ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.12.2016 Справа № 904/9815/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Лайф", с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 250527,28 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській обл. 05.07.2002;

від відповідача: юрисконсульт Курсакова І.А., довіреність від 01.08.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Лайф" (далі - відповідач), у якому заявив вимогу про стягнення збитків у сумі заборгованості за основним платежем в розмірі 156535,98 грн, 3% річних у сумі 5458,39 грн та пені у сумі 70376,49 грн за період з 21.10.2015 по 20.10.2016, інфляційних витрат у сумі 18246,42 грн за період з листопада 2015 року по вересень 2016, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 01/10/14, укладеного між сторонами 01.10.2014.

Відповідач участь свого повноважного представника у засіданні суду 15.11.2016 не забезпечив та витребуваних судом документів не надав, але 14.11.2016 подав до суду клопотання відкласти розгляд справи на іншу дату з метою надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом.

12.12.2016 позивачем до суду подано заяву, у якій фактично викладені вимоги про збільшення розміру позовних вимог, а саме позивач просить стягнути 156535,98 грн боргу, 6422,32 грн 3% річних, 66165,67 грн пені, 26483,89 грн інфляційних нарахувань на суму боргу, але в заяві не зазначено за рахунок чого відбулось збільшення вимог, оскільки позивач посилається на те, що розрахунки наведені в позовній заяві.

Заява приймається судом до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між сторонами укладений договір поставки № 01/10/14, згідно з яким позивач здійснював поставку товару відповідачу, який відповідачем оплачений частково, залишок боргу склав 156535,98 грн, що відображено в підписаних двома сторонами актах звірки за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати позивач звернувся до суду з цим позовом.

14.12.2012 до суду надійшла підписана двома сторонами заява про визнання мирової угоди, в якій вказано, що відповідач зобов'язується не пізніше 15 грудня 2016 року погасити суму основного боргу, а позивач відмовляється від решти позовних вимог, понесені ним судові витрати відповідачем компенсовані.

До заяви додано два платіжних доручення від 13.12.2016, згідно з якими позивачу відповідачем перераховано 159993,89 грн, чим повністю погашено борг.

Таким чином на день судового засідання між сторонами не залишилось неврегульованих питань, тому суд не вбачає доцільності та підстав для затвердження мирової угоди.

Провадження по справі в частині вимог про стягнення 156535,98 грн боргу підлягає припиненню згідно з п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в решті позовних вимог провадження слід припинити на підставі п.4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 ч.1 п.п. 11, 4, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя В.Д. Воронько