РІШЕННЯ

19 грудня 2016 року м.Харків Справа № 913/1089/16

Провадження №14/913/1089/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралл», м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 34015 грн. 00 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

При секретарі судового засідання Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №2049 від 25.10.2016;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1 від 05.01.2016.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Публічним акціонерним товариствам «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (далі позивач) заявлена вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралл» (далі відповідач) штрафу в розмірі 34015 грн. 00 коп. за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні №68789411 згідно накладної №48220792.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому він заперечив проти позовних вимог. Також ним заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу до половини розміру провізної плати.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року за залізничною накладною №48220792 на станцію Запоріжжя-Ліве ОСОБА_1 залізниці зі станції Краматорськ Донецької залізниці на адресу Публічного акціонерного товариства «Укрграфіт» в залізничному вагоні №68789411 був відправлений вантаж «Антрацит», відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралл».

25 травня 2016 року на ст. Запоріжжя - ОСОБА_1 залізниці було проведено зважування вагону №68789411. В результаті було встановлено що маса вантажу, вказана відправником залізничною накладною №48220792 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій на станції Запоріжжя Ліве. А саме:

Номер накладноїНомер вагонуМаса нетто по накладнійМаса нетто при перевірціРізниця
0 кг68000 кг2000 кг

Перевантажування проводилось на вагонних вагах ст. Запоріжжя Ліве 09.03.2016 року.

В звязку з вищезазначеним у відповідності з ст. 129 Статуту та п. 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 №334, було складено комерційний акт НА №001426/639 від 25.05.2016.

Пунктом 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно до ст. 122 Статуту залізниць України. Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно ст.118 цього статуту, якою встановлено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У відповідності з вимогами ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, а саме 34015 грн. 00 коп.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 34015 грн. 00 коп. штрафу за невірне зазначення маси вантажу.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Законом України «Про залізничний транспорт», ст. 3, визначається, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», Закону України «Про залізничний транспорт», Статуту залізниць України (надалі - Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Згідно п. 28 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірний вагон є напіввагоном, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Так, 25 травня 2016 року на ст. Запоріжжя - ОСОБА_1 залізниці було проведено зважування вагону №68789411. В результаті було встановлено що маса вантажу, вказана відправником залізничною накладною №48220792 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій на станції Запоріжжя Ліве. А саме:

Номер накладноїНомер вагонуМаса нетто по накладнійМаса нетто при перевірціРізниця
0 кг68000 кг2000 кг

В звязку з вищезазначеним у відповідності з ст. 129 Статуту та п. 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 №334, було складено комерційний акт НА №001426/639 від 25.05.2016.

Пунктом 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно до ст. 122 Статуту залізниць України. Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно ст.118 цього статуту, якою встановлено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У відповідності з вимогами ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, а саме 34015 грн. 00 коп.

Для відповідальності вантажовідправника обовязковою умовою є наявність вини у неправильному зазначенні маси вантажу.

Відповідач не надав доказів відсутності вини у невірному зазначенні ваги вантажу.

За таких підстав позов є обґрунтованим, але суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити суму штрафних санкцій до 13606 грн. 00 коп. з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України, надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

На день розгляду справи відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралл» до 13.01.2015 року було зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке на сьогодні знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції на тимчасово неконтрольованій території. Підприємство було змушено провести перереєстрацію на підконтрольній Україні території, однак всі основні засоби залишились в м. Антрацит. Втрачено велику кількість майна та засобів виробництва.

Тому суд дійшов висновку, що відповідачем надано докази винятковості випадку для застосування наведених норм права. Відповідно, накладення штрафу на відповідача у розмірі, вказаному позивачем, призведе до поглиблення фінансових проблем підприємства, в тому числі й можливого накладення арешту на рахунки відповідача, що в свою чергу унеможливить сплату податків, зборів, інших обов'язкових платежів, що в свою чергу паралізує роботу підприємства та вкрай ускладнить виконання рішення суду у справі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача, оскільки внаслідок його неправильних дій виник спір.

З урахуванням викладеного, керуючись п.3 ст. 83, ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралл» про стягнення 34015 грн. 00 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралл», Луганська область, м. Старобільськ, вул.Жовтнева, буд. 36, ідентифікаційний код 31255865 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», Дніпропетровська область, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237 штраф в сумі 13606 грн. 00 коп., витрати на сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 19.12.2016 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 21 грудня 2016 року.

Суддя Є.А.Лісовицький