ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 грудня 2016 року Справа № 18/5009/7263/11

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Бондар С.В. і Вовк І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт", м. Бердянськ Запорізької області (далі - Товариство),

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2016

зі справи № 18/5009/7263/11

за позовом заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Фонду державного майна України, м. Київ,

до: виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ Запорізької області;

Товариства,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Товариства, - приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - комунальне підприємство "Бердянське бюро технічної інвентаризації", м. Бердянськ Запорізької області,

про визнання недійсним та скасування пункту 3.3 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.02.2007 № 80 "Про оформлення права власності"; визнання права власності держави в особі Фонду державного майна України на об'єкти нерухомості Товариства (балансоутримувач - санаторій "Бердянськ") та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 09.11.2016 № 05/2242, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2016 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

За приписами частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону [у редакції, що діяла на час подання (листопад 2011 року) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" установлено на 2011 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 941 грн.

Як зазначено в підпункті 2.2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами), судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Поряд з цим щодо вимог про визнання права власності на об'єкти нерухомості Товариства та витребування майна з чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що їх вартість становить 43 485 200 грн.

У даному разі позов містить вимоги майнового та немайнового характеру, отже, у поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 68 881,20 грн. (67 752 грн. + 1 129,20 грн.), фактично ж за платіжним дорученням від 11.11.2016 № 5220 перераховано лише 2 823 грн. судового збору.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись пунктом 4 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2016 зі справи № 18/5009/7263/11 повернути приватному акціонерному товариству "Приазовкурорт".

Суддя В. Селіваненко

Суддя С. Бондар

Суддя І. Вовк