ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р.Справа № 915/577/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду № 933 від 28.11.2016 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф. у відрядженні)

секретар судового засідання Максіміхіна Ю.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 21.12.2016:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача не зявився

від третьої особи ОСОБА_2, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2016

по справі № 915/577/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка Тера

до відповідача: Компанії Sandypool Limited

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

У судовому засіданні 21.12.2016 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка Тера (далі також МСП Ніка Тера, Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Компанії Sandypool Limited (далі також Компанія, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (далі також третя особа, Нотаріус), про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22 березня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 187, про стягнення з ТОВ МСП Ніка-Тера на користь Компанії Sandypool Limited заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за кредитним договором в сумі 26269,63 доларів США за період з 04 лютого 2015 року по 22 березня 2015 за кредитним договором № S/30/30/10 від 30.03.2010 із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142000,00 грн., а також про скасування вказаного виконавчого напису.

У правове обґрунтування позовних вимог Товариство послалось на ст.ст. 5, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

07.10.2015 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява позивача про відмову від позову в частині позовних вимог, а саме щодо скасування вказаного виконавчого напису, у звязку з чим ухвалою суду від 11.12.2015 припинено провадження у справі в цій частині вимог.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.01.2016 у справі № 915/577/15 клопотання Компанії Sandypool Limited від 11.01.2016 про звернення Господарського суду Миколаївської області з судовим дорученням про правову допомогу до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр задоволено, ухвалено звернутись до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр із судовим дорученням про надання правової допомоги змісту норм законодавства Республіки Кіпр з їх офіційним тлумаченням, яке діяло у період з 30.03.2010, в частині відносин: укладення договорів кредиту і позики; прав та обов'язків сторін за договорами кредиту і позики; правоздатності та дієздатності юридичної особи - резидента Республіки Кіпр (Компанія Sandypool Limited) на укладення договорів кредиту і позики як кредитодавця та позикодавця, зобовязано Компанію Sandypool Limited до 12.02.2016 надати господарському суду нотаріально посвідчений переклад судового доручення про надання міжнародної правової допомоги та даної ухвали господарського суду на грецьку мову у трьох примірниках та зупинено провадження у справі до надходження відповіді на таке судове доручення.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера задоволено частково, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.01.2016 у справі №915/577/15 про зупинення провадження у справі скасовано, справу №915/577/15 передано на розгляд до Господарському суду Миколаївської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 залишено без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера про роз'яснення постанови Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 у справі № 915/577/15.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2016 по справі № 915/577/15 (суддя Коваль С.М.) позовні вимоги задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 березня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 187, про стягнення з ТОВ МСП Ніка-Тера на користь Компанії Sandypool Limited заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за кредитним договором в сумі 26269,63 доларів США за період з 04 лютого 2015 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором №S/30/03/10 від 30.03.2010 із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142000 грн.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю позовних вимог та їх підтвердженістю матеріалами справи.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. При цьому, скаржник послався на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Так, Нотаріус вказав, зокрема, що суд не встановив, які саме норми матеріального права Республіки Кіпр регулюють дію кредитного договору. Також, на думку скаржника, висновок суду першої інстанції щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом за відсутності безспірних вимог кредитора свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якими передбачено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності, в т.ч. іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Крім того, в апеляційній скарзі Нотаріус просив направити до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр судове доручення про надання правової допомоги щодо змісту норм законодавства Республіки Кіпр з їх офіційним тлумаченням, яке діяло у період з 30.03.2010, в частині відносин: укладення договорів кредиту і позики; прав та обовязків сторін за договорами кредиту і позики; правоздатності та дієздатності юридичної особи резидента Республіки Кіпр (Компанія Sandypool Limited) на укладення договорів кредиту і позики як кредитодавця та позикодавця. Також скаржник просив зупинити провадження у справі до отримання відповіді на запит про надання правової допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення без змін.

У засіданнях суду апеляційної інстанції представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Компанія Sandypool Limited, будучи належним чином двічі повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відмітками підприємства поштового звязку про вручення поштових відправлень, не зявилась, а отже, не скористалась своїм процесуальним правом прийняти учать у засіданнях суду апеляційної інстанції.

Судовою колегією відмовлено у задоволенні клопотань Нотаріуса про направлення до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр судового доручення про надання правової допомоги та зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Зі змісту наведеного положення слідує, що звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги є правом, а не безумовним обов'язком господарського суду при розгляді справи за участю іноземних суб'єктів господарювання, яким суд користується в залежності від конкретних обставин, керуючись законом.

