РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016Справа №910/18838/16
За позовом ПАТ «Акціонерний КБ «КИЇВ»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Київщина-Капітал»

Про стягнення 755 783,40 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Дяченко Є.Г.(дов. №16 від 29.06.2016 )

від відповідача: Глушакова Г.В. (дов №01-02/16 від 01.02.2016)

В судовому засіданні 14.12.2016, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

17.10.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 25.2/696 від 11.10.2016 ПАТ «Акціонерний КБ «КИЇВ» (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Київщина-Капітал»" (надалі - відповідач) про стягнення 755 783,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18838/16 та призначено розгляд справи на 19.10.2016.

31.10.2016 через канцелярію суду надійшли пояснення від представника позивача.

01.11.2016 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача.

02.11.2016 через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі від представника відповідача.

08.11.2016 через канцелярію суду надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом і подальший розгляд справи відбуватиметься з урахуванням положень вказаної заяви.

30.11.2016 через канцелярію суду надійшли пояснення від представника відповідача.

В судових засіданнях 02.11.2016, 16.11.2016, 30.11.2016 та оголошувались перерви до 16.11.2016, 30.11.2016 та 14.12.2016.

Суд розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Проте, розгляд господарським судом справи №911/843/16 ніяким чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі, а тому суд визнає подане клопотання не обґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

В судове засідання, призначене на 14.12.2016, представники сторін з'явились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ «АКБ «КИЇВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» 13.08.2009 укладений Договір про відступлення права вимоги (далі - Договір).

За цим Договором Банк відступив Фінансовій компанії право вимоги по ряду кредитних договорів в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а у разі їх забезпечення і по ним також.

Згідно п. 6 Договору, розмір винагороди для Банку становить 182 871 718,88 грн., яка є тотожною розміру зобов'язань боржників за кредитними договорами.

Порядок розрахунків між сторонами був здійснений шляхом заліку зустрічних однорідних вимог грошових коштів в розмірі 182 871 718,88 грн., про що 13.08.2009 укладений відповідний договір.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 у справі № 910/4192/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2014, Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.08.2009 визнаний недійсним таким чином, а на підставі ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду у господарській справі, що набрало законної сили має преюдиціальне значення.

Керуючись ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а відтак, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» є невиконане грошове зобов'язання перед ПАТ «АКБ «КИЇВ» за Договором про відступлення права вимоги від 13.08.2009 в розмірі 182 871 718,88 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи яких доказів оплати заборгованості за договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за договором про відступлення права вимоги в сумі 1 200 000 грн.

Доводи відповідача, що позивач не довів, що останній є стороною Договір про відступлення права вимоги від 13.08.2009 суд не приймає з огляду на наступне. Відповідачем не доведено, що вказаний договір не укладався або було визнано недійсним чи нікчемним.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене та відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49. 82-85 Господарського процесуального кодексу

України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Київщина-Капітал» (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 67-Б, ідентифікаційний код 33692103) на користь Публічне акціонерне товариство «Акціонерний КБ «КИЇВ» (01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 16-22, ідентифікаційний код 14371869 ) 1 200 000 грн. 00 коп. - заборгованість за договором та 18 000 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.12.2016

Суддя М.О. Лиськов