ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа № 2/65-590

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т. Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання І.О.Борщ

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) не зявися

від відповідача не зявився.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці, б/н б/д,

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.10.2016 року (головуючий суддя Сидорук А.М.)

у справі № 2/65-590

за заявою Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці, Тернопільської області, вул. Травнева, 1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду

у справі за позовом: Збаразької міжрайонної державної податкової інспекції (Лановецьке відділення ), м.Ланівці Тернопільської області, вул. Незалежності, 19а

до відповідача: Сільськогосподарського пі підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці Тернопільської області, вул. Травнева, 1,

про скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ :

ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.10.2016 року у справі № 2/65-590 відхилено вимоги заявника - Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці Тернопільської області, вул. Травнева, 1, про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Тернопільської області суду від 20.03.2003р.у справі № 2/65-590.

Ухвалу мотивовано тим, що з змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення суд не може змінювати останнє по суті.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати зазначену ухвалу, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції не врахував, що з однієї сторони, рішення суду від 20.03.2003 року неможливо виконати в межах чинного законодавства, а з іншої сторони, наявність цього рішення грубо порушує конституційні права та законні інтереси членів підприємства, а саме право на свободу підприємницької діяльності та право вільно розпоряджатися своїм майном.

Представники сторін в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, враховуючи законодавчо встановлені процесуальні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, те, що явка представників сторін не визнавалася обовязковою, що участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обовязком, та відсутність інших процесуальних перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

На адресу суду 05.12.2016 року поступило доповнення на апеляційну скаргу, яке колегією суддів не розглядалося, так як заявником не дотримано порядку оформлення доповнень до апеляційної скарги, а саме, не надіслано копії доповнень до апеляційної скарги позивачу у справі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Як встановлено, рішенням господарського суду Тернопільської області від 20.03.2003р. (суддя Колубаєва В.О.) скасовано державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці; зобовязано відповідача здійснити ліквідацію свого підприємства у встановленому законом порядку до 20.06.2003р.

06.10.2016 року сільськогосподарське підприємство асоціації пайовиків "Віта" звернулося до місцевого господарського суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду у даній справі, відповідно до якої заявник просить суд визнати дане рішення таким, що не підлягає виконанню в частині скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці та зобовязати відповідний орган доходів і зборів застосувати до Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці фінансові санкції за неподання податкової звітності згідно чинного на даний час законодавства.

Дана заява мотивована тим, що неможливо виконати рішення суду по справі №2/65-590 в частині ліквідації юридичної особи на підставі рішення суду, оскільки нормативно-правові акти з питань державної реєстрації підприємницької діяльності були істотно змінені, а саме було змінено поняття і форму реєстраційних дій, підстави і порядок ліквідації підприємств та вимоги до їх оформлення.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у застосуванні приписів статті 121 ГПК України господарським судам необхідно на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. (п. 7.1)

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. (п. 7.1.3)

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (П. 7.2)

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що враховуючи вищевикладене, лише за наявності обґрунтованих виняткових підстав, суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Водночас, зміна порядку та способу виконання рішення має відбуватись в межах первісно обраного позивачем способу захисту його права. За таких підстав, зміна порядку і способу виконання рішення, яким відповідача зобов'язано вчинити певну дію (здійснити ліквідацію підприємства в термін до 20.06.2003р.) не може відбуватись шляхом застосування до відповідача штрафних санкцій за неподання та несвоєчасне подання податкової звітності згідно чинного на даний час законодавства.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги та тексту заяви Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта" про зміну способу та порядку виконання рішення, відповідач у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення фактично просить суд не змінити спосіб та порядок виконання раніше прийнятого рішення, а визнати дане рішення таким, що не підлягає виконанню в частині задоволеної позовної вимоги про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Апеляційний суд зазначає, що законодавством встановлено право сторін на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду у разі незгоди з висновками суду, Згідно ст. 117 ГПК України господарський суд має право визнати таким, що не підлягає виконанню лише наказ, а не рішення суду, яке набрало законної сили, що означатиме скасування останнього. Апеляційний суд зазначає, що відмові підлягає заява саме з такими обраними заявником альтернативними (на думку заявника) способами виконання даного рішення суду.

За наведених вище обставин справи в їх сукупності та керуючись ст. 121 ГПК України колегія суддів встановила, що місцевий суд дійшов до правильного висновку та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2003 року у справі №2/65-590, врахувавши при цьому, що зміна порядку та способу виконання рішення має відбуватись в межах первісно обраного позивачем способу захисту його права, а також те, що Сільськогосподарське підприємство асоціації пайовиків "Віта" у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення фактично просив суд змінити по суті рішення суду, яке набрало законної сили та встановити новий спосіб та порядок виконання цього рішення.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2016 року у справі №2/65-590 - без змін.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2016 року у справі №2/65-590 - залишити без змін, апеляційну скаргу Сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків "Віта", м.Ланівці, б/н б/д без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути Господарському суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 12.12.2016р.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М.Бойко

Суддя Г.Г. Якімець