У Х В А Л А

27 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:Ємця А.А.,
суддів:Берднік І.С., Жайворонок Т.Є.,
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний порт" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 05 жовтня 2016 у справі № 923/1984/15 за позовом прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний порт", третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського ноторіального округу Єдігаров Ельвір Михайлович, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним рішень та договорів купівлі-продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

22 грудня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява

товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний порт" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 923/1984/15 з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 21 листопада 2016 року у справі № 910/993/15-г, від 25 жовтня 2016 року у справі № 910/116/15-г, від 30 квітня 2015 року у справі № 19-33/45-10-1292, від 22 травня 2014 року у справі № 8/35/2012/5003, від 14 квітня 2014 року у справі № 910/1943/13, від 25 грудня 2013 року у справі № 914/1643/13, від 04 грудня 2012 року у справі № 5010/2402/2011-П-18/99-22/45, від 05 грудня 2007 року у справі № 11/520-06 та від 27 лютого 2008 року у справі № 6-22-25/251-04-4308, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні і ті самі норми матеріального права.

На підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-62цс16, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2510цс15 та від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Відповідно до статті 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не підтверджуються доданими матеріалами.

Керуючись пунктом 6 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII та статтями 11116 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи № 923/1984/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий: А.А. Ємець

судді: І.С. Берднік

Т.Є. Жайворонок