Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" листопада 2016 р. Справа № 906/785/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників позивача: ОСОБА_1- довіреність №624/19 від 01.02.2016р.;

ОСОБА_2 - довіреність №2122/-19 від 12.04.2016р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

до Любарського психоневрологічного інтернату

про стягнення 684750,04 грн.

Спір вирішено у строк більший, ніж передбачено ст. 69 ГПК Українина підставі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 684750,04 грн. за спожитий природний газ та його транспортування.

Суд своєю ухвалою від 12.08.2016 порушив провадження у справі та призначив справу до розгляду на 30.08.2016

Ухвалою від 30.08.2016 суд відклав розгляд справи на 26.09.2016.

Суд ухвалою від 26.09.2016 розгляд справи відклав на 11.10.2016.

Ухвалою від 11.10.2016 суд в порядку ст. 69 ГПК України продовжив строк вирішення спору по 26.10.2016 та відклав розгляд справи на 24.10.2016.

Ухвалою від 24.10.2016 розгляд справи відкладено на 14.11.2016.

Суд ухвалою від 14.11.2016 розгляд справи відклав на 29.11.2016.

29.11.2016 до господарського суду відповідачем подано заяву про відвід судді Сікорської Н.А., яка відхилена ухвалою суду від 29.11.2016.

29.11.2016 представник позивача на адресу суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 670716,68грн. заборгованості за спожитий природний газ та його транспортування (а.с. 170-174).

Підставою для подання вказаної заяви стало те, що позивачем здійснено розрахунок позовних вимог у відповідності до умов п. 4.5 договору щодо контрактного місяця та з урахуванням цін на природний газ у відповідності до Постанов НКРЕКП, які діяли у спірний період.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з поданої позивачем заяви останій зменшив розмір позовних вимог.

Оскільки подана позивачем заява не суперечить приписам ч.4 ст. 22 ГПК України, а також правам та інтересам відповідача, суд приймає останню до розгляду та вирішує спір в межах зменшених позовних вимог.

Представники позивача позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 55-56, 62-64,122-124,170-174).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 165).

Згідно письмових відзивів на позовун заяву (43-45,117-121) відповідач заперечував проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 та 21.01.2015 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (постачальник, позивач) та Любарським психоневрологічним інтернатом (споживач, відповідач) укладено договори на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Б-10 2014-13 та №ТМ-Б-10 2015-13 з додатками до них (надалі договори) (а.с. 8-19).

Відповідно до умов п.1.1. договорів, постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Передача газу за цими договороми здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі- пункти призначення). Перелік комерційних вузлів облік у газу та газоспоживчого обладнання визначається сторонами в додатку1 до Договор(п. 1.2 договорів).

Згідно з п. 2.1. договорів договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору.

Так, за даними додатку 2 до Договору № ТП-Б-10 2014-13 від 08.01.2014 сторонами погоджено договірні обсяги постачання природного газу на 2014 рік, а саме на січень - 25,5 тис. м.куб., на лютий - 25,5 тис. м. куб, на березень - 24 тис. м.куб., на квітень - 9 тис. м. куб., на травень- 2,2 тис. м. куб., на червень- 1,7 тис. м.куб., на липень- 1,7 тис. м. куб., на серпень - 1,7 тис. м. куб., на вересень- 1,7 тис. м. куб., на жовтень - 8,3 тис. м. куб., на листопад- 28 тис. м. куб., на грудень- 30 тис. м. куб. (а.с. 12).

Згідно додатку 2 до договору №ТМ-Б-10 2015-13 від 21.01.2015 сторонами погоджено договірні обсяги постачання природного газуву на 2015 рік, а саме на січень - 25,5 тис. м.куб., на лютий - 25,5 тис. м. куб, на березень - 24 тис. м.куб., на квітень - 9 тис. м. куб., на травень- 2,2 тис. м. куб., на червень- 1,7 тис. м.куб., на липень- 1,7 тис. м. куб., на серпень - 1,7 тис. м. куб., на вересень - 1,7 тис. м. куб., на жовтень - 8,3 тис. м. куб., на листопад- 28 тис. м. куб., на грудень- 30 тис. м. куб. (а.с 17).

Відповідно до п.2.6. договорів, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додаток 1 до договору. На підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісяця акти приймання-передачі газу (п. 3.5 договорів).

