ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа № 53/07-07

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Могилєвкін Ю.О.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

стягувача ОСОБА_1, за довіреністю від 27.04.2016 р. № 175/16;

боржника не зявився ;

КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (заявника апеляційної скарги) - ОСОБА_2 за довіреністю від 25.03.2016 року № 280;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі"(вх. № 3297 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2016 р. у справі № 53/07-07

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Балаклійського підприємства теплових мереж, м. Балаклія Харківської області

про стягнення 618218,16 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у справі № 53/07-07 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Балаклійського підприємства теплових мереж на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" 618218,16 грн. основного боргу, 6182,19 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

03.05.2007 р. на виконання зазначеного рішення у справі № 53/07-07 виданий відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.06.2007 р. у справі № 53/07-07 рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у справі № 53/07-07 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2010 р. відмовлено в задоволенні заяви про заміну стягувача у справі № 53/07-07 з Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на його правонаступника Дочірню Компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.10.2010 р. заяву Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задоволено; замінено стягувача у справі № 53/07-07 з Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на його правонаступника Дочірню компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити боржника - Балаклійське підприємство теплових мереж на Комунальне підприємство - сільськогосподарське підприємство "Балагросервіс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.02.2016 р. відмовлено в задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити боржника - Балаклійське підприємство теплових мереж на Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2016 р. в задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 02.06.2016 р. у справі № 53/07-07 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2016 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 02.06.2016 р. у справі № 53/07-07 скасовано; справу № 53/07-07 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.11.2016 р. у справі № 53/07-07 заява Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволена. Здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні з Балаклійського підприємства теплових мереж на його правонаступника Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі". Ухвалено здійснювати виконання наказу господарського суду Харківської області від 03.05.2007 р. у справі № 53/07-07 з урахуванням даної ухвали.

Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" подало на ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2016 р. у справі № 53/07-07 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні та заміни боржника у справі № 53/07-07 Балаклійське підприємство теплових мереж на Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі".

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що господарський суд першої інстанції в порушення вимог статті 25 ГПК України здійснив заміну боржника за відсутністю підстав для цього, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин переходу боргових зобовязань від Балаклійського підприємства теплових мереж до Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" в розумінні статті 22 Закону України «Про теплопостачання». Зокрема заявник скарги зазначає про те, що не містять відомостей щодо обставин такого переходу боргових зобовязань надані стягувачем копія рішення Балаклійської районної ради Харківської області L сесії VI скликання від 17.02.2015 р. № 771- VI «Про передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району», копія договору тимчасового користування майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району від 21.04.2015 р. та копія акту приймання-передачі майна від КП СП «Балагросервіс» у користування Підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" від 21.04.2015 р. і т. ін.

Також заявник апеляційної скарги зазначає, що господарським судом першої інстанції не враховано можливість правонаступництва боржника лише в порядку або загального правонаступництва (спадкування, реорганізація юридичної особи) або сингулярного правонаступництва за правочином про переведення боргу, в той час як у спірних правовідносинах такі факти не мали місце, зокрема в наданому стягувачем договорі тимчасового користування майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району від 21.04.2015 р. не зазначено про переведення боргу.

Крім цього заявник скарги стверджує про недослідження господарським судом першої інстанції тих обставин, що стягнута рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у даній справі заборгованість Балаклійського підприємства теплових мереж за договором комісії 02.10.2003 р. № 12/03-46 не стосується боргових зобовязань з оплати спожитих теплоносіїв в розумінні ч. 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" через те, що предметом цього договору є купівля-продаж теплової енергії, яка не відноситься до енергоносіїв згідно з визначеннями термінів у статті 1 Закону України «Про теплопостачання», а також зазначає на недослідження господарським судом першої інстанції питання погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв відповідно до ч. 4 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» і т. ін.

Представник Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Представник стягувача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти її задоволення заперечує, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень представник стягувача посилається зокрема на те, що у спірних правовідносинах відбулось правонаступництво боргових зобовязань з оплати спожитої теплової енергії від Балаклійського підприємства теплових мереж до Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" як до нового користувача цілісного майнового комплексу централізованого теплопостачання на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання». Зазначає, що Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на даний час здійснює користування спірним цілісним майновим комплексом з вироблення теплової енергії на підставі договору тимчасового користування майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району від 21.04.2015 р., надаючи послуги з теплопостачання споживачам.

Боржник, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, представника для участі в ньому не направив, у звязку з чим справа розглядається за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, надаючи їм юридичну оцінку в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представників заявника апеляційної скарги та стягувача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника твиконання його обовязку.

Відповідно до статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Частиною 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі заміни кредитора в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень розділу XIV Господарського процесуального кодексу України, статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» стадія виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу.

Частиною 3 статті ст. 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про заміну або про відмову заміни сторони її правонаступником суд виносить ухвалу.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону, чинній на момент подання заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні) у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом частини 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України підставою для процесуального правонаступництва є заміна боржника або кредитора у матеріально-правових відносинах, з яких виник спір.

