КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Справа№ 925/1062/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від ОСОБА_2 - представник не прибув;

від Фонду державного майна України - Качуровський В.В., представник за довіреністю №538 від 31.12.2015;

від позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представник за довіреністю №б/н від 10.10.2016;

від відповідача - ОСОБА_6, представник за довіреністю №7012/09-03 від 24.10.2016;

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 та Фонду державного майна України на рішення господарського суду Черкаської області від 29.09.2016р. у справі №925/1062/16 (суддя Грачов В.М.) за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про визнання недійсними рішень.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про визнання недійними рішень Наглядової ради публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", оформлених протоколом № 17 від 31.08.2016.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.09.2016 у справі №925/1062/16 позов задоволено та визнано недійсними рішення Наглядової ради публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", оформлені протоколом № 17 від 31.08.2016.

При ухваленні рішення по даній справі суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними рішень Наглядової ради, а саме через прийняття рішення про припинення повноважень особи, яка виконує обов'язки Голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" трьома голосами членів Наглядової ради із п'яти належних, а також через те, що завдання на голосування та відповідне розпорядження КМУ про його погодження представникам держави для участі в засіданні наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" 31.08.2016 не видавалось.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 та Фонд державного майна України звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять рішення господарського суду Черкаської області від 29.09.2016 у справі №925/1062/16 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Так, у поданих апеляційних скаргах Фонд державного майна України та ОСОБА_2 не погоджуються із висновком суду першої інстанції, що голосування на засіданні Наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" 31.08.2016 членами Наглядової ради - представниками держави проведено всупереч нормам п. 4 Порядку надання і погодження завдань на голосування представникам держави на загальних зборах та засіданнях наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 678 від 30.10.2014 та п. 13 ч. 1 ст. 6 та пп. «а» п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

Позиція Фонду державного майна України полягає у правомірності відсутності завдання у представника держави для голосування на засіданні Наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" 31.08.2016, оскільки абз. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" дозволяє представнику держави на засіданнях наглядових рад самостійно приймати рішення з відповідних питань порядку денного.

Також, скаржники не погоджуються з висновком суду першої інстанції стосовно того, що фактично Наглядовою радою було прийнято рішення про відсторонення Голови правління ПАТ "Черкасиобленерго", а відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства", згідно зі Статутом ПАТ "Черкасиобленерго", Наглядова рада не правомочна приймати рішення про припинення повноважень голови Правління ПАТ "Черкасиобленерго".

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 посилається на те, що виконуючий обов'язки голови правління не є головою правління (різний порядок призначення, відповідно до статуту), а є виключно членом правління, який призначається та звільняється простою більшістю голосів членів наглядової ради.

ФДМУ у свої скарзі зазначає, що норми Закону України "Про акціонерні товариства" розрізняють категорії голови колегіального виконавчого органу з одного боку, та особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження з іншого боку. Статус цих осіб відрізняється, зокрема, у питанні повноважень органів товариства щодо обрання та припинення повноважень таких посадових осіб.

Так, за доводами ФДМУ, на момент прийняття оскаржуваного рішення наглядовою радою ОСОБА_8 була членом правління ПАТ "Черкасиобленерго", яка тимчасово виконувала обов'язки голови правління, а тому, відповідно могла бути звільнена простою більшістю голосів членів наглядової ради.

Представник апелянта - Фонду державного майна України в судовому засіданні 19.12.2016 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Позивач, його представник та представник відповідача в судовому засіданні 19.12.2016 надали пояснення, якими просили залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

ОСОБА_2 правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Офіційним місцезнаходженням ОСОБА_2 є Луганська область, місто Вахрушеве-2.

Особливості повідомлення осіб, які знаходяться на зазначеній території, визначено Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Відповідно до підпунктів 1 - 4 пункту 6 вказаного Листа учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

- якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін;

- у разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву пов'язано з його діяльністю);

- якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо);

- за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

З огляду на викладене, інформація про час і місце судового засідання розміщувалась на сторінці Київського апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Підтвердженням зазначеного є роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначено дату розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також його підпис.

