РІШЕННЯ

"20" грудня 2016 р.Справа № 921/681/16-г/17
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області

до відповідача: ОСОБА_1 міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

2.Тернопільського обласного комунального підприємства "Містобудівельник", м.Тернопіль

про визнання недійсним рішення

за участю представників:

позивача: не зявився;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №11 від 15.08.2016 року;

третіх осіб: не зявилися

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду", враховуючи клопотання відповідача від 29.11.2016 року.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N125TE25D8023617C1.

Позивач - ОСОБА_1 районне споживче товариство, м.Теребовля Тернопільської області, звернувся 27.10.2016р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду за вх.№746 від 27.10.2016р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 міської ради, м.Теребовля Тернопільської області, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №133 від 30.08.2016 року "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд" з підстав невідповідності його вимогам закону, всупереч існуючій схемі розміщення торгових рядів, павільйонів, кіосків, котра погоджена належним чином та посилаючись на порушення прав позивача як землекористувача земельної ділянки, площею 0,6956га, та як власника цілісного майнового комплексу, що знаходиться по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля.

Ухвалою суду від 31.10.2016р. порушено провадження у справі, в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради, м.Теребовля Тернопільської області, та Тернопільське обласне комунальне підприємство "Містобудівельник", м.Тернопіль, зважаючи на те, що оскаржуване рішення прийнято виконавчим органом міської ради, а комплексна схема встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по вул.Паращука в м.Теребовля виготовлялася комунальним підприємством "Містобудівельник".

Розгляд справи, призначений спершу на 15.11.2016 року було відкладено на 29.11.2016р., пізніше на 20.12.2016 року по причині неявки представників сторін, третіх осіб, неподанням витребуваних судом документів.

Крім того, згідно ухвали суду від 31.10.2016р. відмовлено в задоволенні заяви №2/211 від 27.10.2016р. ОСОБА_1 районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області, про вжиття заходів до забезпечення позову, котра була викладена у позовній заяві.

24.11.2016р. позивачем через канцелярію суду подано додаткові документи для долучення до матеріалів справи (вх.№20311 від 24.11.2016р.). У судовому засіданні 29.11.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у позовній заяві та згідно пояснень, наданих в судовому засіданні.

29.11.2016р. ОСОБА_1 міською радою подано письмові заперечення на позов (вх.№20578 від 29.11.2016р.), згідно яких ОСОБА_1 міська рада позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що на даний час позивачем використовується земельна ділянка для обслуговування приміщень, право власності на які позивач набув лише у 2013 році, а саме на адміністративну будівлю з додатковим приміщенням; павільйон для торгівлі продовольчими товарами; павільйон для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами; павільйон для торгівлі м'ясопродуктами з добудовою готелю і лабораторії. Втім, для функціонування ринку як об'єкту торгівлі земельна ділянка позивачем не використовується, оскільки ринок ОСОБА_1 РайСТ не створений. Також стверджує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що тимчасові споруди, щодо яких розроблена схема їх розміщення, знаходяться на земельній ділянці, якою на даний час користується споживче товариство.

15.12.2016 року комунальним підприємством "Містобудівельник" на вимогу суду надано відзив на позов та документи, на підставі яких виготовлено комплексну схему розміщення ТС, зокрема, договір про надання послуг від 14.07.2016 р. №148 та атестаційні сертифікати на право виконання робіт архітектором ОСОБА_3 по розробці містобудівної документації (сертифікат від 15.07.2016 року №003312 серії АА) та по архітектурно обємному проектуванню (сертифікат серії АА №003001 від 07.06.2016 року), згідно якого зазначено порядок виготовлення комплексної схеми розміщення тимчасових споруд та застосування норм ДСТУ Б А.2.4-4-4:20098 "Основні вимоги до проектної та робочої документації", а також вимог ДБН 360-92 "Пожежні вимоги".

16.12.2016 року позивачем подано письмові заперечення на доводи відповідача, викладені у відзиві на позов на 5-ти арк. та додаткові документи (а.с.122-143).

В судове засідання 20.12.2016 року представник позивача не зявився, причин неявки суду не повідомив, жодних клопотань із зазначенням поважності неприбуття в судове зсідання чи про перенесення розгляду справи не заявив. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином в порядку ст.64 ГПК України, в тому числі шляхом оголошення судом дати та часу наступного судового засідання в засіданні 29.11.2016 року.