Відповідно до п. 2.9. договорів, акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Пунк 3.1 договорів визначає, що за одиницю виміру кількості газу при його обліку приймається один кубічний метр, приведений до стандартних умов: температура газу = 20 градусів Цельсія; тиск газу = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПА).

Приписами п. 3.2 договорів сторони погодили, що облік газу, що постачається на умовах Договору здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за № 67/11941.

За умовами п. 3.3 договорів кількість реалізованого газу Споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до Договору.

Витрати і втрати газу розраховуються відповідно до ОСОБА_3 визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за № 570/7891, та ОСОБА_3 визначення питомих виробничо технорлогічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264 , зареєстрованої в Мінністерстві юстиції України 09.07.2003 за № 571/7892 та оформлюються окремим додатком до Догвоору.

Відтак, у відповідності до даного пункту договорів, сторонами оформлено відповідні додатки до договорів, в яких визначено розрахунки втрат природного газу в мережі на 2014 та 2015 року відповідно та становлять: на січень 2014,2015 - 26,2,м. куб; на лютий 2014,2015 - 23,7м.куб.; на березень 2014,2015 - 26,2 м. куб.; на квітень 2014,2015 - 25,4 м. куб.; на травень 2014-2015 - 26,20 м. куб.; на червень 2014,2015 - 25,4 м. куб.; на липень 2014,2015 -26,2 м. куб.; на серпень 2014,2015 - 26,2 м. куб.; на вересень 2014,2015 - 25,4 м. куб., на жовтень 2014,2015- 26,2 м. куб.; на листопад 2014,2015- 25,4 м. куб; на грудень 2014,2015 - 26,2 м. куб. (а.с. 13,19).

Відповідно до умов п. 4.1 договорів, розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

У пунках 4.5 договорів визначено, що розрахунковий період за Договором становить один місяць - з 08.00 години першого дня місяця до 08.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 Договору

За змістом п.4.6 договорів оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно додаток 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як встановлено в підпункті 5.3.3 пункту 5.3 договорів, споживач взяв на себе обов'язок оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Як вказує позивач, на виконання умов договору, протягом листопада (частково)-грудня 2014 року та січня, лютого, березня, квітня 2015 року відповідачу поставлено природний газ в кількості 80025 м. куб, що підтверджується актом надання послуг № 00014509 від 19.01.2016 (а.с. 20).

Крім того, на підтвердження кількості спожитого відповідачем природного газу позивачем, в ході вирішення спору, надано роздруківки коректора обчислювача Універсал 02-№ 8103, який є складовою вузла обліку газу на базі лічильника газу GMS-G-65-50-1 №108629 (а.с. 67-103).

Відповідач за поставлений природний газ розрахунків не провів, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, в сумі 670716,68грн.

15.04.2016 позивачем на адресу відповідача направлявся лист-вимога за № 2278/19 від 15.04.2016, в якому позивач вимагав у відповідача погасити заборгованість за надані послуги по постачанню та транспортуванню природного газу в сумі 684750,04 грн. (а.с. 21).

Відповідач, у відповідь на вищевказану вимогу, своїм листом № 115 від 25.04.2016 повідомив позивача, що оплата за спожитий природний газ та транспортування проводилась вчасно згідно отриманих актів. Для того, щоб провести оплату за помилково недорахований газ за період з листопада 2014 по квітень 2015 кількістю 80025 куб.метрів, необхідно згідно Закону України "Про здійснення державних закупівель" провести відкриті торги, тому що вартість предмета закупівлі перевищує 200000,00 грн. у зв'язку з чим відповідач не має можливості провести розрахунок заборгованості за спожитий природний газ (а.с. 36).

В судових засіданнях представник позивача пояснив, що під час перевірки, відділом економічної безпеки та контрольно ревізійним відділом Любарської дільниці Чуднівського управління експлуатації газового господарства було виявлено, що майстром служби обліку ОСОБА_4 було здійснено закриття ще нерозподілених (не протранспортованих) обємів природного газу по двох Споживачах, один з яких Любарський психоневрологічний інтернат.

Так, в грудні 2013 року було здійснено нарахування ще нерозподіленого природного газу відповідачу в обсязі 87683 м. куб. на загальну суму 407864,97грн. з розрахунком того, що зазначений обсяг газу буде використано відповідачем в послідуючих місяцях. Зауважив, що 25.12.2013 відповідачем було оплачено визначений в акті прийому-передачі обсяг газу в сумі 407864,97грн.

