ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2016 Справа № 904/10440/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрік Дніпро» (м. Дніпро)

до приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.)

про стягнення заборгованості

Суддя: Татарчук В.О.

Секретар судового засідання: Дорошевська М.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.12.16, ОСОБА_2, дов. від 09.12.2016

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрік Дніпро» звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про стягнення 64102,56грн основного боргу, 10982,82грн - пені, 785,39грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № КЗГО/437-16 від 17.05.2016 (на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів) щодо оплати поставленого товару.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що:

- у видатковій накладній № 59 від 02.07.2016 відсутнє посилання на специфікацію №1;

- позивачем не надані документи зазначені в п. 6.4 договору і у нього не виникло право вимоги за спірним договором;

- прострочення мало місце з 13.07.2016, а тому розрахунок позивача 3% річних та пені невірний;

- згідно з п. 7.2. договору розмір пені 0,1% річних, а не 0,1 відсоток від суми за кожен день прострочки.

Відповідач не забезпечив явку представника та звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника у іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 22.12.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

17.05.2016 між приватним акціонерним товариством «Криворізький завод гірничого обладнання» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрік Дніпро» (постачальник) укладений договір № КЗГО/437-16 (на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів).

Згідно з п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити матеріали на умовах, передбачених цим договором та специфікаціями до нього.

Також, 17.05.2016 сторони підписали специфікацію №1.

Відповідно до п. 1 вказаної специфікації, постачальник передає, а покупець приймає і оплачує наступні ресурси: комутаційний модуль для ВЕ типу КРУ-2-10 (31,5/1600) у комплекті з ОПН КР/ТЕL-10/12,0 УХЛ 2 на загальну суму 155860,80грн, з ПДВ.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказано вище, між сторонами було укладено договір № КЗГО/437-16 від 17.05.2016 (на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів).

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором та поставив відповідачу товар на суму 155860,80грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 59 від 02.07.2016.

Відповідно до п. 5 специфікації №1 умови оплати 30% - попередня оплата, 70% - відстрочка платежу 10 календарних днів з дати поставки.

Відповідачем була здійснена попередня оплата у розмірі 46758,24грн, а також 16.09.2016 сплачено ще 45000грн.

Таким чином, основний борг відповідача перед позивачем складає 64102,56грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 3% річних за період з 12.07.2016 по 14.11.2016, у розмірі 785,39грн.

З урахуванням викладених положень п. 5 специфікації №1 є правомірним початок строку нарахування 3% річних з 13.07.2016.

Однак, наведена помилка не спричинила безпідставне збільшення суми належних до стягнення процентів з відповідача.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі порушення терміну ресурсів, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді від несвоєчасно сплаченої суми.

Позивачем нарахована пеня за період з 12.07.2016 по 14.11.2016 у розмірі 10982,82грн.

Як зазначалось вище, першим днем прострочки є 13.07.2016, а тому правомірним розрахунок 3% річних саме за період з 13.07.2016 по 14.11.2016.

Знову ж таки вказана помилка не спричинила безпідставне збільшення пені.

Суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими.

Згідно з п. 6.4 постачальник зобовязаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали наступних документів: рахунок на оплату ресурсів, видаткова накладна, транспортні та супровідні документи, сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником), пакувальні документи, сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених чинним законодавством випадках), акт прийому-передачі ресурсів (у 2х примірниках), оформлений з боку постачальника.

Відповідно до п. 6.5 договору, зобовязання постачальника з поставки ресурсів не вважаються виконаними до надання документів зазначених в п. 6.4 цього договору.

В ході вирішення спору відповідачем не виконані вимоги ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України та не спростовано твердження позивача про належне виконання останнім положень п. 6.4 договору щодо надання всіх документів.

В договорі не передбачено інший порядок передачі документів, ніж той, що вказаний в п. 6.4 договору, тобто до початку приймання товару, та не передбачено складання окремого документу про таку передачу, або обов'язкове надіслання їх на адресу покупця.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Тобто, у разі невиконання позивачем зобов'язання щодо передання документів, відповідач мав право встановити розумний строк для їх передання або відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Згідно з п. 6.1 договору приймання ресурсів за кількістю проводиться згідно з вимогами Інструкції, затвердженої постановами Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 із змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ і ГОСТ для даного виду ресурсів.

Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, приймання товару за кількістю виконується згідно транспортним та супроводжувальним документам (рахунку-фактурі, специфікації, опису, пакувальним ярликам та ін.) Відсутність зазначених документів або деяких з них не зупиняє приймання товару. У цьому випадку складається акт про фактичну кількість продукції, у якому зазначається які документи відсутні.

Зважаючи на викладене вище, за наявності в матеріалах справи копії видаткової накладної № 59 від 02.07.2016, що містить підписи представників сторін, враховуючи відсутність актів щодо ненадання постачальником товаросупровідних документів, суд вважає, що відповідачем не спростований факт отримання належних супровідних документів.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

По справі проведено два судових засідання і матеріалів цілком достатньо для винесення рішення по суті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (50057, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, буд. 1, ідентифікаційний код 31550176) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрік Дніпро» (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32131293) 64102,56грн основного боргу, 10982,82грн - пені, 785,39грн 3% річних, 1378грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2016.

Суддя В.О. Татарчук