20.12.2016 року до початку судового засідання міською радою додатково долучено витяг з веб-сайту ОСОБА_1 міської ради щодо оприлюднення 19.07.2016 року проекту оскаржуваного рішення про затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд по вул.Паращука в м.Теребовля та копії витягу з Журналу звернень і заяв громадян на підтвердження реєстрації звернень підприємців про надання дозволу на розміщення ТС від 21.10.2015 року.

Також, в судовому засіданні 20.12.2016р., враховуючи клопотання представника відповідача, оголошувалася перерва до 14:00год. для надання представнику міської ради можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Після перерви відповідачем заявлено клопотання про відкладення судового засідання та продовження строку вирішення даного спору, мотивуючи прийняттям міською радою рішення 20.12.2016 року про внесення змін до рішення, котре оскаржується. Дане клопотання судом відхиляється, зважаючи на його необґрунтованість та безпідставність. Так, відповідачем не наведено жодних обєктивних причин, які унеможливлюють здійснити розгляд справи в даному судовому засіданні, а долучений до клопотання проект рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 20.12.2016 року без номеру "Про внесення змін до рішення №133 від 30.08.2016 року" не може братися судом до уваги, оскільки дане рішення не набрало чинності та, як видно з його змісту, стосується змін в частині зазначення адреси розміщення тимчасових споруд (замість "вул.Паращука, 7" замінено на "вул.Паращука").

За даних обставин суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 20.12.2016 року подане заперечення представником міської ради підтримано в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Треті особи участі уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (повідомлення про вручення знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково представлені докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, господарський суд встановив таке.

30 серпня 2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради прийнято рішення за №133 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд", відповідно до якого вирішено затвердити фізичним особам (згідно переліку 35 осіб) схеми розміщення тимчасових споруд по вул.Паращука,7 м.Теребовля для подальшого затвердження та виготовлення паспорту привязки даної тимчасової споруди, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38.

ОСОБА_30 вбачається із змісту оскаржуваного рішення відповідача, воно було прийнято на підставі звернення голови "Спілки підприємців Теребовлянщини" та комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, згідно вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до комплексної схеми встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по вул.Паращука в м.Теребовля, виготовленої ТОКП "Містобудівельник" така розроблена відповідно до вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, існуючих містобудівних обмежень, земельно-господарського устрою, в тому числі вимог ДБН 360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень", Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 21.10.2011р. №244 та передбачає виготовлення тимчасових споруд з металевих конструкцій, що забезпечують ІІІ ступінь вогнестійкості, а їх розміщення передбачено на земельній ділянці, що знаходиться в центральній частині міста Теребовля на території ринку.

Відповідно до ситуаційної схеми розташування тимчасових споруд, виготовленої в масштабах 1:2000 та 1:500, котра погоджена ОСОБА_1 міською радою передбачено розміщення 37шт. тимчасових споруд, їх схематичне розташування на земельній ділянці по вул.Паращука в м.Теребовля (територія ринку). Загальна площа під спорудами відповідно до пояснювальної записки до комплексної схеми, становить до 580м2 , а площа однієї ТС до 30м2.

ОСОБА_1 міської ради №1289/2.18 від 03.10.2016 року, наданим у відповідь на звернення ОСОБА_1 РайСТ щодо втручання в господарську діяльність товариства підтверджено, що 08.09.2016 року директором ТОКП "Містобудівельник" ОСОБА_3 на території ринку по вулиці Паращука, 7 здійснювалися обміри встановлених торгових кіосків на виконання рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №133 від 30.08.2016р.

При розгляді судом справи №921/153/16-г/13 зясовано, що на підставі оскаржуваного рішення субєктами підприємницької діяльності виготовляються та отримуються паспорти привязки тимчасових споруд із зазначенням їх номерів.

За твердженням позивача у справі оскаржуване рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради прийнято з порушенням нормативно-правових актів, всупереч наявній схемі розміщення торгових рядів, павільйонів, кіосків на території ринку, котра затверджена головним архітектором Теребовлянського району ОСОБА_39 14 травня 2005 року та розпорядженням голови правління ОСОБА_1 РайСТ №27 від 21.05.2005 року ОСОБА_40 (а.с.66-67) та з порушенням прав районного споживчого товариства як власника цілісного майнового комплексу та постійного землекористувача земельної ділянки, площею 0,6956га по вул.Паращука, 7 м.Теребовля.

