно оплатити вказані роботи в порядку, у строк і на умовах, визначених Договором.

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

-Підрядник виконує Роботи, використовуючи при цьому власні матеріали, устаткування, знаряддя праці, засоби та пристрої, агрегати, запасні частини, комплектуючі та інші витратні матеріали, якщо інший порядок не буде погоджений ОСОБА_4 додатково. Місце виконання Робіт: СТО. Строк виконання Робіт: визначається (погоджується ОСОБА_4) в кожному окремому випадку додатково і може бути вказаним у заявці Замовника на ремонт автомобіля(ів), а перебіг строку виконання Робіт починається з дати передачі Автомобіля в ремонт за актом приймання-передачі, якщо інший термін початку перебігу строку виконання Робіт не визначено цим Договором (згідно положень п. 2.1.1 статті 2 цього Договору.

- СТО - спеціалізована станція технічного обслуговування автомобілів ТОВ ОСОБА_1 набережна, яка розташована за адресою: Україна, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 16.

- Підрядник зобов'язаний після закінчення виконання Роботи, що оформляється ОСОБА_4 виконаних Робіт, передати Замовнику його автомобіль, а на вимогу Замовника - повернути замінені деталі (крім замінених по гарантії) разом з автомобілем (п.2.1.6);

- Замовник зобов'язаний видати своєму представнику належним чином оформлений документ (належним чином оформлене доручення або довіреність (форми № М-2) для підтвердження повноважень свого представника для здійснення відповідних заявок на Роботи, що пов'язані із технічним обслуговуванням та/або ремонтом автомобіля (ів) Замовника на СТО та/або отримання товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) (п.2.3.1);

- Замовник зобов'язаний надати Підряднику автомобіль (лі) у погоджений день і час у чистому стані, тобто в стані, який дозволить Підряднику провести огляд та необхідні тести автомобіля (ів), а також виконати заявку (п.2.3.2);

- Замовник зобовязаний оплатити вартість робіт і витрати, які здійснив Підрядник у звязку з технічним обслуговуванням чи ремонтом автомобіля (ів) Замовника, у розмірі та строк згідно положень статті 3 цього Договору (п.2.3.3);

- Замовник зобов'язаний перевірити якість та повноту виконаних Підрядником Робіт у момент їх прийняття, про що складається ОСОБА_4 виконаних Робіт (п.2.5.1);

- У випадку виявлення Замовником недоліків у виконаних Підрядником Роботах, що виникли з вини Підрядника, ОСОБА_4 складається акт із зазначенням виявлених недоліків і строком їх усування, при цьому вищевказані недоліки усуваються Підрядником за свій рахунок (п.2.5.2);

- Вартість Робіт із технічного обслуговування та ремонту автомобіля (ів) Замовника визначається на підставі Прейскуранта Цін на агрегати, запасні частини, матеріали, устаткування, комплектуючі та інші витратні матеріали, що діяв на дату подачі заявки Замовником, а також вартості конкретної роботи відповідно до розцінок Підрядника (п.3.1);

- Замовник сплачує вартість виконаних Робіт на підставі ОСОБА_4 виконаних Робіт у строк не пізніше З (трьох) банківських днів з дати його підписання шляхом перерахування безготівкових коштів, банківським переказом на рахунок Підрядника (п.3.3);

- Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання чи неналежне виконання обов'язків за Договором винна сторона несе відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

- Відповідно до п. 5.4. Договору, за порушення Замовником строку оплати вартості робіт згідно положень статті 3 Договору, Замовнику нараховується пеня за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного грошового зобов'язання.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання обома ОСОБА_4 і діє в частині прийняття Підрядником заявок на виконання Робіт - до 31 грудня 2014 року, а в інших випадках - до повного виконання ОСОБА_4 прийнятих на себе зобов'язань. Якщо жодна зі Сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору письмово не заявить про своє бажання його припинити (розірвати), Договір вважається пролонгованим на один календарний рік на тих самих умовах (п.7.6);

Судом встановлено, що договір підписано уповноваженими представниками сторін (довіреність №3 від 02.01.2014р., видана представнику підрядника - у матеріалах справи), договір не визнавався недійсним та є діючим на момент виникнення спірних правовідносин.

