ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 грудня 2016 р.

Справа № 902/637/16

за позовом:Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (76014, Івано-Франківська обл.. м. Івано-Франківськ, вул. П. Ребета, буд.6) в особі Шепетівського військового лісгоспу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (30400, Хмельницька обл. м. Шепетівка, пр. Герої Небесної Сотні, 18)

до:Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці ( 21007, Вінницька обл.. м. Вінниця, вул. Стрілецька, 87)

про стягнення 15 046,64 грн. заборгованості

Головуючий суддя: Яремчук Ю.О.

Судді: Матвійчук В.В.

ОСОБА_1

Cекретар судового засідання Кузьменко В.В.

Представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Мельника П.А. перебувала справа № 902/637/16 за позовом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в особі Шепетівського військового лісгоспу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці про стягнення 15 046,64 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано наступним: 02 квітня 2015 року та 23 квітня 2015 року відповідачем від позивача було отримано лісопродукцію на загальну суму 17781,60 грн., що стверджується товарно-транспортними накладними, а саме серія ЛГ №030444 від 02.04.2015 року на загальну суму 8755,20 грн. та серія ЛГ № 031576 від 23.04.2015 року на загальну суму 9026,40 грн.

Оплата згідно даних накладних не проводилась, однак з врахуванням залишку по попередніх розрахунках, який станом на 01.04.2015 року складав 6568,86 грн., заборгованість відповідача становить 11212, 74 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 665 від 11.09.2015 року, яка залишена без задоволення, що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалою суду від 14.09.2016 р. розгляд справи призначено на 04.10.2016 р.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 р. суддю Мельника П.А. звільнено з посади судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, з метою недопущення порушення строку вирішення спору призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/637/16.

Розпорядженням керівника апарату суду від 26 вересня 2016 року, відповідно до автоматизованого розподілу справ, справу №902/637/16 передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 27.09.2016 року справу № 902/637/16 суддею Яремчуком Ю.О. прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2016 року.

Ухвалою суду від 20.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 22.11.2016 року, з об'єктивних причин.

Судом, під час розгляду справи встановлено, що справа № 902/637/16 відноситься до категорії справ значної складності. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про колегіальний розгляд справи.

На підставі заяви судді Яремчука Ю.О. від 22.11.2016 року та розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 22.11.2016 року для розгляду справи № 902/637/16 створено колегію у складі: головуючого судді Яремчука Ю.О., суддів: Матвійчука В.В., Білоуса В.В.

Ухвалою суду від 22.11.2016 року колегією суддів було прийнято справу до провадження з призначенням судового засідання на 12.12.2016 року.

В судовому 12.12.2016 року було оголошено перерву до 20.12.2016 року, для надання сторонами додаткових доказів по справі.

При цьому, суд зазначає, що представником позивача в судовому засіданні 12.12.2016 року було подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог ( вх. № канц.06-52/11889/16), в якій останній просить суд стягнути лише суму основного боргу в розмірі 11212,74 грн.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 ГПК України, ст.20 ЦК України, заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

В судове засідання призначене на 20.12.2016 року представник позивача не з'явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що зазначено в протоколі судового засідання від 12.12.2016 року.

В судове засідання призначене на 20.12.2016 року з'явились представники відповідача, які проти позову заперечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Указу Президента України №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" 14 квітня 2014 року в Україні офіційно оголошено про початок антитерористичної операції.

З метою створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції опалювального сезону 2014-2015 років, відповідно до положення про порядок передачі об'єктів права державної та комунальної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 року №1482 (зі змінами) та Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року №1225 (зі змінами), враховуючи погодження на безоплатну передачу паливних дров Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкобінат" від 01.12.14 № 974, 03.12.14 Міністерством оборони України видано наказ № 864 "Про передачу паливних дров", яким зобов'язано державні лісогосподарські підприємства Міністерства оборони України, протягом листопада 2014 року - лютого 2015 року передати паливні дрова до квартирно-експлуатаційних підрозділів, згідно з додатком до наказу.

Відповідно до п.1.1 Статуту Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" засноване на державній власності, діє як державне унітарне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Згідно Спеціального витягу з ЄДРЮОФОП - засновником КЕВ м. Вінниці є Міністерство оборони України.

Предметом розгляду даної справи є вимога Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до КЕВ м. Вінниці про стягнення 11212,74 грн. вартості поставлених паливних дров згідно товарно - транспортних накладних, яка зазначена в заяві представника позивача про зменшення позовних вимог, та яка судом приймається як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

При цьому варто зазначити, що пунктом 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" №01-8/482 від 13.08.2008 року роз'яснено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

На виконання вищезазначеного наказу Міністерства оборони України № 864 від 03.12.2014 року відповідачем отримано від позивача та закріплено на праві оперативного управління 124,43 скл. м. куб. дров паливних, що підтверджується товарно- транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи , оригінали оглянуто в судовому засіданні.

При цьому, судом було взято до уваги той факт, що поставка даної лісопродукції відбулась в квітні 2015 року, що в свою чергу не суперечить виконанню наказу № 864 "Про передачу паливних дров", яким зобов'язано державні лісогосподарські підприємства Міністерства оборони України, протягом листопада 2014 року - лютого 2015 року, оскільки в матеріалах справи міститься лист ТВО начальника головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України полковника ОСОБА_4 (№ 303/26/394 від 27 березня 2015 року) в якому зокрема зазначено, що у зв'язку з невиконанням графіку відвантаження дров до кінця лютого поточного року заступником Міністра оборони України прийнято рішення щодо їх подальшої поставки до повного відвантаження визначених обсягів дров. З метою забезпечення запасів дров паливних для сталого проведення опалювального сезону 2014-2015 років у військових підрозділах, які приймають участь в АТО.

Метою даної поставки було створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції опалювального сезону 2014-2015 років. Така мета повністю досягнута - паливні дрова передані позивачем відповідачу, який в свою чергу направив у місця безпосереднього проведення антитерористичної операції, а не використані відповідачем у власних інтересах, що підтверджується матеріалами справи.

За результатами оцінки доказів у справі та доводів сторін суд вважає, що позивач не надав переконливих доказів порушення інтересів держави відповідачем шляхом прийняття паливних дров від позивача та передачею їх військовим частинам, які беруть участь в антитерористичній операції.

При цьому, суд зауважує, що позивачем не надано належних допустимих доказів щодо суми основного боргу в розмірі 11212,14 грн., оскільки доказів про існування між сторонами по справі договірних відносин чи інших, поміж тих, що відбулись згідно товарно транспортних накладних , - відсутні.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги правовідносини, які виникли між сторонами, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин, у позові слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст.49 ГПК України, покласти на позивача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.129 Конституції, ст.3, 14,610, 627,712, керуючись 4-3, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 22 грудня 2016 р.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Матвійчук В.В.

ОСОБА_1

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (76014, Івано-Франківська обл.. м. Івано-Франківськ, вул. П. Ребета, буд.6; 30400, Хмельницька обл.. м. Шепетівка, пров. Героїв Небесної Сотні, буд. 18)