В пункті 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість, яку стягнуто рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у даній справі з Балаклійського підприємства теплових мереж (боржника) на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України"(стягувача) виникла на підставі договору комісії від 02.10.2003 р. № 12/03-46, за умовами якого боржник здійснював в інтересах стягувача продаж споживачам теплової енергії шляхом укладення з останніми від свого імені відповідних угод, із прийняттям на себе поручительства перед стягувачем за їх виконання споживачами(делькредере).

Ця заборгованість складається з 618218,16 грн. основного боргу з оплати боржником внаслідок застосування делькредере заборгованості споживачів з оплати спожитої теплової енергії.

Таким чином спір у даній справі виник із зобовязання з оплати Балаклійським підприємством теплових мереж (боржником) Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (кредитору) спожитої споживачами теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що постачання теплової енергії споживачам за договором комісії від 02.10.2003 р. № 12/03-46 Балаклійське підприємство теплових мереж здійснювало з використанням цілісного майнового комплексу централізованого постачання, який є комунальною та спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійского району.Зазначений обєкт йому було передано на баланс уповноваженим органом власників (територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району Харківської області)- Балаклійською районною радою Харківської області.

В подальшому, пунктом 1 рішення Балаклійської районної ради Харківської області L сесії VI скликання від 17.02.2015 року №771-VI про передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району передано зазначене майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району з балансу Балаклійського підприємства теплових мереж на баланс Комунального підприємства сільськогосподарського підприємства Балагросервіс () на праві господарського відання.

На виконання зазначеного рішення Балаклійської районної ради Харківської області 21.04.2015 року між Комунальним підприємством сільськогосподарським підприємством Балагросервіс (балансоутримувач) та Комунальним підприємством Балаклійської районної ради Балаклійські теплові мережі (користувач) укладено договір тимчасового користування майном спільної власності територіальних громад, сіл, селищ міста Балаклійського району ( т. 2 а.с. 215-217).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що балансоутримувач передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування майно згідно з додатком до цього Договору.

На виконання зазначеного Договору 21.04.2015 р. між сторонами підписано акт приймання передачі майна (т. 2 а.с. 218), згідно з яким балансоутримавач передав користувачеві майно згідно з додатком до Договору -Переліком майна цілісного майнового комплексу з централізованого теплопостачання (т. 2 а.с. 118-131, 219-234).

Представник Комунального підприємства Балаклійської районної ради Балаклійські теплові мережі в судовому засіданні підтвердив факт прийняття Підприємством зазначеного цілісного майнового комплексу в користування за наведеним актом приймання -передачі згідно з Переліком майна, який є додатком до Договору та зазначив, що це майно ним використовується з метою продажу теплової енергії споживачам.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що у разі якщо суб'єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб'єкт стає правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Відповідно до ч. 4 даної статті, договори про постачання та транспортування енергоносіїв укладаються з правонаступниками реорганізованої теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації виключно за умови погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування та постачання.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що Комунальне підприємство Балаклійської районної ради Балаклійські теплові мережі як новий користувач цілісним майновим комплексом централізованого постачання, відповідно до положень ч. 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" став правонаступником в частині стягнутої рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у даній справі заборгованості Балаклійського підприємства теплових мереж з оплати спожитої споживачами теплової енергії, яка ним постачалась за допомогою використання зазначеного майна.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо того, що правонаступництво боржника можливе лише в порядку спадкування, реорганізації юридичної особи або за правочином про переведення боргу не можуть бути прийняті до уваги, як безпідставні, оскільки чинне законодавство не містить таких обмежень, а ч. 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» прямо зазначає про правонаступництво користувача цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії за борговими зобовязаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування, що виникли у субєкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно ( володів або користувався ним), тобто з урахуванням факту передання в користування такого майна.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги, через їх безпідставність, доводи заявника апеляційної скарги, щодо того, що стягнута рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. у даній справі заборгованість Балаклійського підприємства теплових мереж за договором комісії 02.10.2003 р. № 12/03-46 не стосується боргових зобовязань з оплати спожитих теплоносіїв у розумінні ч. 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання", через те, що предметом цього договору є купівля-продаж теплової енергії, яка не відноситься до енергоносіїв згідно з визначеннями термінів у статті 1 Закону України «Про теплопостачання» .

Так, стаття 1 Закону України «Про теплопостачання» містить визначення зокрема таких термінів ,які вживаються у цьому Законі як «теплова енергія», «теплоносії», «виробництво теплової енергії», «постачання теплової енергії», а саме:

виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору;

постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

енергоносії - органічне паливо, електроенергія, нетрадиційні та поновлювані види енергії, вторинні енергетичні ресурси;

З наведених положень вбачається, що теплова енергія в розумінні цього Закону є товаром, який виробляється в результаті перетворення енергоносіїв, тобто їх споживання, відповідно й споживання теплової енергії за цим Законом є споживанням енергоносіїв.

Безпідставними є також посилання заявника скарги на недослідження господарським судом першої інстанції питання погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв відповідно до ч. 4 статті 22 Закону України «Про теплопостачання», оскільки за змістом цієї норми, таке погодження є умовою укладення договорів про постачання та транспортування енергоносіїв з правонаступником, а не умовою правонаступництва, у звязку з чим зазначене питання не входить до предмета доказування у цій справі.

Зважаючи на наведене, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2016 р. у справі № 53/07-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Могилєвкін Ю.О.