Як вказує позивач за первісним позовом, за завданням відповідача на підставі заявки ним були виконані роботи з технічного обслуговування автомобіля Відповідача CRAFTER VWNFZ (державний номерний знак НОМЕР_1). Про належне виконання Позивачем зобов'язань за Договором свідчить підписаний Позивачем та уповноваженим представником Відповідача (довіреність №041215 від 04.12.2015 р.) ОСОБА_4 виконаних робіт №Н4262497 від 04.12.2015 р. та відсутність будь-яких претензій зі сторони Відповідача стосовно неналежного виконання Позивачем своїх зобов'язань за Договором (копія ОСОБА_4 арк.справи 13-14, оригінал оглядався судом у засіданні).

Відповідно до підписаного ОСОБА_4 виконаних робіт №Н4262497 від 04.12.2015 p. вартість виконаних робіт становила 65233 гривні 33 копійки.

20 жовтня 2015 року відповідачем була оплачена частина робіт та запасних частин, необхідних для їх виконання, в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на підставі виставленого позивачем рахунку від 15.10.2015р. №С4262497 (копія рахунку арк.справи 95-97, докази його часткової оплати з посиланням саме на цей рахунок арк.справи 98).

Як вказує позивач, відповідач неналежно виконав передбачені пунктом 3.3. Договору зобов'язання з оплати виконаних робіт, за ОСОБА_4 виконаних робіт №Н4262497 від 04.12.2015 р. За останнім рахується заборгованість у розмірі 35 233,33 грн. (65 233,33 грн- 30 000,00 грн).

На підставі наведеного та п.5.3 договору, на суму основного боргу - 35233,33 грн. - позивач нарахував та заявляє до стягнення 7481,82 грн. пені за період з 10.12.2015р. по 10.06.2016р., на підставі ст.625 ЦК України - 2002,41 грн. інфляційних за період з 10.12.2015р. по 11.08.2016р. та 712,39 грн. - 3% річних за аналогічний період (згідно заяви про зменшення позовних вимог від 05.10.2016р., а.с. 75, прийнятої судом до розгляду ухвалою від 06.10.2016р.).

Відповідач заперечення на позов фактично виклав у зустрічній позовній заяві, згідно якої просить суд визнати акт виконаних робіт №Н4262497 від 04.12.2015р. таким, що не підтверджує відображеного в ньому факту виконаних робіт (зустрічна позовна заява вх.1766/16 від 03.10.2016р. (а.с. 48-51) прийнята до розгляду спільно з первісним позовом ухвалою від 06.10.2016р.; уточнена зустрічна позовна заява вх.№13814 ВІД 08.11.2016р. - а.с. 147-149, аналогічна за змістом і прохальною частиною, за виключенням допущеної граматичної помилки у прохальній частині). У обґрунтування вимог за зустрічним позовом вказує на наступне:

- відсутність заявки з переліком необхідних робіт, встановленого завдання ТОВ Агротехнікою перед ТОВ ОСОБА_1 набережна встановлює відсутність зобов'язань згідно п 1.1 Договору.

- відсутній акт приймання-передачі Автомобіля, за яким ТОВ Агротехніка здійснила б передачу автомобіля CRAFTER VW NEZ (державний номерний знак ВІ3713СВК а ТОВ ОСОБА_1 набережна в свою чергу прийняла б даний автомобіль для проведення ремонтних робіт зазначених у акті виконаних робіт № Н4262497 від 04.12.2015р.

- в ОСОБА_4 виконаних робіт № Н4262497 від 04.12.2015р.відсутній підпис належного підписанта зі сторони Замовника ТОВ Агротехніка. Дана обставина фіксує неприйняття виконаних робіт ТОВ Агротехнікою від ТОВ ОСОБА_1 набережна, які не могли бути виконані в зв'язку з відсутністю в ТОВ ОСОБА_1 набережна автомобіля CRAFTER VW NEZ (державний номерний знак НОМЕР_1), який не передавався за актом приймання-передачі, та відсутністю заявки на виконання певних робіт.

Відповідач також вказує, що на підприємстві право підпису акту виконаних робіт має директор, заступник директора, головний бухгалтер, а ОСОБА_4 виконаних робіт від 04.12.2015р. підписаний неуповноваженою на це особою (у засіданні 20.12.2016р. представник відповідача стверджував, що йому взагалі невідомо ким підписаний даний акт, оскільки особу підписанта неможливо ідентифікувати).

