КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа№ 911/2189/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар: Горбунова М.Є.

за участю представників:

від позивача: Верес М.О.;

від відповідача: Федько Т.В., Касіян А.С., Брежницька О.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Актив»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 09.11.2016р.

у справі №911/2189/16 (головуючий суддя Христенко О.О.,

судді Антонова В.М, Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Актив»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська

енергетична будівельна компанія»

про стягнення 4 945 011,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2016р. було зупинено провадження у справі №911/2189/16 до розгляду Господарським судом Київської області заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.11.2016р. у справі №911/2189/16 та прийняти рішення, яким в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, зокрема, ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до безпідставного зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016р. (головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., ОСОБА_1.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2016р.

14.12.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначав про безпідставність та непідтвердженість належними доказами доводів апеляційної скарги позивача, просив суд залишити скаргу без задоволення.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.12.2016р., у зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_1., було змінено склад суду та передано справу для здійснення апеляційного провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2016р.

В судовому засіданні 15.12.2016р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.11.2016р. у справі №911/2189/16 та відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 15.12.2016р. представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін як таке, що було прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, як мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права.

В судовому засіданні 15.12.2016р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Актив" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" (далі - відповідач) 4 945 011,60 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення відповідачем умов договору підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р. виникла заборгованість, яка в подальшому була стягнута рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16, а саме: 20 000 000,00 грн. невикористаного авансу, 940 410,96 грн. 5% річних за користування чужими грошовими коштами, 3 264 759,81 грн. інфляційних витрат, 2 880 000,00 грн. пені, 564 246,58 грн. 3% річних, 1 388 699,21 грн. боргу за оплату послуг генпідряду, 6 893,50 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з оплати послуг генпідряду, 8 902,89 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг генпідряду, 201 820,77 грн. судового збору. Однак, зважаючи на те, що вказана заборгованість не погашена відповідачем до теперішнього часу, у позивача виникло право на нарахування до стягнення з відповідача 4 945 011,60 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.07.2016р. було порушено провадження у справі №911/2189/16 за вказаним позовом (том справи - 1, аркуш справи - 1).

В процесі судового розгляду відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі (том справи - 1, аркуші справи - 198-199), в якому він просив суд зупинити провадження у справі №911/2189/16 до розгляду Господарським судом Київської області заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16 за нововиявленими обставинами. За твердженням відповідача, поданням вказаної заяви оспорюється дійсність договору про відступлення права вимоги №18-12/15 від 18.12.2015р. та договору про відступлення права вимоги №4-18/03 від 18.03.2016р., на підставі яких позивач, як новий кредитор за договором підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р., обґрунтовує свої вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування чужими коштами в сумі 4 945 011,60 грн. у справі №911/2189/16, посилаючись на те, що відповідачем не було повернуто невикористаний аванс. Відповідач вважає, що обставини, встановлені за результатами перегляду справи №911/1079/16 за нововиявленими обставинами, матимуть суттєве значення для вирішення спору у справі №911/2189/16.

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, відповідач надав суду копію ухвали Господарського суду Київської області від 25.10.2016р. у справі №911/1079/16 про прийняття до розгляду вищевказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2016р., на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, було задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі №911/2189/16 до розгляду Господарським судом Київської області заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16 (том справи - 1, аркуші справи - 204-207). При цьому, суд в своїй ухвалі зазначив наступне:

- звертаючись до суду з позовом у справі №911/2189/16, позивач просив стягнути з відповідача 4 945 011,60 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих у зв'язку із наявною у відповідача заборгованістю, яка стягнута за рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. та Вищого господарського суду України від 09.08.2016р.;

- оскільки предметом спору у справі №911/2189/16 є стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами за неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р., визнання недійсним якого є предметом розгляду у справі №911/1079/16 за нововиявленими обставинами, що знаходиться на розгляді у Господарському суді Київської області, в даному випадку є доцільним зупинення провадження у справі №911/2189/16 до розгляду заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16 за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до положено ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових, як розгляд іншої справи іншим судом, пов'язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у справі, що ним розглядається (аналогічна правова позиція наведена в п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як вбачається з матеріалів справи, при винесені оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд виходив з того, що звертаючись до суду з позовом у справі №911/2189/16, позивач просив стягнути з відповідача 4 945 011,60 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих у зв'язку із наявною у відповідача заборгованістю, яка стягнута за рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. та Вищого господарського суду України від 09.08.2016р. Оскільки предметом спору у справі №911/2189/16 є стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами за неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р., визнання недійсним якого є предметом розгляду у справі №911/1079/16 за нововиявленими обставинами, що знаходиться на розгляді у Господарському суді Київської області, в даному випадку є доцільним зупинення провадження у справі №911/2189/16 до розгляду заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16 за нововиявленими обставинами.

Передусім, необхідно зазначити про те, що предметом розгляду у справі №911/1079/16 були вимоги про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги №18-12/15 від 18.12.2015р. та №4-18/03 від 18.03.2016р., а не договору підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р., як зазначив в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд.

Як уже зазначалося вище, рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві, за результатами апеляційного та касаційного оскарження було залишено без змін, тобто воно є чинним.

В своїй ухвалі місцевий господарський суд не навів обставин чи фактів, які б свідчили про неможливість розгляду справи №911/2189/16, що є передумовою для застосування ст. 79 Господарського процесуального кодексу України та зупинення провадження у справі.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній позивачем ухвалі дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №911/2189/16 до вирішення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016р. у справі №911/1079/16, оскільки предметом розгляду у справі №911/1079/16 є вимоги про недійсність договору підряду №9-03/11-11 від 18.11.2011р., а у справі №911/2189/16 позивачем, як новим кредитором, що отримав право вимоги за вказаним договором, заявлено позовну вимогу про стягнення процентів за користування чужими коштами.

При цьому, поза увагою Господарського суду Київської області було залишено те, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є стягнення коштів за цим договором (аналогічна правова позиція наведена в п.2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів»).

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про те, що у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для зупинення провадження у даній справі та задоволення вищезазначеного клопотання відповідача.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтвердилися під час перегляду даної справи, що в свою чергу свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, а також невірне застосування норм процесуального права.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч.7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області у справі №911/2189/16 від 09.11.2016р. - скасуванню, з направленням справи №911/2189/16 на розгляд Господарського суду Київської області.

Відносно витрат позивача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Як уже зазначалось вище, у справі №911/2189/16 судом апеляційної інстанції було переглянуто та скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, тому розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України (аналогічна правова позиція викладена в п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями)).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 79, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Актив» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.11.2016р. у справі №911/2189/16 скасувати.

3 Матеріали справи №911/2189/16 повернути до Господарського суду Київської області для розгляду справи по суті.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк