УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08.12.2016Справа № 910/19279/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали

заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "ТД "УТБ"
прозабезпечення позову
у справі
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "УТБ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

про стягнення 422 659, 35 грн.

за участю представників:

від позивача:Коляда А.С.- представник за договором від 10.10.2016 р. Сорокін О.В.- представник за довіреністю № 16/УТБ від 04.08.2016 р.
від відповідача:Трещов А.О.- представник за довіреністю б/н від 01.10.2016 р. Півак О.А.- представник за довіреністю б/н від 01.10.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "УТБ" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про стягнення 422 659, 35 грн. за договором поставки товарів.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2016 р. за вказаними позовними вимогами порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду.

У судовому засіданні представники позивача заявили клопотання про забезпечення позову, в якому просили вжити заходів шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у сумі 422 659,35 грн., що знаходяться на поточних рахунках ТОВ "Дієса" у ГУ ПО АТОЩАД, р/р 8960; у ПАТ "Банк Михайлівський", р/р 01; у ПАТ "ПУМБ", р/р ; у ПАТ "Банк Кредит Дніпро", р/р 204; у АТ "КБ "Експобанк", р/р 8701; у АТ "Укрексімбанк", р/р 9052; у ПАТ "Альфа-банк", р/р 8701 та у АТ "ОТП банк", р/р 6703.

Подана заява мотивована тим, що ТОВ "Дієса" має доволі складний фінансовий стан, внаслідок чого відповідач не сплачує поставлений товар, також стосовно відповідача відкриті численні виконавчі провадження, що свідчить про неможливість виконання в майбутньому рішення суду по справі.

Представники відповідача проти клопотання про забезпечення позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні, як у необгрунтованому.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку представників сторін, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до зазначеного п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому пунктом 3 вищевказаної постанови встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як на підставу накладення арешту заявник вказує на незадовільний фінансовий стан ТОВ "Дієса". Разом з тим, надані ним докази не підтверджують вказані обгрунтування. Так, заявник (позивач) не надав суду доказів, які б свідчили про те, що грошові кошти на розрахункових рахунках зменшуються чи зникають, або відповідач вчиняє будь-які дії, направлені на зменшення (зняття) грошових коштів, чи їх зникнення.

Більш того, позивач не довів факту наявності грошових коштів на вказаних ним рахунках відповідача - № 8960, № 01, № , № 204, № 8701, № 9052, № 8701, № 6703 та належність цих рахунків саме відповідачу.

Окрім цього, необхідно зазначити, що незадовільний фінансовий стан відповідача та несплата заборгованості за договором, не доводять того факту, що стягнення заборгованості за рішенням суду у даній справі не буде можливим у майбутньому.

У той же час, з наданих відповідачем копій фінансового балансу станом на 30.09.2016 року та звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за 9 місяців 2016 року вбачається, що ТОВ «Дієса» отримує прибутки та не має фінансових складнощів.

Як зазначив Вищий господарський суд України у постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд вважає, що доводи заявника про те, що скрутний фінансовий стан відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, є необгрунтованими та безпідставними.

Щодо посилання позивача на наявність виконавчих проваджень, відкритих стосовно відповідача, суд зазначає, що ця обставина до уваги не приймається, оскільки відсутній зв'язок між діями ТОВ «Дієса» по інших справах і предметом позовних вимог у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви ТОВ "ТД "УТБ" про забезпечення позову немає.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника (позивача).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "УТБ" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Головіна К.І.