В дійності, за даними роздруківок обчислювача Універсал-2 № 8103, вказаний обсяг газу, а саме 87683 м куб, відповідачем було спожито протягом грудня 2013 р.; січня-жовтня та частково листопада 2014 року.

Однак, в подальшому, тобто частково з листопада 2014 р і по квітень 2015 р відповідач продовжував споживати природний газ і при цьому щомісячні акти приймання-передачі природного газу не складались і як наслідок, за вказаний період відповідачем не здійснювалось оплат за спожитий природний газ.

За поясненнями позивача, оскільки за вищевказаний період акти приймання -передачі природного газу не склаладись, 19.01.2016 між сторонами було підписано акт наданих послуг № 00014509 від 19.01.2016. Наголосив, що вказаний акт відповідачем було підписано без зауважень. Даний акт з боку відповідача підписано директором ОСОБА_3, тобто повноважною особою.

Представник позивача вказав, що нарахування за спожитий відповідачем природний газ за спірний період здійснювався з урахуванням наступних нормативних актів:

- в листопаді 2014 року вартість природного газу визначена на рівні 6738.48 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 27.08.2014 р. №1153, від 30.05.2014 р. №786 та від 30.04.2014 р. №586. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 р. №359;

- в грудні 2014 року вартість природного газу визначена на рівні 7717.68 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 31.10.2014 р. №224, від 30.05.2014 р. №786 та від 30.04.2014 р. №586. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 р. №359;

- в січні 2015 року вартість природного газу визначена на рівні 7717.68 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 28.11.2014 р. №425, від 30.05.2014 р. №786 і від 30.04.2014 р. №586. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 р. №359;

- в лютому 2015 року вартість природного газу визначена на рівні 7472.88 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 29.01.2015 р. №80, від 30.05.2014 р. №786 та від 30.04.2014 р. №586. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 р. №359;

- в березні 2015 року вартість природного газу визначена на рівні 11389,68 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 26.02.2015 р. №226, від 30.05.2014 р. №786 та від 30.04.2014 р. №586. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 р. №359;

- в квітні 2015 року вартість природного газу визначена на рівні 9717,00 грн. за 1 тис. м. куб та визначалась постановами НКРЕ від 31.03.2015 №965, від 03.03.2015 №503, №509, №549. Цільова надбавка затверджена Постановою КМУ від 14.04.2009 №359 (а.с. 170-174).

Згідно розрахунку позивача у відповідача за спожитий природний газ за спірний період існує заборгованість в сумі 670716,68 грн.

Оскільки відповідач самостійно не погасив існуючу перед позивачем заборгованість з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що акт надання послуг від 19.01.2016 є нікчемним, оскільки в даті складення містить виправлення та в акті не вказано прізвищ, імен та по батькові осіб, найменування посад представників сторін, які його підписали, а також документів, на підставі яких вони діють, вказаний акт не затверджений директором Любарського психоневрологічного інтернату.

Крім того, даний акт не містить посилання на будь-який правочин, на підставі якого надавались послуги. Відтак, Акт надання послуг вважає неналежним доказом постачання природного газу за регульованим тарифом.

Водночас, відповідач зазначає, що станом на 31.12.2014 існувала заборгованість ПАТ «Житомиргаз» перед Любарським психоневрологічним інтернатом в сумі 331443,49грн., що підтверджується актом від 19.01.2015 року. Тому твердження позивача про те, що у відповідача існувала заборгованість перед позивачем за поставлений листопаді- грудні 2014 року газ вважає такими, що не відповідають дійсності.

Разом з тим, зауважує, що на підтвердження заборгованості відповідача перед ПАТ "Житомиргаз" за спожитий природний газ за період січень- квітень 2015 року позивачем не надано відповідних щомісячних актів примання-передачі газу згідно з п. 2.6 договору від 20.01.2015, які є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Серед іншого відповідач вважає, що надані позивачем "звіти за контрактний місяць" за 2013-2015 роки є неналежними доказам, оскільки останні не містять належні підписи оператора та постачальника , як осіб, відповідальних за облік спожитого газу та достовірність відповідної роздруківки щодо об'ємів спожитого природного газу. Зазначає, що підпис в графі "споживач" не належить директору Любарського психоневрологічного інтернату.

Звертає увагу, що в наданих позивачем розруківках йде посилання на інший , ніж визначено умовами договору, комерційний вузол обліку газу.

