ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

16.12.2016 № 905/3498/16

Суддя Сажнева М.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Публічного акціонерного товариства «Маріупольсіткоснасть»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольсіткоснасть» про погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0049/07/15-Z від 29.05.2007, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 349786,24 дол. США, заборгованості по відсоткам у розмірі 30253,83 дол. США, звернути дострокове стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться в м. Маріуполі Донецької області по вул. Консервній, 23-Б, що належать Публічному акціонерному товариству «Маріупольсіткоснасть», визнати спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 3484318,00 грн та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у розмірі 380040,07 дол. США.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та поверненням судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Для звернення до господарського суду: з позовом майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» не надано доказів сплати судового збору за звернення до господарського суду Донецької області з даним позовом.

Проте, одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» перебуває в стадії ліквідації, що у свою чергу спричинило скрутне матеріальне становище. Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №840 строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» продовжено до 15.06.2018. За переконанням позивача, відсутність коштів на оплату судових витрат, зокрема судового збору, є перешкодою доступу позивача до суду та може завдати шкоди самій суті права на звернення до суду в інтересах вкладників банку, яка гарантується державою. Позивач зазначає, що звільнення його від сплати судового збору захистить законі права та інтереси вкладників та кредиторів банку.

Дослідивши зміст заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Станом на день подання позовної заяви є чинними зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключено з переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Отже, доводи позивача про те, що діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб спрямована на захист інтересів вкладників, розцінена як така, при здійсненні якої застосовуються загальні правила при зверненні до суду, а саме правило щодо сплати судового збору.

У ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, враховуючи майновий стан сторони, ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Враховуючи викладені приписи закону, посилання позивача на скрутне фінансове становище банку і перебування його у стані ліквідації є безпідставними, оскільки Фонд гарантування вкладів є економічно самостійною установою та здійснює свою діяльність саме в неплатоспроможних банках.

Разом з тим, позивачем не надано жодного належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження позивача у такому майновому стані, який би перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Усі доводи позивача зводяться тільки до того, що здійснювана Фондом діяльність направлена на погашення зобовязань перед кредитором, підлягає звільненню від сплати судового збору. Проте, у звязку зі змінами, які набрали чинності з 01.11.2015 до Закону України «Про судовий збір», така позиція позивача не відповідає нормам чинного законодавства.

У заяві про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на Конвенцію про захист прав та основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, а також практику Європейського суду з прав людини,зокрема, рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» та зазначає, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наведених рішень, вони стосуються саме законодавчого регулювання розміру та порядку сплати судового збору в контексті забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які звертаються до суду, а також законності мети встановлення судового збору. Водночас із вказаних рішень не вбачається незаконності інституту судового збору як такого або ж необовязковості виконання вимог чинних законів, якими врегульовано дані правовідносини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», на яке посилається позивач, зазначено, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у звязку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином суд вважає, що позивачем не наведено доводів та не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, неподання доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отримання відповідачем позовної заяви з доданими до неї документами є обовязковою передумовою розгляду справи судом.

В якості доказів направлення на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольсіткоснасть» позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано фіскальний чек поштової установи ПН 55 від 08.12.2016.

Під час розкриття поштового конверту та огляду стану матеріалів позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (9193.2 від 17.11.2016) до Публічного акціонерного товариства «Маріупольсіткоснасть» про звернення стягнення на предмет іпотеки не виявлено опису вкладення до цінного листа про направлення позову відповідачу, що підтверджується актом №254 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області від 13.12.2016.

Наданий позивачем фіскальний чек поштової установи не є належним доказом виконання позивачем вимог статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України щодо відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів (опису вкладення до листа) направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя М.В. Сажнева