УХВАЛА

28.12.2016Справа № 910/9815/14
Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О. розглянувши без виклику представників сторін заяву Благодійної організації "Благодійний фонд "Назарянин" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

По справі № 910/9815/14

За позовом Благодійної організації "Благодійний фонд "Назарянин"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ Будінвест"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 Державну архітектурно-будівельну інспекцію України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2

Київська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Мікол"

про зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

До суду від Благодійної організації "Благодійний фонд "Назарянин" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Згідно інформаційної системи Господарського суду міста Києва "Документообіг господарських судів" вбачається, що 25.11.2016 надійшла апеляційна скарга Благодійної організації "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "НАЗАРЯНИН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.111.2016 по справі № 910/9815/14.

Справа № 910/9815/14скерована до Київського апеляційного господарського суду.

У зв'язку із поверненням справи № 910/9815/14 до Господарського суду міста Києва, колегія суддів розглянувши заяву Благодійної організації "Благодійний фонд "Назарянин" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повертаї її заявнику з огляду на наступне.

Відповідно до п.3Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»: Частинами другою - п'ятою статті 117 ГПК визначено підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом.

У застосуванні зазначених приписів господарським судом необхідно враховувати таке.

3.1. Відповідні заяви слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання іншій стороні копії такої заяви і доказів на її обґрунтування; сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви.

У разі неподання заявником доказів надіслання другій стороні відповідних копій заява і додані до неї документи не пізніше трьох днів з дати надходження заяви повертаються заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63, статті 117 ГПК, про що виноситься ухвала.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального кодексу України викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Згідно з пунктом 2 частини 2 названої статті позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін або місце проживання (для фізичних осіб).

Як визначено ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Отже, місцезнаходження у позовній заяві повинно визначатися та вказуватися згідно з установчими документами юридичної особи, даними її державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

У заяві у якості місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ Будінвест" -позивачем зазначено наступну юридичну адресу: 03134, м. Київ, вул. Булгакова, 16, однак із витягу зробленого судом із офіційного джерела, а саме Інформаційно-ресурсного центру http://irc.gov.ua, вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача: 04050, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 84-А, офіс 43.

Отже суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено суду вірність того, що місцезнаходженням відповідача є саме та адреса, що зазначена в позовній заяві. Окрім того, до позовної заяви не додані докази на підтвердження місцезнаходження відповідача (довідки/витяги з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України/Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Таким чином, позовна заява не містить правильного місцезнаходження юридичної особи відповідача.

За таких обставин суду не доведено, що наведена у позовній заяві адреса є вірним місцезнаходженням відповідача, а рівно суду не доведено виконання позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отримання скарги і доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов'язковою передумовою розгляду скарги судом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином належним доказом відправлення відповідачеві заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Водночас заявником до заяви від 25.11.2016 додано опис вкладення та фіскальний чек від 25.11.2016 з якого вбачається, що заява була направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ Будінвест" - 03134, м. Київ, вул. Булгакова, 16 однак із витягу зробленого судом із офіційного джерела, а саме Інформаційно-ресурсного центру http://irc.gov.ua, вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача: 04050, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 84-А, офіс 43, таким чино заявником направлено копію заяви на невірну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ Будінвест".

Окрім того, в якості доказу направлення на адресу третьої особи-1, надано описку вкладення та фіскальний чек, із якого вбачається, що заявником було направлено копію заяви на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного господарського суду України від 16.12.2014 здійснено заміну Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26).

Таким чином, заявник не надав належних доказів на правлення на адресу третьої особи-1 - Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відтак, судом встановлено, що скаржником не надано доказів направлення учасникам процесу копії скарги та доданих до неї документів в супереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України. Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що скаржником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення скарги відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві у справі №14/332 підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Керуючись п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ст.. 117 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву повернути заявнику без розгляду.

Звернути увагу скаржника, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення скарги без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва.

Суддя М.О. Лиськов