Відповідач також ззаначає, що Любарський психоневрологічний інтернат не є прибутковою організацією та повністю фінансується за рахунок бюджету та всі кошти, які були виділені з бюджету на закупівлю природного газу в 2014-2015 роках були повністю використані, а з 2016 Житомирською обласною радою припинено відповідне фінансування інтернату на закупівлю газу в цілях опалення у зв'язку з переходом на твердопаливні котли.

Представники позивача зауважили, що показники коректора є належними доказами, так як останні складаються, відповідно до показань безпосередньо лічильника газу GMS-G-65-50-1 №108629.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом №ТП-Б-10 2014-13 від 08.01.2014 та №ТМ-Б-10 2015-13 від 21.01.2015.

З умов даних договорів вбачається, що при їх укладанні сторони керувались Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1580 від 22.09.2011 "Про затвердження Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом".

Типовий договір - затверджена компетентним органом письмова форма договору із заздалегідь визначеними умовами. Одні з умов, зазначених у типовому договорі, є обов'язковими для сторін, інші мають рекомендаційний характер.

Умовами п. 1.1. типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Як встановлено судом, п.п. 2.6., 2.9., 3.5. договорів сторони визначили, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, який є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додаток 1 до договору.

Відповідно ст. 3 наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618 "Про затвердження Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, вузол обліку газу- це сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, що призначена для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму газу, зведеного до стандартних умов (далі- об'єм газу), і складається з одного або декількох вимірювальних комплексів та/або: з лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу;з лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу згідно з ДСТУ 3336-96 "Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги.

Комерційний вузол обліку газу - вузол обліку газу, за даними якого стронами договору на постачання газу (далі-договір) оформлюються акти примання-передачі газу і здійснюються взаєморозрахунки. Комерційний облік газу є визначення кількості протронспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 вищевказаних Правил, постачання газу споживачу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу.

Для визначення об'єму протранспортованого, поставленого та реалізованого споживачу газу приймаються дані комерційного вузла обліку газу облікової організації.

Відповідно до п. 6.1. Правил № 618, на комерційних вузлах обліку газу з максимальною об'ємною витратою газу більше 65 куб. м/год з будь-яким надлишковим тиском та в діапазоні об'ємної витрати від 16 куб. м/год до 65 куб. м/год з надлишковим тиском більше 0,005 МПа вимірювання об'єму газу повинні проводитись тільки з використанням обчислювачів або коректорів об'єму газу. Максимальна об'ємна витрата газу визначається за паспортними даними газоспоживаючого обладнання.

Додатками до Договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом (а.с.14,18) "Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання" визначено, що номінальна витрата природного газу одного котла КСВА 0,63 складає, 75 м. куб/год. У відповідача встановлено два котли КСВА 0,63, загальна номінальна витрата яких становить 150 м. куб/год.

Таким чином, загальна номінальна потужність газоспоживаючого обладнання Відповідача передбачає обовязкове встановлення вузла обліку газу в комплекті з обчислювачем обєму газу, дані якого беруться для комерційного обліку газу (приведеного до стандартних умов), що виражається внесенні їх до первинних бухгалтерських документів.

За умовами п. 5.3 Правил, монтаж та налагодження вузлів обліку газу здійснюються відповідно до проектної документації, розробленої на підставі наданих замовнику гозарозподільним підприємством технічних умов на проектування об'єкта системи газопостачання.

В матеріалах справи містяться витяги з Робочого проекту вузла обліку газу на базі Любарського психоневрологічного інтернату, розробленого відповідно до Технічних вимог на проектування комплексу виміру газу котельні Любарського психоневрологічного інтернату та свідоцтво про державну метрологічну атестацію, з якого вбачається, що до складу вузла обліку природного газу відповідача входить "Обчислювач газу "Універсал-02" (а.с.146-153).

