РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016Справа №910/22433/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
провідшкодування збитків в порядку регресу

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 порушено провадження у справі № 910/22433/16 та призначено до розгляду на 20.12.2016.

Через відділ канцелярії господарського суду 15.12.2016 від МТСБУ надійшла витребувана судом інформація (вих. № 7/2-28/32615 від 13.12.2016).

В судове засідання 20.12.2016 представники сторін не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином, нез'явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування " та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

У судовому засіданні 20.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 25.06.2015 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Тойота Ленд Крузер", державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу "ВАЗ 2108", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2015 у справі № 752/11134/15 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом установлено, що транспортний засіб "Тойота Ленд Крузер", державний номер НОМЕР_1, застраховано позивачем згідно з договором страхування автотранспортних засобів № 1091295 від 17.02.2015, укладеним між позивачем (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (страхувальник) (далі - Договір).

Відповідно до Звіту № 07/07/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), станом на 24.06.2015, складеного ФОП - ОСОБА_3 величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, враховуючи допуски в межах яких відбулася оцінка, складає 33 031, 57 грн, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Згідно рахунку - фактури № СФ - 0000745 від 30.06.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошик» вартість ремонту автомобіля "Тойота Ленд Крузер", державний номер НОМЕР_1 складає 32 958, 00 грн з ПДВ.

Позивачем на підставі наданих документів на виконання умов Договору, укладеного ним з страхувальником було складено страховий акт № 86/15/10/ТР25/00/2 від 02.07.2015, яким призначено до виплати страхове відшкодування у загальному розмірі 32 958, 00 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 926 від 02.07.2015 (копія якого наявна в матеріалах справи) здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 32 958, 00 грн.

В листопаді 2016 року позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) (вих. № 212 від 20.11.2015), якою просив здійснити відшкодування шкоди в розмірі 32 958, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої за вирахуванням франшизи та з урахуванням ліміту відповідальності становить 32 958, 00 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння матеріального збитку власнику транспортного засобу "Тойота Ленд Крузер", державний номер НОМЕР_1.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АІ/4765050, строком дії з 19.12.2014 по 18.12.2015.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн. та франшизу у розмірі 500, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного "ВАЗ 2108", державний номер НОМЕР_2.

Із матеріалів справи вбачається, позивачем було здійснено виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 32 958, 00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення наявної у справі.

З урахуванням вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що рахунок - фактура № СФ - 0000745 від 30.06.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошик», страховий акт № 86/15/10/ТР25/00/2 від 02.07.2015 та платіжне доручення № 926 від 02.07.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 9 "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмірі шкоди в сумі 32 958, 00 грн, завданої при ДТП транспортному засобу "Тойота Ленд Крузер", державний номер НОМЕР_1 належним чином доведений.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № № АІ/4765050 встановлено безумовну франшизу у розмірі 500, 00 грн. та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем не здійснено вирахування франшизи у розмірі 500, 00 грн, заподіяну майну, а тому обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування тільки в розмірі 32 458, 00 грн, відповідно позовні вимоги задовольняються судом частково.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (04050, м. Київ, вул. Глибочинська, 33-37; ідентифікаційний код 19411125) в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", страхове відшкодування в сумі 32 458 (тридцять дві тисячі чотириста п'ятдесят вісім) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 357 (одна тисяча триста п'ятдесят сім) грн 09 коп.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2016.

Суддя О.М. Дупляк