ОСОБА_30 свідчать матеріали справи, зокрема, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №34812292 від 12.03.2015р., за адресою: м.Теребовля Тернопільської області, вул.Паращука, 7, знаходиться цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер обєкта 0), загальною площею 1305,6м2 (в тому числі: адміністративний будинок з додатковим приміщенням, площею 523м2; павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, площею 54,6м2; павільйон по торгівлі продовольчими товарами, площею 57,4м2; павільйон по торгівлі мясопродуктами з добудовою готелю та лабораторії площею 670,6м2), право власності на який зареєстровано в ОСОБА_41 реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2013р. за позивачем у справі.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №186 від 26.07.2011 року позивачу у справі переоформлено право власності на цілісний майновий комплекс (4 обєкти), який знаходиться по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля. Дане рішення є чинним, що додатково підтверджено судовим рішенням Теребовлянського районного суду від 15.01.2013 року у справі №1914/2978/12 про задоволення позову, предметом розгляду у якій було визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради №979 від 30.07.2012 року "Про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради № 186 від 26.07.2011 року".

Крім того, на даний майновий комплекс за замовленням ОСОБА_1 РайСТ 29.01.2015 року ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт за інвентарним №273 (а.с.53-65).

Також, відповідно до рішення п'ятнадцятої сесії третього скликання ОСОБА_1 міської Ради народних депутатів №224 від 08.12.2000 року "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_1 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку", позивачу у справі 12 лютого 2001року видано ОСОБА_41 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65, площею 0,6956га в межах згідно з Планом землекористування, наданою для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля, а додатково долучені ОСОБА_1 РайСТ 16.12.2016 року (вх.№ 21706) архівні матеріали, в тому числі акт безоплатного прийому передачі від 30.06.1987 року колгоспного ринку по вул.Піонерська, 7 (перейменована на підставі рішення третьої сесії двадцять першого скликання ОСОБА_1 міської ради від 10.01.1991 року на Паращука) підтверджують фактичну передачу колгоспних ринків як цілісних майнових комплексів споживчій кооперації області у 1987 році (а.с.127-143).

Таким чином, позивач у справі є власником цілісного майнового комплексу, що знаходиться на території ринку в місті Теребовля по вулиці Паращука, 7 та є постійним землекористувачем земельної ділянки, наданої районному споживчому товариству у 2001 році, площею 0,6956га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування. Дані обставини додатково встановлені при розгляді справ №921/377/16-г/17, №1914/2978/12.

Крім того, в провадженні господарського суду Тернопільської області перебувала на розгляді справа №921/241/16-г/17, порушена за позовом ОСОБА_1 районного споживчого товариства до ОСОБА_1 міської ради, за участю третіх осіб-підприємців, заявників, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2016р. №53 "Про надання дозволу на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди". Оскаржуваним рішенням №53 від 29.03.2016р. ОСОБА_1 міська рада надала підприємцям (третім особам) дозвіл на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди в м.Теребовля по вул.Паращука, 7.

Рішенням місцевого господарського суду від 16.06.2016р. у справі №921/241/16-г/17 відмовлено в задоволенні позову. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року дане рішення скасовано, а позовні вимоги задоволено. При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до змісту поданих заяв, треті особи у справі - замовники просили міського голову затвердити виготовлену схему розміщення ТС на території ринку, долучивши до заяв не графічні матеріали довільної форми із зазначенням бажаного місця розташування ТС, а уже розроблені кадастрові плани земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номера на земельну ділянку по вул.Паращука,7 у м.Теребовля, яка є в постійному користуванні позивача. Тобто, міська рада, надаючи згоду підприємцям на виготовлення схем розміщення ТС по вул.Паращука,7, не врахувала, що спірна земельна ділянка не є вільною, а належить позивачу на праві постійного користування згідно Державного акту серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р.