В протоколі № 152 державної метрологічної атестації вузла автоматизованого обліку об'єму природного газу на базі лічильника газу та вимірювального комплексу (коректора об'єму газу), складеного 18.03.2009 р. ДП "Житомирстандартметрологія" визначена характеристика коректора - обчислювача об'єму газу "Універсал -02" та на підставі протоколу видано Свідоцтво про державну метрологічну атестацію № 419 від 18.03.2016 р. (а.с. 151, 152)

Факт наявності обчислювача підтверджується і Актом перевірки стану обліку природного газу Любарським психоневрологічним комбінатом № 130118 від 20.08.2015 р., складеного ПАТ "Житомиргаз" (а.с.154); Актом обстеження стану обліку природного газу Любарським психоневрологічним комбінатом від 12.10.2016 р., яке проводив ПАТ "Житомиргаз" (а.с. 156); Актом перевірки стану обліку природного газу Любарським психоневрологічним комбінатом № 12320 від 07.09.2016 (а.с. 157)

З огляду на викладене, оскільки обчислювач Універсал № 8103, є складовою вузла обліку газу Любарського психоневролочічного інтернату, на підставі показників якого складаються щомісячні акти приймання-передачі природного газу, тому показники роздруківок обчисювача, які надані позивачем, є належними доказами щодо кількості спожитого відповідачем природного газу.

Так, даними комерційних вузлів обліку (роздруківками коректора, обчислювач Універсал) підтверджено, що відповідач дійсно, починаючи з листопада2014 р. по квітень 2015 р. спожив природний газ в загальному обсязі 80025,00 м. куб

При цьому за даними акту приймання-передачі від 09.12.2013 відповідач спожив природний газ в обсязі 87683 м. куб., хоча за даними Обчислювача - відповідачем було спожито лише 8735 куб.м. (а.с. 67), що підтверджує пояснення позивача про те, що в грудні 2013 р. сторонами підписано акт приймання-передачі з показами газу, які перевищують реально спожитий відповідачем природній газ.

Судом встановлено, що відповідачем вартість обсягу газу зазначеного в акті приймання-передачі (87837 м. куб.) в сумі 407864,97грн оплочено в грудні 2013 р., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю. (а.с. 175).

Даними з роздруківок обчислювача комерційного вузлу обліку GMS-G-65-50-1 №108629, з урахуванням контрактого місяця, визначеного у п. 4.5 договору, підтверджено, що обсяг газу в об'ємі 87683 м. куб. був спожитий відповідачем протягом січня-жовтня та частково в листопаді 2014 року, а саме: в грудні 2013 року відповідачем з урахуванням виробнично технологічних втрат (ВТВ) спожито 8761 м.куб.; в січні 2014 року з врахуваннмя ВТВ - 20359 м.куб., в лютому 2014 року з врахуваннмя ВТВ - 21126м.куб.; в березні 2014 року з врахуванням ВТВ - 14072 м. куб. (вирахувано шляхом віднімання різниць споживання в лютому 2014 року та квітні 2014 року), в квітні 2014 року з врахуванням ВТВ - 11062 м.куб.; в травні 2014 року з врахуванням ВТВ - 2153 м.куб.; в червні 2014 року з врахуванням ВТВ - 336 м. куб.; в липні 2014 року з врахуванням ВТВ - 255 м. куб.; в серпні 2014 року з врахуванням ВТВ - 269 м. куб.; в вересні 2014 року відповідачем не споживався природній газ ; в жовтні 2014 року з врахуванням ВТВ - 7707 м. куб.

За спірний період, а саме з листопада 2014 р. по квітень 2015 р, за даними з роздруківок коректору комерційного вузлу обліку № GMS-G-65-50-1 №108629, з урахуванням положень, визначених у п. 4.5 договору, вбачається, що відповідачем спожито (з врахуванням ВТВ) наступні обсяги газу: за листопад (частково) 2014 року - 11243 м.куб.; за грудень 2014 року- 16014 м. куб.; за січень 2015 року - 16878 м. куб.; за лютий 2015 року - 15722 м.куб.; за березень 2015 року - 13388 м.куб.; за квітні 2015 року 8543 м. куб.

При цьому, в порушення умов п.п. 2.6 та 3.5 договорів акти приймання-передачі за даними вузлів обліку газу сторонами не підписувались, що не спростовує факт споживачння відповідачем природного газу.

До того ж, суд звертає увагу, що відповідач є газоспоживаючим підприємством, і планові обсяги споживання природного газу за спірний період було відображено сторонами в додатках № 2 до договорів постачання природного газу № ТП-Б-10 2014-13 та №ТМ-Б-10 2015-13 (а.с. 12, 17).

За спожитий природний газ у спірний період ціна визначалась на підставі відповідних постанов НКРЕКП (а.с. 173).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт споживання відповідачем протягом листопада (частково) - грудня 2014 року та січня - квітня 2015 року природного газу в обсязі 80025 м. куб. на загальну суму 670716,68 грн.