Крім цього, апеляційним судом здійснювалося направлення кореспонденції ОСОБА_2 за адресою, що була зазначена нею на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, а саме: АДРЕСА_1.

Проте, вказані поштові відправлення були повернуті суду органом поштового зв'язку.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Із інформаційної довідки публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" вбачається, що відповідно до даних реєстру власників іменних цінних паперів публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", сформованого станом на 30.06.2016 року, Держава Україна в особі керуючого рахунком Фонду Державного майна України є власником цінних паперів, відсоток яких у статутному капіталі акціонерного товариства складає 46,000038%.

Позивач є акціонером публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та володіє 5 акціями відповідача, що підтверджується доданим до позовної заяви витягом з переліку акціонерів ПАТ "Черкасиобленерго".

Засідання Наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго", яке оформлено протоколом № 17, відбулось 31.08.2016 року.

Із протоколу № 17 від 31.08.2016 року вбачається, що на засіданні Наглядової ради були присутні 3 члени Наглядової ради - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відсутні - ОСОБА_12 (Голова Наглядової ради), ОСОБА_13

У вказаному Протоколі зазначено, що представники держави у складі наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" ознайомлені із рекомендаціями Фонду Державного майна України - акціонера товариства щодо голосування на засіданні наглядової ради. Відповідно до п. 6.11. Положення "Про Наглядову раду Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" засідання наглядової ради визнано правомочним. Членам Наглядової ради електронною поштою були направлені запрошення на участь у засіданні. До порядку денного даного засідання наглядової ради були включені наступні питання:

1. Про припинення здійснення ОСОБА_8 тимчасового виконання обов'язків голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" та трудової угоди від 17.04.2015, укладеної з нею.

2. Про припинення повноважень ОСОБА_8, як члена правління ПАТ "Черкасиобленерго".

3. Про призначення особи, яка тимчасово буде здійснювати повноваження голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" до підведення підсумків конкурсного відбору претендентів на заміщення вакантної посади голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" та укладання з ним трудової угоди.

4. Про обрання ОСОБА_14 членом правління ПАТ "Черкасиобленерго".

По вказаним 4 (чотирьом) питанням порядку денного даного засідання наглядової ради одноголосно присутніми 3 (трьома) членами Наглядової ради прийняті рішення:

припинити здійснення ОСОБА_8 тимчасове виконання обов'язків голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" та трудову угоду від 17.04.2015, укладену з нею;

припинити повноваження ОСОБА_8 як члена правління ПАТ "Черкасиобленерго";

призначити з моменту прийняття цього рішення ОСОБА_14 особою, яка тимчасово буде здійснювати повноваження голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" до підведення підсумків конкурсного відбору претендентів на заміщення вакантної посади голови правління ПАТ "Черкасиобленерго", та уповноважити ОСОБА_9 від імені товариства підписати трудову угоду з тимчасово здійснюючим повноваження голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" ОСОБА_14;

обрати ОСОБА_14 членом правління ПАТ "Черкасиобленерго".

Корпоративні відносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства" та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Спеціальним законом у сфері регулювання порядку створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, визначення правого статусу акціонерних товариств та прав і обов'язків акціонерів є Закон України "Про акціонерні товариства".

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що Наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Порядок роботи, членів наглядової ради та виплати їм винагороди визначається цим Законом, статутом товариства, положенням про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з членом наглядової ради (ч.3 вказаної статті).

Рішенням загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго" від 15.08.2011 року (протокол №16) затверджено Положення "Про Наглядову раду публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго".

Вказане Положення визначає правовий статус, порядок формування, склад, строк повноважень та компетенцію Наглядової ради, права, обов'язки та відповідальність її членів, організацію роботи Наглядової ради та її робочі органи.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про акціонерні товариства" засідання наглядової ради скликаються за ініціативою голови наглядової ради або на вимогу члена наглядової ради.

