ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 Справа № 917/1578/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут", вул. Козака, 2-А, м. Полтава, 36020

до Відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністрації, вул. Леніна, 240/2, м. Глобине, Полтавська область, 39000

про стягнення 74 912,55грн

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 29 від 04.10.2016р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 74 912,55 грн., з яких 34916,26 грн. - пеня, 2565,34 грн. - 3% річних та 37430,95 грн. інфляційні втрати, нарахованих за неналежне виконання умов Договору № 45б-З/Б на постачання природного газу від 01 березня 2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 45б-З/Б на постачання природного газу від 01 березня 2016р.

08.12.2016р. від позивача надійшла заява № 05/2741 від 08.12.2016р. (вх. № 15126), згідно якої останній зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 2565,34 грн. 3% річних, 34916,26 грн. пені та 37430,95 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси, заява подана 08.12.2016р. приймається судом до розгляду.

Таким чином, ціна позову, яку згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України, вказує позивач, складає 74 912,55 грн., з яких 2 565,34 грн. річних, 34 916,26 грн. пені та 37 430,95 грн. інфляційних.

01.11.2016р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с.31-33), в якому відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що вини в несвоєчасній оплаті наданих послуг у відповідача немає, оскільки ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, а тому стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання ним договірних зобов'язань є безпідставним. Крім цього, відповідач у відзиві зазначає про неправильність доданого позивачем до позовної заяви розрахунку стягуваної суми.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 17.11.2016р. (а.с. 62) та відповідним поштовим повідомленням.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представника відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (постачальник за договором; позивач по справі) та Відділом освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністрації (споживач за договором; відповідач по справі) 01.03.2016р. було укладено договір № 45б-З/Б на постачання природного газу (далі Договір) (а.с. 16-20).

За умовами даного Договору постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. (п.п. 1.1. Договору).

На виконання умов договору ТОВ "Полтавагаз збут" надавало відповідачу послуги з постачання природного газу:

- в березні 2016 року в об'ємі 139,023 тис. куб. м. на загальну суму 1 055 301,36 грн;

- в квітні 2016 року в об'ємі 1,535 тис. куб. м. на загальну суму 11 613,44 грн.

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань, щодо постачання природного газу відповідачу та факт його отримання останнім, підтверджується двосторонніми підписаними без зауважень та скріпленим печатками підприємств, актами прийому-передачі №ЗБВІ-000286 від 31.03.2016р. та № ЗБВІ-002215 від 30.04.2016р. (а.с.21-22).

Відповідно до п.п. 3.7. та 3.7.1 Договору, розрахунковим періодом за Договором є відповідний розрахунковий місяць. Розрахунки Споживача за природний газ здійснюються за розрахунковий період, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, у наступному порядку: щомісячної 100% поточної оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку до Договору протягом місяця поставки природного газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив розрахунки за поставлений природний газ з порушенням зазначених вище строків оплати, а саме:

- за природній газ спожитий в березні 2016 р. з остаточним терміном оплати 07.04.2016 року відповідач повністю розрахувався лише 19.05.2016р., чим допустив прострочення платежу на 41 день;

- за природній газ спожитий в квітні 2016 р. з остаточним терміном оплати 10.05.2016 року (із врахуванням вихідних днів) відповідач повністю розрахувався 19.05.2016р., чим допустив прострочення платежу на 8 дні.

У зв'язку із порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині несвоєчасного проведення розрахунків, позивачем на підставі п.п. 8.2. Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано і заявлено до стягнення 34916,26 грн. пені (за загальний період з 08.04.2016р. по 18.05.2016р.), 2565,34 грн. 3% річних (за загальний період з 08.04.2016р. по 18.05.2016р.) та 37430,95 грн. інфляційних (за загальний період з квітня по травень 2016 року.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона передає або зобов"язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно і оплатити за нього певну грошову суму (ст.655 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовується відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним договором щодо постачання природного газу.