У зв'язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву про визнання акту виконаних робіт від 04.12.2015р. таким, що не підтверджує факту виконання відображених у ньому робіт (за обґрунтуванням, наведеним вище).

Суд при прийнятті рішення виходить з наступного:

Судом досліджено ОСОБА_4 виконаних робіт №Н4262497 (а.с.13), який містить посилання на заявку №34262497, та саму заявку №34262497 (а.с. 104), яка відкрита 07.10.2015р. о 8 год. 48 хв., строк виконання - 7.10.2015р. о 21 год. 00 хв. Згідно пояснень представника позивача, заявка відкрита в день заїзду автомобіля на СТО, цим же днем і часом відкритий і ОСОБА_4 виконаних робіт (07.10.2015р., 08:48:54), та закрита в цей же день - 07.10.2015р. о 21:00 год., після того як спеціалістами СТО проведена повна діагностика автомобіля. В заявці віддруковано три позиції (перевірка механізму включення передач, регулювання строку механізму перемикання передач, перевірка герметичності оливної системи двигуна), які співпадають з позиціями "ОСОБА_5 ремонтних робіт" ОСОБА_4 виконаних робіт (позиції №34120199, 34121600, 10010199).

Інший перелік виконаних робіт в Заявці не був узгоджений, так як в ході діагностики неможливо визначити наперед перелік усіх робіт та запасних частин. які будуть використані в ході ремонту. Зазначений перелік робіт, за твердженням позивача, був узгоджений сторонами у телефонному режимі, що допустимо відповідно до Наказу Міністерства Інфраструктури України №615 від 28.11.2014р. «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів» (в редакції на момент існування правовідносин).

Акт №Н4262497 з боку відповідача підписаний менеджером з продажу ОСОБА_5 за довіреністю №041215 від 04.12.2015р. Судом досліджено дану довіреність (копія - а.с.15) і встановлено, що вона видана гр.ОСОБА_5 відповідачем - ТОВ "Агротехніка" на отримання від ТОВ "ОСОБА_1 набережна" цінностей - ремонт автомобіля, в кількості 1 штука.

На довіреності містяться підписи (без розшифровки) керівника і головного бухгалтера підприємства, кутовий штамп і печатка відповідача. Суд критично оцінює заперечення відповідача стосовно того, що дана довіреність не свідчить про підписання ОСОБА_4 виконаних робіт повноважним представником останнього, оскільки п.2.3.1 Договору сторони погодили обов'язок замовника видати своєму представнику належним чином оформлений документ (належним чином оформлене доручення або довіреність (форми № М-2) для підтвердження повноважень свого представника для здійснення відповідних заявок на Роботи, що пов'язані із технічним обслуговуванням та/або ремонтом автомобіля (ів) Замовника на СТО та/або отримання товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ);

Крім того, позивач надав докази існуючої між сторонами практики передачі автомобілів з ремонту саме на підставі довіреностей форми №М-2, виданих тому ж самому представнику, аналогічного змісту, жодних претензій з боку відповідача не висувалось і роботи були прийняті і оплачені (а.с. 123-134).

Судом при прийнятті рішення враховано також, що 15.10.2015р. позивачем було виписано відповідачу рахунок №С4262497 від 15.10.2015р. (арк.справи 95-97), який, як вбачається з наведених у ньому даних (що ідентифікують автомобіль - назва, номерний знак, номер кузова, пробіг, дата продажу, тип двигуна, тип КПП) і переліку виконаних робіт (співпадає з ОСОБА_4 виконаних робіт від 04.12.2015р.), стосується виконання робіт з ремонту вказаного автомобіля. Даний рахунок був частково - на суму 30 000 грн. - оплачений відповідачем 20.10.2015р., що вбачається з наданих позивачем доказів (а.с. 98). При цьому заперечення відповідача стосовно того, що сума 30 000,00 грн. сплачена ним за ремонт інших автомобілів, що обслуговувалися позивачем за договором від 27.01.2014р., судом оцінюються критично, так як у призначенні платежу міститься посилання саме на рахунок №С4262497 від 15.10.2015р. ОСОБА_4 підтверджено, що у відповідача у власності знаходиться один автомобіль CRAFTER VW NFZ з номерним знаком ВІ 3713 СВ, та з указаними в рахунку і ОСОБА_4 типом двигуна, номером кузова і т.д.