Позивач вважає оскаржуване рішення №133 від 30.08.2016р. незаконним, оскільки даним рішенням затверджено схему розміщення тимчасових споруд за відсутності звернень осіб, які мали намір розмістити тимчасову споруду на конкретному місці на території ринку, без перевірки відповідності наданої на затвердження комплексної схеми нормативно-правовим актам, всупереч ст.321 Цивільного кодексу України, ст.ст.92, 95 Земельного кодексу України та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідач у справі позовні вимоги не визнає та стверджує, що оскільки відповідно до положень п.2.2 Статуту громадської організації "Спілка підприємців Теребовлянщини", основним завданням якої є захист прав, лобіювання і представництво інтересів членів організації у всіх гілках влади (копія Статуту знаходиться в матеріалах справи), то така організація вправі була виступати замовником робіт та звертатись від імені субєктів підприємницької діяльності із проханням до виконавця робіт про виготовлення схеми розміщення тимчасових споруд.

Вимоги ДБН 360-92** при виготовленні комплексної схеми розміщення тимчасових споруд не порушено, оскільки ТС під №№3, 10, 12, 18, 36 передбачається розмістити біля зовнішніх стін будівлі, що не мають отворів, тобто з врахуванням будівельних норм до протипожежних стін. Також не було порушено вимог додатку №1 Порядку в частині відсутності даних про площу земельної ділянки із зазначенням документів землекористування, оскільки такі дані зазначаються не у комплексній схемі розміщення тимчасових споруд чи у рішенні міської ради про її затвердження, а у паспорті привязки тимчасової споруди.

Щодо посилань споживчого товариства про розміщення тимчасових споруд на ринку ОСОБА_1 РайСТ, то звертає увагу суду на той факт, що на даний час у м.Теребовля відсутній зареєстрований відповідно до законодавства ринок як об'єкт торгівлі, як це передбачено Положенням про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків.

За твердженням відповідача на даний час позивачем використовується земельна ділянка для обслуговування приміщень, право власності на які позивач набув лише у 2013 році (щодо адміністративного будинку з додатковим приміщенням, павільйон для торгівлі продовольчими товарами; павільйон для торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами; павільйон для торгівлі м'ясопродуктами з добудовою готелю і лабораторії), проте для функціонування ринку земельна ділянка позивачем не використовується, оскільки ринок ОСОБА_1 РайСТ не облаштований, в підтвердження чого долучено листи ОСОБА_1 райвідділу управління з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області №22/501 від 18.08.2016 року, ОСОБА_1 відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області №7117/114/01-2016 від 18.08.2016р., ОСОБА_1 міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини №35 від 14.09.2016р., відповідно до яких зазначеними органами проектна документація щодо функціонального планування території ринку, розміщення приміщень, торгівельних місць, їх кількості та розміру по вул.Паращука, 7 не погоджувалася. Також органом місцевого самоврядування режим роботи ринку не узгоджувався, що суперечить п.7 Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №57/188/84/105 від 26.02.2002 року.

Оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень норм ст.ст.16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Водночас, відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.2 Постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987року №124 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків" всі ринки із системи Міністерства торгівлі УРСР були безоплатно передані споживчій кооперації. На виконання Постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 26.07.1987року №265 "Про заходи по поліпшенню колгоспних ринків" та Постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987року №124 відповідно до рішення виконкому Тернопільської обласної ради народних депутатів №146 від 08.06.1987року безоплатно у підпорядкування Тернопільської облспоживспілки було передано обласну об'єднану дирекцію колгоспних ринків разом з ринками та іншими структурними підрозділами, фондами, плановими показниками тощо.

Передача колгоспного ринку по вул.Піонерська, 7 м.Теребовля (перейменовано на вул.Паращука) проведена згідно акту безоплатного прийому-передачі від 30.06.1987р. (витяг з акту знаходиться в матеріалах справи).

ОСОБА_1 районне споживче товариство відповідно до витягу від 12.03.2015р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 34812292 має у власності нерухоме майно - цілісний майновий комплекс ринку по вул.Паращука, 7 у м.Теребовля, для обслуговування і функціонування якого видано відповідачем ОСОБА_41 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696.