Крім цього, пунктом 6.5 Положення "Про Наглядову раду публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго" передбачено, що позачергові засідання Наглядової ради скликаються Головою Наглядової ради за власною ініціативою або на вимогу: члена Наглядової ради; Ревізійної комісії; Голови Правління; в іншому випадку, визначеному Статутом.

Отже, вказаними положеннями передбачено, що засідання наглядової ради скликаються безпосередньо Головою Наглядової ради.

При цьому, таке скликання здійснюється Головою Наглядової ради за власною ініціативою або за вимогою зазначених вище осіб.

Таким чином, в не залежності від того, хто ініціює проведення засідання наглядової ради, воно повинно скликатися саме Головою цієї Наглядової ради.

Положенням "Про Наглядову раду публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго" (п. 6.6) передбачено, що вимога про скликання позачергового засідання Наглядової ради складається у письмовій формі та надається безпосередньо Голові Наглядової ради або надсилається рекомендованим листом до Наглядової ради на адресу місцезнаходження Товариства, та повинна містити формулювання питань, які пропонується внести до порядку денного засідання.

У даному випадку апелянтами не доведено обставин того, що порядок скликання засідання Наглядової ради було дотримано.

Так, доказів на підтвердження скликання засідання, на якому були прийняті оскаржувані рішення, саме Головою Наглядової ради до суду не надано.

При цьому, судом враховується те, що як сторонами, так і апелянтами, не заперечуються обставини відсутності Голови Наглядової ради на засіданні, яке відбулось 31.08.2016, через перебування у відпустці. За поясненнями представника ФДМ через перебування у відпустці голова наглядової ради і не скликав засідання на якому ухвалено оспорювані рішення.

Проте, положення про наглядову раду та статут не передбачають права скликання засідання іншою особою ніж голова у разі перебування останнього у відпустці. Норма п. 6.7. Положення про наглядову раду щодо скликання позачергового засідання саме головою наглядової ради є імперативною. Наказу про уповноваження виконання обов'язків голови наглядової ради на період відпустки голови іншого члена наглядової ради не видавалося.

Крім цього, доказів скликання засідання на вимогу члена Наглядової ради або іншої особи, визначеної Положенням, також суду надано не було.

Так, не доведено, що передбачена локальними нормативними актами товариства особа звернулася до голови наглядової ради з вимогою про скликання позачергового засідання ради.

Враховуючи викладене, порядок скликання засідання Наглядової ради публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго", передбачений наведеними вище нормами статуту та положення про наглядову раду було порушено.

Окрім вказаного, при проведенні засідання Наглядової ради були допущені також і інші порушення.

Відповідно до п. 5 ст. 59 Закону України "Про акціонерні товариства", Голова колегіального виконавчого органу обирається наглядовою радою товариства, якщо інше не передбачено Статутом товариства, в порядку, передбаченому Статутом акціонерного товариства.

Пунктом 9.3 підпункту 9.3.20 Статуту ПАТ "Черкасиобленерго" передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів Товариства відноситься питання обрання та припинення повноважень Голови правління Товариства.

Згідно п. 4.1.7 Положення "Про Наглядову раду публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиобленерго" до компетенції наглядової ради Товариства відноситься обрання та припинення повноважень членів правління (крім голови Правління).

Отже, із наведених положень слідує, що наглядова рада не правомочна приймати рішення про припинення повноважень голови правління ПАТ "Черкасиобленерго".

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_8 була виключно членом Правління, оскільки, на думку скаржників, покладення на вказану особу тимчасового виконання обов'язків Голови Правління не свідчить про те, що вона є Головою Правління, а отже може призначатися та звільнятися простою більшістю голосів членів Наглядової ради, відхиляються судом з огляду на наступне.

Пунктом 11.1 Статуту ПАТ "Черкасиобленерго" встановлено, що Правління є виконавчим органом товариства, який очолює Голова Правління.

У разі тимчасової відсутності Голови Правління на період відпустки, відрядження, хвороби його обов'язки виконує один із членів Правління. Виконання обов'язків здійснюється на підставі наказу голови Правління (п. 11.9 Статуту ПАТ "Черкасиобленерго").