Судом досліджено та перевірено розрахунок заборгованіості відповідача та всновлено, що він відповідає дійсності, є обгрунтованим та арифметично вірним.

Нормами ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встанолено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, акти примання-передачі природного газу, які є підставою для остаточних розрахунків відповідно до умов п. 2.9 договору, між сторонами за спірний не складались, що в свою чергу вказує на те, що сторони відійшли від умов договору щодо порядку проведення розрахунків.

За таких обставин щодо строку проведення розрахунків в даному випадку слід керуватись нормами ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Як вже зазначалось вище, 15.04.2016 позивач пред'являв вимогу до відповідача про сплату заборгованості в сумі 684750,04 грн. протягом 7 днів з моменту отримання даної претензії.

Відтак, у відповідача виник обов'язок оплатити спожитий природний газ до 26.04.2016 (15.04.2016 день відправлення +3 дні згідно Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 N 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" +7 пільгових днів згідно претензії).

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідач, всупереч письмової вимоги, не виконав свої зобов'язання щодо оплати спожитого природного газу. Станом на день вирішення спору доказів оплати спожитого відповідачем природного газу в обсязі 80025 м.куб. в заявленій позивачем сумі матеріали справи також не містять, що вказує на порушення зобов'язань з боку відповідача.

За таких обставин вимоги позивача є обгрунтованими, заявленими у відповідності до умов договору, чинного законодавства та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в ході вирішення спору не спростував факт споживання відповідачем за спірний період природного газу обсягом 80025,00 м. куб. на загальну суму 670716,68грн. В судові засідання неодноразовно не з'являвся та не виконував вимог суду, зокрема, не надав проект вузла обліку газу на базі, що встановлений в Любарському психоневрологічному інтернаті.

Заперечення відповідача, що роздруківки коректора є неналежними доказами, оскільки останні не містять належні підписи оператора та постачальника , як осіб, відповідальних за облік спожитого газу та достовірність відповідної роздруківки щодо об'ємів спожитого природного газу, судом до уваги не беруться, оскільки побудовані лише на припущеннях без надання відповідних доказів.

Разом з тим суд погоджується з відповідачем, що підписаний сторонами акт надання послуг № 00014509 від 19.01.2016 не є належним первинним документом на підтвердження споживання відповідачем природного газу, тому вказаний документ судом не вважається основним доказом споживання відповідачем природного газу у відповідному обсязі за спірний період.

Як вже зазначалось вище, факт споживання відповідачем природного газу підтверджується іншими доказами, щодо яких судом надано відповідну оцінку.

Щодо пояснень відповідача щодо наявності заборгованості позивача перед відповідачем в сумі 331443,49 грн., суд зазначає наступне.

Дійсно, з акта звірки взаємних розрахунків від 19.01.2015 р. вбачається, що станом на 31.12.2014 у відповідача перед позивачем існувала переплата в сумі 331443,49 грн.(а.с. 48).

Проте, згідно довідки від 11.10.2016 позивача (а.с. 135) кошти в сумі 331443,49 грн. на підставі листа відповідача № 204 від 13.07.2015 були повернуті на розрахунковий рахунок Любарського психонерврологічного інтернату протягом серпня-вересня 2015 року, що підтверджується звітом по проводках за січень 2015 - жовтень 2016 року (а.с. 136).

Факт повернення відповідачу коштів у вищевказаній суми не спростовує факт споживання відповідачем природного газу протягом періоду листопад 2014 р. - квітень 2015 р.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на загальну суму 670716,68 грн.

Разом з тим, за ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від вирішення спору.

Так, за п.п. 2.6., 2.7, 2,9, 3,5 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання - передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою постачальника.

Проте, як встановлено судом, за спірний період відповідні акти приймання - передачі газу не складалися. Таким чином, позивач, порушуючи умови договору, створив несприятливі умови відповідачу щодо необізнаності останнього стосовно об"ємів щомісячного використаного природного газу.

За таких обставин, судові витрати слід розподілити між сторонами спору порівну в сумі 5030,38 грн..

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Любарського психоневрологічного інтернату (13121, Житомирська область, Любарський р-н, с.Коростки, вул. Лісова,)

на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002,м.Житомир, вул. Фещенка- Чопівського,35, )

- 670716,68 грн. основного боргу.

- 5030,38 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.12.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повід.)