Так, мотивуючи необхідність звернення до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр з судовим дорученням про надання правової допомоги, Нотаріус послався, зокрема, на приписи ч. 3 ст. 32 та п. 17 ст. 44 Закону України «Про міжнародне приватне право», згідно яких, якщо сторонами не визначено норми права, які мають регулювати умови договору, то застосовуються норми права держави, у якій знаходиться сторона, яка має вирішальне значення для змісту правочину: кредитодавець за кредитним договором. Тому, на думку скаржника, умови кредитного договору мають регулюватись нормами матеріального права Республіки Кіпр, а не України.

Пунктами 6.1, 9.1 договору від 30.03.2010 №S/30/03/10 сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань сторону несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та даним договором; відносини, не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія не вважає за необхідне звертатись до компетентного органу Республіки Кіпр з судовим дорученням про надання правової допомоги.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників позивача та третьої особи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 30.03.2010 між Компанією Sandypool Ltd (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка Тера (Позичальник) укладено кредитний договір № S/30/03/10 (далі також Договір) та додаткові угоди до нього від 25.05.2010 № 1, від 05.11.2010 № 1, від 17.05.2011 № 2, від 23.06.2011 № 3, від 27.08.2012 № 4, від 15.04.2013 № 5, від 11.10.2013 № 6, у відповідності до яких Кредитор зобовязався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 10000000,00 дол. США для поповнення обігових коштів, а Позичальник зобовязався повернути їх до 31.12.2020 включно та за користування ними сплатити відсотки за ставкою 5,2 % річних (п.п. 1.1, 1.2, 2.3, 3.2.4 Договору з урахуванням додаткових угод).

Надання коштів здійснюється Кредитором після реєстрації даного договору Управлінням Національного банку України в Миколаївській області та отримання Позичальником реєстраційного свідоцтва (п. 2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що видача кредиту може здійснюватись Кредитором частинами (траншами) згідно письмових заявок Позичальника, в межах суми кредиту, вказаної в п. 1.1 цього договору.

Згідно п.п. 3.2.3 Договору (в редакції додаткової угоди від 23.06.2011 № 3) Позичальник зобовязується погашати відсотки за користування кредитом за фактичний період користування кредитом на фактичну суму заборгованості з розрахунку 5,2 % річних щомісяця в останній день поточного місяця за поточний місяць, а також у день повернення заборгованості по кредиту в повній сумі.

Укладений сторонами у справі договір та додаткові угоди до нього зареєстровано управлінням Національного банку України в Миколаївській області, про що видано реєстраційне свідоцтво від 12.04.2010 № 6 з додатками від 24.11.2010 № 1, від 15.08.2011 № 2.

22 березня 2015 року до ОСОБА_3 нотаріуса ОСОБА_4 від Компанії Sandypool Limited надійшла заява про вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь Компанії Sandypool Limited заборгованості за кредитним договором № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року зі змінами та доповненнями в сумі 26269,84 доларів США та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142000,00 грн.

У вказаній заяві зазначено, що всього за період дії кредитного договору Кредитор перерахував Позичальнику 3975576,00 доларів США (з 15.04.2010 по 17.08.2011). Всього за період дії кредитного договору Кредитор нарахував Позичальнику відсотки в сумі 1031095,77 доларів США. Всього за період дії кредитного договору Позичальник перерахував Кредитору 1004825,93 доларів США (з 15.04.2010 по 01.12.2014). Враховуючи вищенаведене, станом на 01.12.2014 заборгованість Позичальника з нарахованих та не сплачених відсотків становить 26269,84 доларів США. Заборгованість з нарахованих та не сплачених відсотків за кредитним договором виникла за період з 04.02.2015 по 22.03.2015. Станом на 22.03.2015 заборгованість з нарахованих та не сплачених відсотків за кредитним договором становить 26269,84 доларів США. Останній платіж з погашення боргу за нарахованими та не сплаченими відсотками було зроблено Позичальником 03.11.2014 в сумі 16991,50 доларів США, що, на думку Кредитора, свідчить про визнання Позичальником свого боргу та перериває строк позовної давності.

До заяви стягувачем було додані наступні документи:

1) оригінал кредитного договору № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року, укладеного між боржником та стягувачем, та додаткові угоди до нього №1-6, які були зареєстровані в установленому законодавством України порядку в Управлінні НБУ в Миколаївській області, про що видано Реєстраційні Свідоцтва та відповідні додатки до нього (завірені копії зазначених Свідоцтв також додані до заяви);

2) оригінал виписки № 9 від 17.02.2015 по кредитному договору № S/30/03/10 від 30.03.2010, в якій зазначено, що станом на 01.12.2014 року сума заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам доларів США року становить 26269,63 доларів США та станом на 22.03.2015 є непогашеною, що засвідчено відміткою стягувача (т. 1 а.с. 132-135);

3) оригінал Висновку № 9/08/12 від 20 січня 2015 року експертного економічного дослідження документів фінансово-кредитних операцій, в якому міститься висновок, що "...розмір заборгованості за нарахованим та несплаченим відсотками за кредитним договором № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року за період з моменту його укладення по 01 грудня 2014 року з урахуванням строку позовної давності документально та нормативно підтверджується у сумі 26269,63 дол. США."

