ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2016 Справа № 920/750/16
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр», м. Суми;

до відповідача: Сумської міської ради, м. Суми;

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Колегія суддів у складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ: КОВАЛЕНКО О.В.

СУДДІВ: КОСТЕНКО Л.А.

СОПЯНЕНКО О.Ю.

Представники:

Від позивача: Галімон Н.А., довіреність №2 від 04.01.2016;

Від відповідача : Ромась І.М., довіреність №1652/03.02.02-17 від 01.07.2016

При секретарі судового засідання Cаленко Н.М.

Суть спору: позивач просить суд визнати укладеними між сторонами зміни до договору оренди земельної ділянки, 23.11.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною А.Є., зареєстрованого в реєстрі за №6541, затвердженого рішенням Сумської міської ради №1497-МР від 30.11.2005 р. та зареєстрованого у Сумському міському реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2005 р. № 40 в частині цільового та функціонального призначення земельної ділянки шляхом викладення п. 2.1. договору з моменту набрання рішенням суду законної сили в наступній редакції: «Земельна ділянка надається в оренду під багатоквартирну житлову забудову». Крім того, просить суд стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу.

14.11.2016 позивач подав суду заяву про зміну підстави позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В письмовому відзиві №56/16ДП від 21.09.2016 р. відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що питання зміни цільового використання за даним договором оренди виносилось на засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології, яке відбулося 08.07.2016 року. За результатами голосування комісією було відмовлено в зміні цільового призначення. В додаткових письмових поясненнях №102/16 ДП від 15.11.2016 відповідач зазначив, що незважаючи на той факт, що цільові використання «під будівництво громадсько-торгівельного комплексу» та «під багатоквартирну житлову забудову» відносяться до земель однієї категорії, зміна цільового використання в межах цієї категорії потребує розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення. Враховуючи відсутність зазначеної документації, внесення змін до Договору неможливе.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд встановив:

23 листопада 2005 р. між Сумською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» було укладено договір оренди земельної ділянки /далі за текстом - «Договір»/, відповідно до умов якого відповідач на підставі рішень Сумської міської ради від 24.12.2003 р. №677-МР «Про вилучення земельної ділянки у ВАТ «SELMI» та надання її ТОВ «Афганський центр», від 29.09.2004 №947-МР «Про надання в оренду земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям і підприємцям, затвердження прибудинкових територій та внесення змін до рішень Сумської міської ради» та від 26.10.2005 №1440-МР «Про вилучення, надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям, підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» надав, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку (об'єкт оренди) загальною площею 2,4111 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, перехрестя вулиць Калініна та Першотравнева.

Зі змісту п. 1.3. Договору вбачається, що земельна ділянка віднесена до категорії землі житлової та громадської забудови.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що земельна ділянка надається в оренду під будівництво громадсько-торговельного комплексу «Афганський центр», згідно з Українським класифікатором цільового використання для 1,779 га - землі комерційного використання; для 1,2332 га - землі автомобільного транспорту.

Згідно п. 2.2. Договору він укладається терміном до 24.12.2028 р. для 1,5927 га; для 0,8184 га - до 26.10.2030 р.

Договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації (п. 8 Договору).

Судом встановлено, що Договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. 23.11.2005 р., зареєстровано в реєстрі за № 6541, затверджено рішенням Сумської міської ради № 1497-МР від 30.11.2005 р. та зареєстровано у Сумському міському реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2005 р. № 40.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з метою приведення договору у відповідність до вимог генерального плану забудови міста Суми та плану зонування території міста Суми, якими з 19.12.2012 р. на спірній земельній ділянці передбачене будівництво багатоповерхових житлових будинків, звернувся до Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень, які б відповідали генплану міста. Отримавши їх, позивачу стало відомо, що відповідачем фактично було змінено цільове та функціональне призначення земельної ділянки, але до Договору відповідні зміни внесені не були, у зв'язку з чим 29.01.2016 р. звернувся до відповідача з проханням внести зміни до Договору, а саме: п. 2.1. Договору викласти в новій редакції: «Земельна ділянка надається в оренду під багатоквартирну житлову забудову», проте відповіді не отримав, у зв'язку з чим змушений звернутись за захистом свого права в господарський суд.

Відповідач, в свою чергу, обґрунтовує свої заперечення тим, що цільове використання земельної ділянки - під будівництво громадсько-торгівельного комплексу, як зазначено в Договорі, не суперечить функціональному призначенню плану забудови - розміщення житлової та громадської забудови та генеральному плану, і внесення змін в останній не є підставою для внесення змін в договір оренди (та не тягне обов'язку внесення таких змін).