При цьому судом враховано, серед іншого, що сторони у договорі погодили наступне: Приблизний кошторис - це рахунок-фактура, надана Підрядником, із зазначенням вартості Робіт та запасних частин, деталей, агрегатів, що необхідні для виконання заявки Замовника. Замовник сплачує Підряднику вартість Робіт на підставі наданого рахунку-фактури, що є приблизним кошторисом, у строк не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати його отримання. Приблизний кошторис вважається погодженим Замовником у випадку його оплати.

Підрядник зобов'язується попередити Замовника про виникнення необхідності проведення додаткових Робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення погодженого приблизного кошторису. Підрядник має право не повідомляти письмово Замовника про необхідність вимушеного перевищення суми приблизного кошторису у випадку, коли таке перевищення не досягло рівня істотного перевищення, яке за цим Договором відповідає збільшенню вартості замовлених Робіт більше ніж на 10 % (десять відсотків) від суми, що передбачена погодженим приблизним кошторисом.

Рахунок від 15.10.2015р. виставлений на суму 59 317,72 грн, остаточна сума, виставлена до сплати 65 233,33 грн., тобто, збільшення вартості замовлених робіт відбулося не більше ніж на 10% (не досягло рівня істотного перевищення), тому письмове повідомлення замовника не було обовязковим.

На підставі викладеного, оцінюючи усі докази із сукупності, суд погоджується з позивачем у тому, що за відповідачем рахується залишок заборгованості у сум 35233,33 грн. (65233,33 грн. - 30000,00 грн.), яка підлягає стягненню. Позивачем в реагування на заперечення відповідача проти позову (наведені вище) надано пояснення, згідно яких ОСОБА_4 приймання - передачі автомобіля в ремонт дійсно не складався, автомобіль заїхав на СТО 07.10.2015р., які зазначено у заявці та ОСОБА_4 від 04.12.2015р., в ході діагностики з'ясувалась необхідність його капітального ремонту, а враховуючи суттєвий перелік робіт і запчастин, сторони домовилися погодити їх вартість і об'єм робіт у телефонному режимі, що, як зазначено вище, було допустимим згідно Наказу Міністерства інфраструктури України №615 від 28.11.2014р. "Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів".

Суд погоджується з позивачем у тому, що сама по собі відсутність акту приймання-передачі автомобіля в ремонт не може бути підставою для відмови в задоволенні первісного позову, бере при цьому до уваги пояснення позивача стосовно того, що ТОВ ОСОБА_1 набережна є офіційним дилером, уповноваженим здійснювати продаж та обслуговування автомобілів Volkswagen на території України. Протягом року кількість автомобілів, що обслуговуються на станції технічного обслуговування (надалі - СТО) ТОВ ОСОБА_1 набережна обчисляється тисячами. У зв'язку з чим, на підприємстві запроваджені електронні системи обліку та контролю, зокрема, електронна система реєстрації заїзду-виїзду автомобілів, куди заноситься дата та час заїзду автомобіля на СТО та виїзду з неї.

Так відповідно до інформації з електронної системи реєстрації заїзду-виїзду автомобілів, Автомобіль заїхав на СТО ТОВ ОСОБА_1 набережна 07.10.2015р. (о 08:57) та виїхав з СТО після завершення ремонту 04.12.2015 р. (о 09:19) (інформацію з електронної системи реєстрації заїзду-виїзду автомобілів в паперовій формі долучено до матеріалів справи).

Також, на підприємстві впроваджена електронна система контролю та реєстрації вироблених годин працівниками під час виконання ремонтних робіт щодо того чи іншого автомобіля. На підтвердження виконання ремонтних робіт щодо Автомобіля позивачем надано інформацію зі звіту вироблених годин в письмовій формі (в якій наявні дані, що дозволяють ідентифікувати автомобіль).

Окрім іншого, під час виконання робіт щодо ремонту автомобіля у позивача виникла необхідність в зверненні до субпідрядних організацій. На підтвердження виконання робіт субпідрядною організацією щодо автомобіля (його деталей) в період жовтень-листопад 2015 року позивачем надано завірені належним чином копії актів виконаних робіт від 06.11.2015 року та заявок №№3324 та 3326 від 23.10.2015 року.