4) довіреність представника Компанії Sandypool Limited.

5) Свідоцтво від 19 березня 2015 року, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в тому, що ним на підставі ст. 84 Закону України "По нотаріат" 03 березня 2015 року передано заяву Компанії Sandypool Limited Товариству з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка Тера. Заява містила відомості щодо необхідності перерахування суми заборгованості за кредитним договором № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року в семиденний термін після одержання заяви. Заява була передана поштою та 06 березня 2015 року була отримана.

22 березня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі зазначеної заяви та доданих до неї документів був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 187, про стягнення з ТОВ МСП Ніка-Тера на користь компанії Sandypool Limited заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 26269,63 дол. США за період з 04 лютого 2015 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року зі змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142000,00 грн.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України Про нотаріат однією із нотаріальних дій, які вправі вчиняти нотаріус, визначено вчинення виконавчого напису.

За положеннями статей 87, 88 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання.

Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі також Перелік), для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі також - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

З вищенаведених положень слідує, що вчинення виконавчого напису це захист нотаріусом прав кредитора за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або майна на його користь, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, тобто норми ст.ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України, в тому числі ст. 1048 ЦК України.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно із п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Компанія Sandypool Limited є резидентом Республіки Кіпр, але вона не є банком або іншою фінансовою установою за законодавством України.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, слід застосувати положення цивільного законодавства щодо позики.

Доводи позивача про застосування до спірних правовідносин законодавства Республіки Кіпр не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки, як вище зазначалось, пунктами 6.1, 9.1 договору від 30.03.2010 № S/30/03/10 сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та даним договором; відносини, не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

Отже, вказані обставини спростовують твердження скаржника щодо наявності між сторонами за договором № S/30/03/10 від 30.03.2010 саме кредитних правовідносин, стягнення заборгованості за якими може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку, на дотримання положень якого при здійсненні оспорюваного виконавчого напису посилається Нотаріус.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2015 року позивачеві приватним нотаріусом ОСОБА_5 була передана заява від 03.03.2015 Компанії Sandypool Limited, в якій відповідно до ст. 530 ЦК України Компанія просить в семиденний термін з дати одержання цієї заяви перерахувати всю суму заборгованості, яка була нарахована за кредитним договором № S/30/03/10 від 30 березня 2010 року за період з 30.03.2010 по 01.12.2014 в сумі 26269,63 доларів США, яка складається з невиплачених відсотків за користування кредитом на розрахунковий рахунок Компанії. У разі невиконання вказаної вимоги буде вчинено виконавчий напис нотаріуса.

ТОВ МСП Ніка-Тера у відповідь на вказану заяву направило приватному нотаріусу ОСОБА_5 лист від 13.03.2015, в якому зазначило про незгоду боржника з вчиненням виконавчого напису з тих підстав, що заборгованість не є безспірною, оскільки щодо порядку її нарахування не досягнуто погодженості між представниками сторін кредитного договору. ТОВ МСП Ніка-Тера зазначає про неможливість вчинення виконавчого напису та повідомляє нотаріуса про факти, які свідчать про те, що надані документи щодо заборгованості позичальника за період з березня 2010 року по 01.12.2014 року не підтверджують та не можуть підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З аналізу вказаних вище положень чинного законодавства випливає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції акцентує увагу скаржника на тому, що з формулювання норми ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» випливає, що подані документи повинні підтверджувати або безспірність заборгованості, або безспірність іншої відповідальності боржника перед стягувачем, тобто умова безспірності необхідна в будь-якому випадку.

Відтак, на думку судової колегії, у Нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем є безспірною на підставі наданих відповідачем документів.

Більш того, в оскаржуваному виконавчому написі № 187 зазначено, що заборгованість у зазначеній сумі виникла за період з 04.02.2015 по 22.03.2015, у той час як з доданих до згаданої вище заяви Компанії про вчинення виконавчого напису нотаріусом документів вбачається, що заборгованість виникла саме за період з 30.03.2010 по 01.12.2014. Відтак, зміст оспорюваного виконавчого напису Нотаріуса не відповідає даним, наявним у поданих третій особі документах, що мають підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис, вчинений 22 березня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вчинено Нотаріусом в порушення вимог чинного законодавства, а отже, місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовну вимогу про визнання даного напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи Нотаріуса, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2016 по справі № 915/577/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.12.2016.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: С.І. Колоколов