В свою чергу, земельні правовідносини, зокрема пов'язані із виникненням, припиненням права користування землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Положеннями ст.123 Земельного кодексу України визначено порядок надання у постійне користування земельних ділянок. Відповідно до ч.1 цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, в силу приписів ст.126 Земельного кодексу України, посвідчується державними актами, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_30 зазначалося вище та вбачається з наявних у справі документів, на підставі рішення ОСОБА_1 міської Ради народних депутатів №224 від 08.12.2000р. "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_1 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку" ОСОБА_1 районному споживчому товариству видано ОСОБА_41 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 (т.ІІ а.с.180).

Відповідно до Державного акта позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956га в межах згідно з Планом землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля, який є додатком до акта.

Відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів визнання Державного акту на право постійного користування земельної ділянки недійсним, відтак, суд доходить висновку, що позивач є належним землекористувачем даної земельної ділянки.

Тобто, ОСОБА_1 районне споживче товариство набуло право постійного користування на дану земельну ділянку в порядку, передбаченим Земельним кодексом України.

Приписи ст.152 ЗК України передбачають право землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Позивачем у справі заявлено вимогу про визнання недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №133 від 30 серпня 2016 р. "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд", з посиланням на те, що вказане рішення прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства, а також порушує право РайСТ як власника нерухомого майна обєктів торгівлі та землекористувача земельної ділянки, наданої для обслуговування зазначених приміщень та функціонування ринку за адресою: вул.Паращука, 7 в м.Теребовля.

Нормативно-правовий акт, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є ОСОБА_2 України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

В той же час частиною 4 згаданого вище Закону встановлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Порядок отримання дозволу та вирішення інших питань щодо розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності визначається Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1330/20068, згідно з яким підставою для розміщення тимчасової споруди (ТС) визначено паспорт прив'язки тимчасової споруди (п.2.1).

Згідно з п.2.2 Порядку замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу ради із відповідною заявою у довільній формі про можливість встановлення ТС.

Пунктами 2.4 та 2.5 Порядку визначено, що орган з питань містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам та повідомляє про результати відповідності замовника.

Подальші дії для розміщення ТС визначаються п.2.6 Порядку, яким передбачено, що для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої, поряд з іншими документами, надає схему розміщення ТС, що затверджена додатком 1 Порядку. Додаток 1 Порядку містить форму схеми розміщення ТС із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування. Звідси випливає, що перш, ніж оформляти паспорт прив'язки, суб'єкт господарювання має отримати документи на землекористування, і лише після їх отримання він може звертатися за оформленням паспорта прив'язки.

Документи, що подаються для отримання паспорта прив'язки, мають містити дані щодо розміру земельних ділянок, які вносяться на підставі отриманих суб'єктом господарювання документів на право користування земельною ділянкою (п. 2.6, додаток 1 Порядку).

Як встановлено судом та зазначалося вище, прийняттю оскаржуваного рішення №133 передувало рішення Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2016р. №53, згідно якого ОСОБА_1 міська рада надала підприємцям (35 особам) дозвіл на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди в м.Теребовля по вул.Паращука, 7 та котре визнано в судовому порядку незаконним (справа № 921/241/16-г/17 постанова від 30.11.2016р.). При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що кадастрові плани земельних ділянок 35 підприємців (третіх осіб) для встановлення та обслуговування тимчасових споруд (кіосків), розроблені в межах земельної ділянки по вул.Паращука,7, яка належить позивачу на праві постійного користування згідно Державного акту серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р.

ОСОБА_30 вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року, котра набрала законної сили, судом було встановлено зокрема те, що відповідно до змісту поданих заяв, замовники просили міського голову затвердити виготовлену схему розміщення ТС на території ринку, долучивши до заяв не графічні матеріали довільної форми із зазначенням бажаного місця розташування ТС, а уже розроблені кадастрові плани земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номера на земельну ділянку по вул.Паращука, 7 в м. Теребовля, яка є в постійному користуванні позивача.