Рішенням Сумської міської ради №1943-МР від 19.12.2012 року та №2180-МР від 06.03.2013 року були затверджені генеральний план забудови міста Суми та план зонування території міста Суми, відповідно до яких спірна земельна ділянка розташована в житловій зоні /Ж/ - змішана багатоквартирна житлова забудова, функціональне призначення якої: розміщення житлової та громадської забудови.

Судом встановлено, що на даний час на спірній земельній ділянці здійснюються роботи по новому будівництву багатоповерхових житлових будинків, про що свідчать декларації про початок виконання будівельних робіт /а.с. 76-102/, видані управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, та законність видачі яких підтверджена постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №818/66/16 /а.с.103-107/.

Згідно ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Зі змісту ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України вбачається, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. №548, землі житлової та громадської забудов віднесені до Секції В (Розділи 02 та 03), та включають в себе, зокрема, землі, які використовуються для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (підрозділ 02.01) та землі, які використовуються для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (підрозділ 02.03).

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкта чи для використання в межах будь-якої категорії відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, але там буде розташований інший об'єкт, чи вона буде використовуватися по-іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє.

Крім того, вказане будівництво не суперечить Проекту внесення змін до Генерального плану м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 19.12.2012 року №1943-МР та Плану зонування території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013 року №2180-МР, про що свідчать отримані позивачем містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду в постанові від 23.05.2016 р. у пов'язані справі №818/66/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» до відповідача: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування приписів, постанови про накладення штрафу, наказу про скасування реєстрації декларації та зобов'язання вчинити дії, копія якої міститься в матеріалах справи /а.с.103-107/, а частиною 3 ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з листом №2 від 29.01.2016 р., пропонуючи внести зміни в п. 2.1. Договору та викласти його в новій редакції: «Земельна ділянка надається в оренду під багатоквартирну житлову забудову» /а.с.17/. Лист отриманий відповідачем 29.01.2016, що підтверджується відміткою канцелярії та відповідним штампом на самому листі.

22.06.2016 р. позивач знову звернувся до відповідача листом №12 та 20.10.2016 з листом №01/10 з аналогічною вимогою, проте відповідні зміни в договір не внесені до цього часу.

Відповідач додав до матеріалів справи лист-відповідь від 03.11.2016 №06.01-18/3219 /а.с.143/, в якому позивачу відмовлено у внесенні змін з посиланням на те, що внесення запропонованих змін є неможливим без розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» та п. 5.1. Договору зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 11 ГПК України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем на адресу позивача відповіді на звернення позивача протягом строку, встановленого ст. 188 ГПК України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що позивачем подано достатні та допустимі докази наявності правових підстав для внесення змін у договір оренди земельної ділянки від 23.11.2015 р. в частині викладення п. 2.1. Договору в новій редакції: «Земельна ділянка надається в оренду під багатоквартирну житлову забудову», оскільки судом встановлено, що відповідачем вже видано містобудівні умови та обмеження забудови спірної земельної ділянки для нового будівництва двох багатоповерхових багатоквартирних житлових будинків з виділенням двох черг будівництва, а також видано відповідні декларації про початок виконання будівельних робіт, а отже позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази, які підтверджують фактичні витрати позивача на оплату послуг адвоката, договір на надання відповідних послуг та посвідчення адвоката, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м. Суми, вул. Шевченка, 5, код 32317817) і Сумською міською радою (40000, м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 23823253) зміни до договору оренди земельної ділянки, 23.11.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною А.Є., зареєстрованого в реєстрі за №6541, затвердженого рішенням Сумської міської ради №1497-МР від 30.11.2005 р. та зареєстрованого у Сумському міському реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2005 р. № 40 в частині цільового та функціонального призначення земельної ділянки шляхом викладення п. 2.1. договору з моменту набрання рішенням суду законної сили в наступній редакції: «Земельна ділянка надається в оренду під багатоквартирну житлову забудову»

3. Стягнути з Сумської міської ради (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 23823253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м. Суми, вул. Шевченка, 5, код 32317817)1 378 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В частині позовних вимог про стягнення з Сумської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» витрат на правову допомогу відмовити.

Повний текст рішення підписано 22.12.2016 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ (підпис) О.В. КОВАЛЕНКО

СУДДІ: (підпис) Л.А. КОСТЕНКО

(підпис) О.Ю. СОПЯНЕНКО