Згідно п. 11.10 вказаного Статуту особа, на яку тимчасово покладаються обов'язки Голови Правління за його відсутності, має всі повноваження голови Правління, передбачені законодавством, цим Статутом та Положенням про правління.

Отже, із наведеного вбачається, що особа, на яку тимчасово покладаються обов'язки Голови Правління прирівнюється до голови Правління, оскільки має всі повноваження останнього.

Таким чином, доводи апелянтів про те, що виконуючий обов'язки Голови Правління по суті не є Головою Правління відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

В свою чергу, ані Статутом, ані Положенням про наглядову раду не передбачено можливості припинення повноважень Наглядовою радою виконуючого обов'язки Голови Правління, що мало місце у даному випадку.

Отже, у будь-якому разі, наглядова рада не має повноважень приймати рішення саме про припинення повноважень ані голови правління, ані виконуючого обов'язки голови.

Слід зазначити, що наглядова рада при вирішенні першого питання щодо припинення здійснення ОСОБА_8 тимчасового виконання обов'язків голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" керувалася п. 4.1.9 Положення "Про наглядову раду ПАТ "Черкасиобленерго", в якому вказано, що до компетенції наглядової ради віднесено прийняття рішення про відсторонення Голови правління від здійснення повноважень у випадках, передбачених Статутом.

Пунктом 11.11. Статуту ПАТ "Черкасиобленерго" передбачено, що Наглядова рада має право відсторонити від виконання повноважень Голову Правління, дії або бездіяльність якого порушують права акціонерів чи самого Товариства, до вирішення Загальними зборами питання про припинення його повноважень. Рішення про відсторонення від виконання повноважень Голови Правління вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш 5 (п'яти) з 5 (п'яти) членів наглядової ради Товариства.

Вказаним пунктом Статуту Товариства встановлений порядок відсторонення особи від виконання повноважень Голови Правління ПАТ "Черкасиобленерго". Особами, на яких покладено виконання повноважень Голови Правління ПАТ "Черкасиобленерго", у відповідності зі Статутом Товариства, є безпосередньо Голова правління, або особа, яка тимчасово виконує обов'язки Голови правління до обрання Голови правління Загальними зборами акціонерів.

Враховуючи посилання у протоколі №17 на п. 4.1.9 Положення "Про наглядову раду ПАТ "Черкасиобленерго" фактично наглядовою радою прийнято рішення про відсторонення особи, яка виконує обов'язки Голови правління ПАТ "Черкасиобленерго".

При цьому, рішення про відсторонення такої особи прийнято трьома голосами членів Наглядової ради із п'яти належних у даному випадку.

Відповідно до частини 4 статті 55 Закону України "Про акціонерні товариства" рішення наглядової ради приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу, якщо для прийняття рішення статутом акціонерного товариства не встановлюється більша кількість голосів.

Пунктом 11.11. Статуту ПАТ "Черкасиобленерго", пунктом 6.14 Положення передбачено, що рішення про відсторонення від виконання повноважень Голови правління вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало 5 із 5 членів наглядової ради.

Оскільки виконуючий обов'язки голови правління наділений усіма правомочностями голови, про що вже зазначалося вище, то наведені норми мають застосовуватися як при вирішенні питання про відсторонення голови правління, так і виконуючого обов'язки голови.

Як вбачається з оскаржуваного Рішення Наглядової ради, за рішення про відсторонення ОСОБА_15 голосувало лише 3 члени Наглядової ради, тобто, рішення про відсторонення є не прийнятим.

Проте, особа, яка підсумовувала результати, встановила про прийняття рішення, що є порушенням п. 11.11. Статуту ПАТ "Черкасиобленерго", п. 6.14. Положення "Про наглядову раду ПАТ "Черкасиобленерго", ч. 4 ст. 55 Закону України "Про акціонерні товариства".