Позивач також надає письмові пояснення працівників стосовно обставин виконання робіт за даним договором (заява про доручення додаткових документів до справи вх. №15839 від 20.12.2016р.), які суд не приймає в якості належного та допустимого засобу доказування з огляду на приписи ст.32 ГПК України.

Подані відповідачем додаткові докази у обґрунтування заперечень проти позову (заява про долучення додаткових документів до справи вх. №13815 від 08.11.2016р.), а саме: товарно-транспорті накладні; посвідчення про відрядження, накази про відрядження, платіжні доручення, рахунки, видаткові накладні, ОСОБА_4 здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 150-199) жодним чином не спростовують правомірність позовних вимог за первісним позовом та не є належними і допустимими доказами того, що зазначені в ОСОБА_4 виконаних робіт від 04.12.2015р. ремонтні роботи не проводилися позивачем (частина з них складена відповідачем в односторонньому порядку, інші - з участю відповідача та сторонніх організацій, без відома позивача).

Заперечення відповідача проти первісного позову зводяться до констатації порушення сторонами при переданні автомобіля в ремонт порядку оформлення документів, передбачених договором, при цьому відповідач не надав жодних доказів неприйняття ним автомобіля з ремонту за ОСОБА_4 від 04.12.2015р., неможливості ідентифікації особи, що прийняла автомобіль за виданою самим відповідачем довіреністю, оформленою належним чином; за умови виконання позивачем робіт та їх прийняття відповідачем дефекти оформлення документів при передачі автомобіля на ремонт не звільняють замовника від обов'язку оплати виконаних робіт. Представник відповідача в засіданні 20.12.2016р. заявив, що на даний час несправності в автомобілі не усунуті, адже він використовує стільки ж масла, як і до ремонту; проте дані доводи не свідчать про можливість звільнення відповідача від оплати ОСОБА_4 виконаних робіт, адже жодних претензій до позивача як виконавця робіт стосовно їх якості з 04.12.2015р. до даного часу не предявлялося.

Згідно ст.837, 838 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 35233,33 грн. основного боргу за первісним позовом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій, якщо інше не передбачено договором чи законом, припиняється через шість місяців з дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування позивачем пені, річних і інфляційних на суму основного боргу з використанням калькулятора «Ліга» (розрахунок долучено до матеріалів справи). За результатами обрахунків суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 7481,81 грн. пені за період з 10.12.2015р. ( виходячи з п.3.3 договору) по 10.06.2016р., 1973,07 грн. інфляційних за період з 10.12.2015р. по 11.08.2016р., 712,39 грн. річних за аналогічний період. В іншій частині позовні вимоги про стягнення інфляційних та пені задоволенню не підлягають з огляду на помилки позивача при розрахунках.

Розглядаючи і вирішуючи зустрічний позов про визнання акту виконаних робіт №Н4262497 від 04.12.2015р. таким, що не підтверджує відображеного в ньому факту виконання робіт, суд виходить з наступного:

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.20 ГК України, права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Серед способів захисту прав не передбачено визнання певного факту, в той час як вимога, заявлена у зустрічній позовній заяві, за своєю суттю є вимогою про встановлення певного факту, а не спором про право. До того ж, з мотивування рішення про часткове задоволення первісного позову вбачається, що суд приймає оспорюваний за зустрічним позовом ОСОБА_4 виконаних робіт від 04.12.2015р. №Н4262497 у якості належного та допустимого доказу факту виконання робіт та не вважає доводи, викладені ТОВ «Агротехніка» у зустрічній позовній заяві, обґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поданими іншою стороною доказами, юридична оцінка яким надана судом у мотивувальній частині рішення про часткове задоволення первісного позову.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (вул. Європейська, 20, м. Пирятин, 37000, ідентифікаційний номер юридичної особи 32750280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Набережна" (м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 16, 02098, ідентифікаційний номер юридичної особи 36824570) - 35 233,33 грн. основного боргу за договором підряду з технічного обслуговування автомобілів № 27/01-2014 від 27.01.2014р., 7481,81 грн. пені, 1973,07 грн. інфляційних витрат, 712,39 грн. 3% річних; 1377,11 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині первісного позову - відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Повне рішення складено 26.12.2016 р.

Суддя Мацко О.С.