Відповідно до статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки виготовлена Тернопільським обласним комунальним підприємством "Містобудівельник" комплексна схема встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по вул.Паращука в м.Теребовля, якою передбачено розташування тимчасових споруд на території ринку для провадження підприємницької діяльності 35 особам, які звернулися до міського голови із заявами про надання дозволу на виготовлення схем розміщення тимчасової споруди і, як встановлено судом апеляційної інстанції, розроблена в межах земельної ділянки по вул.Паращука, 7, яка належить позивачу на праві постійного користування згідно Державного акту серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р, то, за умови відсутності у суду доказів неправомірності (безпідставності) користування даною земельною ділянкою позивачем у справі чи доказів припинення останнім користування земельною ділянкою з підстав та в порядку, визначених Земельним кодексом України, рішення виконавчого комітету ради №133 від 30.08.2016р. щодо затвердження комплексної схеми розміщення ТС даним підприємцям з подальшим виготовленням паспортів привязки, не можна вважати законним.

Тобто, міська рада, затверджуючи схеми розміщення ТС підприємцям для подальшого виготовлення паспортів привязки по вул.Паращука, 7, не врахувала, що спірна земельна ділянка не є вільною, а належить позивачу на праві постійного користування.

В матеріалах справи відсутні докази згоди РайСТ на вилучення земельної ділянки, яка знаходиться по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля, площею 0,6956га для укладення договорів оренди землі з підприємцями, зміни до Державного акту на право постійного користування землею І-ТР № 001696 від 15.01.2001р. не вносилися.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 ГК України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб'єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Частиною 1 ст.155 ЗК України передбачено, що в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про порушення оскаржуваним рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 районного споживчого товариства як законного власника нерухомого майна та користувача земельної ділянки, відтак, вважає заявлені позовні вимоги товариства обґрунтованими та правомірними, тому підлягають до задоволення.

Не заслуговують на увагу заперечення відповідача з приводу здійснення позивачем державної реєстрації права власності на обєкти нерухомості лише у 2013 році, оскільки такі спростовуються наявними у справі архівними документами, що підтверджують факт безоплатної передачі колгоспних ринків споживчій кооперації у 1987 році та передачі ринку в м.Теребовля разом з будівлями і спорудами у 1994 році у власність ОСОБА_1 РайСТ (постанова правління облспоживспілки №231 від 30.12.1994р), та вчинення позивачем дій по переоформленню права власності на цілісний майновий комплекс колишнього колгоспного ринку (рішення виконавчого комітету ради №186 від 26.07.2011 року).

Також рішенням Теребовлянського районного суду від 15.01.2013 р. по справі №1914/2978/12, котре набрало законної сили 28.01.2013 року, встановлено обставини функціонування ринку по вул.Паращука, 7 як цілісного майнового комплексу з посиланням в тому числі на положення Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №57/188/84/105 від 26.02.2002 року та досліджено правомірність передачі колгоспного ринку в м.Теребовля у власність споживчій кооперації, а тому твердження відповідача про не облаштування ринку відхиляються як неспроможні.

Крім того, листи ОСОБА_1 райвідділу управління з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області №22/501 від 18.08.2016 року, ОСОБА_1 відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області №7117/114/01-2016 від 18.08.2016р., ОСОБА_1 міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини №35 від 14.09.2016р. не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст.32, 33 ГПК України, існування обставин щодо не функціонування ринку чи його необлаштування, адже і вищезазначеним рішенням Теребовлянського районного суду від 15.01.2013 року, і затвердженою розпорядженням голови правління ОСОБА_1 РайСТ №27 від 21.05.2005 року ОСОБА_40 схемою розміщення торгових рядів, павільйонів, кіосків на території ринку, і копією договору найму (оренди) торгового місця №273 від 01.10.2015 року підтверджується функціонування ринку та здійснення фізичними особами-підприємцями підприємницької діяльності на території цілісного майнового комплексу ОСОБА_1 РайСТ (а.с.128-129, 136- 137).

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У звязку з наведеним безпідставними є твердження ОСОБА_1 міської ради про невикористання земельної ділянки, площею 0,6956га по вул.Паращука, 7 для функціонування ринку.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються судом на відповідача у справі.

У судовому засіданні 20.12.2016р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.1, 2, 42 47, 22, 32-35, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №133 від 30.08.2016р. "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд".

3. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради, м.Теребовля Тернопільської області, вул.Шевченка, 8, ідентифікаційний код 04058456, на користь ОСОБА_1 районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області, вул.Кн. Василька, 6, ідентифікаційний код 01767330, - 1378(одну тисячу триста сімдесят вісім)грн 00коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "29" грудня 2016 року.

Суддя Н.О. Андрусик