Щодо відсутності у представників держави в наглядовій раді ПАТ "Черкасиобленерго" завдання на голосування, слід зазначити наступне.

Пунктами 6, 9 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" до основних завдань Кабінету Міністрів України віднесено забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності; здійснення управління об'єктами державної власності відповідно до закону; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

У статті 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі, корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Фонд державного майна України відповідальний перед Президентом України.

Діяльність Фонду державного майна України спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, статтею 4 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об'єктами державної власності; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України;органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації (далі - господарські структури); Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Названою статтею Фонд державного майна України віднесено до переліку суб'єктів управління об'єктами державної власності.

Повноваження Фонду державного майна України, зокрема, щодо корпоративних прав держави, визначені у п. 3 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", а саме, у пп. «а» зазначено, що Фонд державного майна здійснює управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дана норма є імперативною та з її змісту випливає, що порядок управління корпоративними правами держави встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме для реалізації зазначеної норми Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Кабінетом Міністрів України було прийнято підзаконний нормативний акт - постанову №678 від 30.10.2014 "Про деякі питання управління корпоративними правами держави", якою і затверджено "Порядок надання і погодження завдань на голосування представникам держави на загальних зборах та засіданнях наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави".

Абзацом 1 пункту 2 Цього Порядку визначено, що суб'єкти управління об'єктами державної власності видають наказ про затвердження завдань на голосування не пізніше ніж за 15 днів до дати проведення загальних зборів або засідання наглядової ради, у разі включення до завдання питань щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за чотири дні до дати проведення загальних зборів господарського товариства або засідання наглядової ради.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що суб'єкти управління у наказах, зазначених у пункті 2 цього Порядку, щодо господарського товариства, яке включене до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 р. N 83; банку, у статутному капіталі якого частка держави становить 25 і більше відсотків; господарського товариства паливно-енергетичного комплексу (крім вугледобувних та вуглепереробних підприємств, науково-дослідних, проектно-конструкторських установ та будівельних організацій вугільної галузі), у статутному капіталі якого частка держави становить 25 і більше відсотків; господарського товариства, фінансовий план якого затверджується Кабінетом Міністрів України, передбачають, що такі накази набирають чинності одночасно з розпорядженням Кабінету Міністрів України про їх погодження у разі включення до порядку денного питань:…обрання та відсторонення керівника виконавчого органу, членів наглядової ради та членів колегіального виконавчого органу, обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови виконавчого органу.

Стаття 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", на яку посилаються в своїх апеляційних скаргах скаржники, стосується регулювання особливостей управління та обмеження щодо розпорядження об'єктами державної власності.

Частиною 1 ст. 11 вказаного Закону визначено, що суб'єкти управління об'єктами державної власності здійснюють управління корпоративними правами держави в господарських товариствах, функції з управління якими вони здійснюють, та державними унітарними підприємствами шляхом призначення представників держави для участі у загальних зборах господарських товариств та шляхом призначення (обрання) представників держави і незалежних членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, єдиним акціонером (учасником) яких є держава. У разі якщо держава не є єдиним акціонером (учасником) господарського товариства, відповідний суб'єкт управління об'єктами державної власності забезпечує надання кандидатур членів наглядової ради загальним зборам акціонерів (учасників).

Представник держави на загальних зборах та засіданнях наглядових рад (член наглядової ради) самостійно приймає рішення з питань порядку денного, за винятком випадків, передбачених цим законом.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши норми Закону України "Про управління об'єктами державної власності" дійшов висновку про те, що ст. 7 названого Закону встановлені повноваження Фонду державного майна України в процесі управління об'єктами державної власності.

Повноваження щодо корпоративних прав держави визначені у п. 3 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", а саме, у пп. «а» зазначено, що Фонд державного майна здійснює управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винятку вказана норма не містить.