Однак, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України розрахувався за отриманий природний газ з порушенням встановлених строків.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі прострочення виконання Споживачем своїх зобов'язань в частині оплати за спожитий природний газ, у порядку визначеному цим договором, Споживач зобов'язаний сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

- 34 916,26грн. пені за періоди: 08.04.2016 року - 18.05.2016 року (за зобов'язаннями березня 2016 року); 11.05.2016 року - 18.05.2016 року (за зобов'язаннями квітня 2016 року);

- 37 430,95грн. втрат від інфляції за періоди: квітень 2016р. - травень2016р.;

- 2 565,34грн. 3% річних за періоди: 08.04.2016 року - 18.05.2016 року (за зобов'язаннями березня 2016 року); 11.05.2016 року - 18.05.2016 року (за зобов'язаннями квітня 2016 року).

Відповідач у відзиві посилається на Наказ Державної казначейської служби України № 68 від 29.04.2013р. "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо переліку підтверджених документів для реєстрації бюджетних зобов'язань та проведення платежів", згідно якого документами, які надаються на стадії реєстрації бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань по оплаті природного газу є: при отриманні товарів, робіт, послуг - договір, рахунок-фактура, акт наданих послуг/виконаних робіт. Відповідач стверджує, що рахунок-фактуру № ЗБ 000009460 від 15.04.2016р. про сплату 571513,58 грн. за березень 2016 року позивачем було надано лише 15.04.2016р., а рахунок-фактуру за квітень 2016 року позивач взагалі не надавав і оплата здійснювалася на підставі акту звірки № 467 від 13.05.2016р.

Суд не бере до уваги вказане заперечення відповідача оскільки відповідно до п.п. 3.7. та 3.7.1 Договору, розрахунковим періодом за Договором є відповідний розрахунковий місяць, розрахунки Споживача за природний газ здійснюються за розрахунковий період, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, у наступному порядку: щомісячної 100% поточної оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку до Договору протягом місяця поставки природного газу; у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, згідно умов договору № 45б-З/Б на постачання природного газу, який є чинним, строк виконання зобов'язання споживача по оплаті природного газу не пов'язаний з пред'явленням позивачем рахунків-фактур чи складанням актів звірки. Остаточний розрахунок за поставлений газ повинен здійснюватися не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим. вартість газу поставленого за відповідний розрахунковий період підтверджується актами прийому-передачі природного газу № ЗБВІ-000286 від 31.03.2016р. та № ЗБВІ-002215 від 30.04.2016р. (а.с.21-22), які підписані обома сторонами.

Відповідно до приписів статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач не вказав та не довів наявність обставин непереборної сили чи випадку які призвели до порушення ним зобов'язання.

Невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання у врегульованих Законом відносинах тягне за собою наслідки у вигляді застосування на загальних підставах заходів відповідальності, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України.

Крім цього відповідач у відзиві зазначав, що позивачем не вірно здійснено розрахунок стягуваної суми, зокрема, не вірно враховано в розрахунку дати та суми оплат відповідача. Однак обґрунтованого контррозрахунку суду надано не було.

З врахуванням зазначених заперечень позивачем було здійснено перерахунок сум пені, річних та інфляційних і у зв'язку з цим подано заяву про зменшення суми позову від 08.12.2016р., із врахуванням якої здійснюється розгляд даної справи.

При перевірці наданого позивачем уточненого розрахунку судом виявлено, що позивачем допущено помилки, а саме при здійсненні нарахувань пені та 3% річних не враховані проплати здійснені відповідачем 26.04.2016р. (арк. с.35-38).

А тому з урахуванням вищевикладеного та за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" (з врахуванням часткових оплат відповідачем) до стягнення підлягає 33 014,79грн. пені, 2420,89грн. 3% річних та 34 430,95 грн. інфляційних.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністрації, (вул. Леніна, 240/2, м. Глобине, Полтавська область, 39000; ; р/р 2000 в ГУДКСУ в Полтавській обл. МФО 831019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (вул. Козака, 2-А, м. Полтава, 36020; ; п/р 4776 в філії - Полтавське управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 331467) 33 014,79грн. пені, 2420,89грн. 3% річних та 34 430,95 грн. інфляційних та 1285,18 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.12.2016 р.

Суддя С.В. Погрібна