РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016Справа № 910/12201/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Кошарський О.В.- представник за довіреністю № 690/03 від 01.12.2016 р.
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне підприємство "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" (далі - ПП "ТК "Хорол-Інвест ЛТД") з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (далі - ПАТ "Брокбізнесбанк") про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем вимог податкового законодавства в частині складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками купівлі позивачем нерухомого майна банку на аукціоні, що відбувся 08.04.2016 р. Така бездіяльність відповідача порушує право позивача на включення суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

У позові ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" просить суд:

- зобов'язати ПАТ "Брокбізнесбанк" перевести на рахунок відповідача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - ПДВ) суму податкового зобов'язання у розмірі 138 358,43 грн., що виникло у відповідача внаслідок виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні від 08.04.2016 р., укладеного між ПАТ Брокбізнесбанк" та ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД";

- зобов'язати ПАТ "Брокбізнесбанк" скласти податкові накладні від 14.03.2016 р. на суму 255 000,00 грн., від 15.03.2016 р. на суму 517 861,96 грн. та на суму 9 548,10 грн., виписані на ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД", в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи;

- зобов'язати ПАТ "Брокбізнесбанк" зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з зазначенням всіх обов'язкових реквізитів згідно з податковим законодавством, за наслідками виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні від 08.04.2016 р., укладеного між ПАТ Брокбізнесбанк" та ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 р. (суддя Прокопенко Л.В.) за вказаними позовними вимогами було порушено провадження у справі.

05.08.2016 р. ухвалою господарського суду міста Києва до розгляду справи було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2016 р. справу прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І. та призначено до розгляду.

Представник позивача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки визнані судом неповажними.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому розпочато процедуру ліквідації. У зв'язку з цим у ПАТ "Брокбізнесбанк" відсутні зобов'язання зі сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), крім витрат безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а тому вчинення дій, про які просить позивач у своєму позові, є неможливим. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав письмові пояснення, у яких висловив свої доводи, які узгоджуються із позицією відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.02.2016 р. ПП «Торгівельна компанія «Хорол-Інвест ЛТД» стало переможцем електронних торгів по лоту № 204477 з реалізації нежитлової будівлі, загальною площею 155,4 кв.м., розташованої за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4., загальною вартістю 830 150,57 грн., з урахування ПДВ в сумі 138 358,43 грн., про що ПП «Експертне агенство» було складено протокол № 204477 від 29.02.2016 р. про проведення повторного аукціону.

До початку торгів на рахунок організатора торгів (ПП «Експертне агенство») позивачем було сплачено гарантійний внесок у сумі 57 288,61 грн. (з урахуванням ПДВ у сумі 9 548,10 грн.), який у подальшому був перерахований на рахунок продавця (ПАТ "Брокбізнесбанк"). У подальшому, після підписання протоколу № 204477 від 29.02.2016 р., позивач сплатив на рахунок відповідача залишок коштів за придбане майно у сумі 772 861,96 грн. з урахуванням ПДВ - 128 810,96 грн. Вчинення дій щодо перерахування зазначених коштів позивачем підтверджується його податковими деклараціями з податку на додану вартість за березень 2016 р., податковими накладними від 14.03.2016 р. та від 15.03.2016 р., наявними у справі, та не заперечуються відповідачем.

Після сплати ПП «Торгівельна компанія «Хорол-Інвест ЛТД» вказаних вище коштів, 08.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (продавець) та ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні (далі - договір).

За умовами вказаного договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлову будівлю, загальною площею 155,4 кв.м., розташовану за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4, та сплачує за неї в повному обсязі грошову суму за ціною, встановленою за результатами повторних відкритих електронних торгів по лоту № 204477 на аукціоні, якій відбувся 29.02.2016 р. у ПП «Експертне агенство» (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 3.1 договору купівлі-продажу, продаж об'єкта здійснено за ціною, що становить 830 150,57 грн., в тому числі ПДВ у сумі 138 358,43 грн. та визначено за результатами проведення аукціону згідно протоколу № 206965 про проведення аукціону від 08.04.2016 року.

Як вбачається з п. 2.2. договору купівлі-продажу, до підписання цього договору покупець перерахував продавцю грошові кошти у сумі 772 861, 96 грн., з урахуванням ПДВ у сумі 128 810, 33 грн., на умовах передоплати, а також грошові кошти у сумі 57 288,61 грн., з урахуванням ПДВ у сумі 9 548,10 грн., в якості гарантійного внеску для участі в аукціоні.

Судом встановлено, що 14.04.2016 р. позивач листом № 4 звернувся до відповідача з вимогою провести до бюджету чи/або на спеціальний рахунок суму податкового зобов'язання, що виникло внаслідок продажу нерухомого майна, включивши суму податку на додану вартість (128 810,33 грн.) до суми податкових зобов'язань банку за відповідний звітний період, та провести реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 3279/007-04 від 29.04.2016 р. повідомив про відсутність можливості у банку надати ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" належним чином оформлені і зареєстровані податкові накладні, оскільки відповідно до ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у ПАТ "Брокбізнесбанк" не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів).

Не погоджуючись з даною позицією відповідача, позивач звернувся з даним позом до суду, в якому зазначає, що відповідно до положень Податкового кодексу України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569, у відповідача, як продавця нерухомого майна, виник обов'язок по включенню суми податку на додану вартість до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд врахував наступне.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, документом, який посвідчує право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, вважається податкова накладна, складена платником за такими операціями та зареєстрована в ЄРПН, зобов'язання за якою включені до податкової декларації відповідного періоду.

У зв'язку із запровадженням з 01.07.2015 р. системи електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрація податкових накладних в ЄРПН з 1 липня 2015 року здійснюється з урахуванням обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, зазначеною у пункті 2001.3 статті 2001 розділу V Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 2001.4 запроваджується електронний рахунок, відкритий платнику податку в казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунку в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку.

Отже, на підставі наведених приписів закону банк повинен скласти податкові накладні в електронній формі та направити їх на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних. Податкова накладна, складена та не зареєстрована в ЄРПН, включається банком до складу податкових зобов'язань та відображається у податковій декларації з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що податкові зобов'язання, які виникли внаслідок продажу нерухомого майна в сумі 138 358,43 грн. (від загальної суми вартості придбаного майна - 830 150,57 грн.) були відображені ПАТ "Брокбізнесбанк" у податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року (у додатку 5 до декларації «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»). Однак, вказана податкова звітність не була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У той же час, судом встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 28.02.2014 р. прийнято рішення № 9 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у відповідача. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р.

Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 р. № 339 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації відповідача, в зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк", та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію.

Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Процедура введення тимчасової адміністрації, ліквідації, та дії банку, який перебуває у тимчасовій адміністрації (ліквідації), від імені якого діє уповноважена особа, регулюється законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним. Вказаний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Так, відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, окрім безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (ч. 2 ст. 46 вказаного Закону України).

На підставі вищевказаних приписів закону, враховуючи, що відповідач перебуває в стані ліквідації, суд приходить до висновку, що у ПАТ "Брокбізнесбанк" відсутній обов'язок з переведення сум податкових зобов'язань, які виникли внаслідок продажу майна за договором купівлі-продажу від 08.04.2016 р., у систему електронного декларування та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окрім того, суд звертає увагу на пункт 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України (в редакції на час запровадження ліквідаційної процедури у банку), яким встановлено, що цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини справи та норми діючого законодавства, позовні вимоги ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити дії.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 19 грудня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 26 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.