Системний аналіз Законів України "Про Фонд державного майна України", "Про акціонерні товариства", "Про управління об'єктами державної власності" свідчить про те, що порядок управління корпоративними правами держави встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Кабінетом Міністрів України встановлений вичерпний перелік випадків застосування Порядку №678: внесення змін до статуту; збільшення або зменшення статутного капіталу; відчуження та/або застави активів або майна, крім реалізації банками заставного майна; затвердження річної фінансової звітності; розподілу прибутку; реорганізації, ліквідації, заснування господарських товариств; придбання або відчуження корпоративних прав у господарських товариствах; обрання та відсторонення керівника виконавчого органу, членів наглядової ради та членів колегіального виконавчого органу, обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови виконавчого органу.

Отже, посилання скаржників на абз. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", яка дозволяє представнику держави на засіданнях наглядових рад самостійно приймати рішення з питань порядку денного, є безпідставним, оскільки дана норма регулює особливості управління та обмеження щодо розпорядження об'єктами державної власності, за винятком випадків, передбачених цим законом, у тому числі, п. 3 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

З урахуванням наведеного норма абз. 2 ч. 3 ст. 11 Закону не є колізійною з нормами п. 4 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №678, оскільки вона визначає здійснення голосування представником держави на загальних зборах, тоді як у даному випадку оскаржуються рішення наглядової ради, та передбачає лише деякі особливі випадки коли видача довіреності із завданням на голосування є необхідним і не вказує жодним чином на те, що в інших випадках, зокрема, передбаченим вказаним Порядком при голосуванні на засіданнях наглядової ради завдання не видається.

Тому, внесення змін до ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" ніяким чином не вплинуло у спірній ситуації на порядок здійснення управління об'єктами державної власності суб'єктами управління, до яких віднесено й Фонд державного майна України, у тому числі, порядку реалізації корпоративних прав держави за певних обставин, передбачених Порядком №678.

ПАТ "Черкасиобленерго" є підприємством, в якому частка держави складає 46,000038%, тобто більш ніж 25%.

За таких обставин, члени наглядової ради - представники держави могли голосувати на засіданні виключно у разі погодження завдання на голосування з питання відсторонення від виконання обов'язків Голови правління (у тому числі й тимчасового виконання) та призначення виконуючого обов'язки Голови правління та членів виконавчого органу, відповідним розпорядженням Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з оскаржуваного протоколу, представники держави в Наглядовій раді Товариства ознайомлені із рекомендаціями Фонду державного майна України щодо голосування на даному засіданні. При цьому, нормами Закону України "Про управління об'єктами державної власності" видання будь-яких рекомендацій не передбачено.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, завдання на голосування та відповідне розпорядження КМУ про його погодження представникам держави для участі в засіданні наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" 31.08.2016 не видавалось.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що голосування на засіданні Наглядової ради ПАТ "Черкасиобленерго" 31.08.2016 членами наглядової ради - представниками держави з питань обрання та відсторонення виконуючого обов'язки Голови Правління та членів виконавчого органу ПАТ "Черкасиобленерго" проведено всупереч нормам пункту 4 Порядку, пункту 13 частини 1 статті 6 та підпункту «а» пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

При вирішенні спору судом першої інстанції вірно враховано роз'яснення, викладені в п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", за змістом яких акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, зокрема вимоги про припинення дій шляхом заборони чинити перешкоди позивачу стосовно участі у загальних зборах на майбутнє.

Пунктами 38, 39 вказаної Постанови Пленуму також передбачено наступне.

Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це роз'яснення відповідає також нормі статті 55 Конституції України.

Судам необхідно враховувати, що прийняття іншими органами товариства рішень з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, є перевищенням їхньої компетенції, а тому ці рішення можуть бути визнаними в судовому порядку недійсними. Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що Наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства.

Прийняття рішення наглядовою радою з порушенням норм чинного законодавства та Статуту відповідача порушує права та законні інтереси позивача, як учасника (акціонера) товариства, захист яких в свою чергу покладено Законом саме на Наглядову Раду.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Фонду державного майна України залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 29.09.2016р. у справі №925/1062/16 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на їх заявників.

3. Матеріали справи №925/1062/16 повернути до господарського суду Черкаської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко