ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.2016 Справа № 904/9806/16
За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Ювілейне Дніпропетровської області

про стягнення 60 304,22 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 15 серпня 2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області заборгованість у розмірі 60 304,22 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 54 700,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 427,11 грн.;

- пеня у розмірі 4 359,56 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 817,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про створення (передачу) проектно-вишукувальної продукції № 07.15-П, який був укладений в травні 2015 року в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що не можливо встановити факт підписання акту приймання-передачі виконаних робіт та чи складався протокол зауважень.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи 05 грудня 2016 року не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 15 листопада 2016 року на 05 грудня 2016 року.

У судовому засіданні 05 грудня 2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як виконавцем та Відділом освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, як замовником, укладено договір №07.15-П на створення (передачу) проектно-вишукувальної продукції, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати робочий проект "Реконструкція приміщень будівлі спортзали Сурсько-Литовської СОШ по вул. Шкільній, 35, в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області", що відповідно ДБН Д1.1-7-200 є невід'ємною частиною загальної вартості робіт по капітальному ремонту будівлі спортзали (надалі - проектна документація).

Термін виконання робіт за цим договором 30 календарних днів з моменту підписання цього договору (1.3 договору).

Зміст та терміни виконання окремих робіт та основних етапів визначаються календарним планом, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.4. договору).

Термін дії договору: початок - з моменту підписання сторонами договору; закінчення - 31.12.2015 (п. 7.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за цим договором визначається у сумі: 57 670,00 грн., без ПДВ (п'ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят гривень 00 копійок), без ПДВ, у тому числі оплата робочого проекту 54 700,00 грн., без ПДВ (п'ятдесят чотири тисячі сімсот гривень 00 копійок) та оплата робіт по експертизі проекту у сумі 2 970,00 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

Оплата проводиться замовником протягом 5 банківських днів після оформлення акту здачі-приймання пректно-вишукувальної продукції (п. 2.3 договору).

При завершенні робіт (етапів робіт) виконавець направляє замовнику акт здачі-приймання проектно-вишукувальної продукції з додатком до нього комплекту технічної та іншої документації, передбаченої умовами договору (п. 3.1. договору).

При порушенні замовником термінів оформлення актів здачі-приймання проектно-вишукувальної продукції понад 30 (тридцяти) днів, виконавець має право оформити односторонній акт виконаних робіт (п. 3.2. договору).

Після закінчення роботи виконавець передає замовнику комплект технічної документації згідно договору (п. 3.3. договору).

14 вересня 2015 року Державним підприємством "Жилком" Дніпропетровської обласної державної адміністрації було складено експертний звіт №449 щодо розгляду кошторисної частини проектної документації (позитивний) робочий проект "Реконструкція приміщень будівлі спортзали Сурсько-Литовської СОШ по вул. Шкільній, 35, в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області".

15 вересня 2015 року на виконання умов договору по факту наданих послуг позивач направив на адресу відповідача Акт приймання-передачі документації та оригінал робочого проекту.

12 липня 2016 року позивач направив на адресу відповідача лист від 11.07.2016, яким просив оплатити протягом п'яти днів роботи за актом виконаних робіт по договору 07.15-П від 15.09.2015. Згідно опису вкладення у цінний лист, разом з листом від 11.07.2016 на адресу відповідача направлені Акт виконаних робіт по договору №07.15-П (2 екз.) та копія Експертного звіту №449 від 14.09.2015 (а.с.16). Зазначені документи отримані відповідачем 15.07.2016 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №175 міститься в матеріалах справи, а.с.16).

Відповідач обставини підписання акта виконаних робіт заперечує, однак зауважень щодо виконаних позивачем робіт та зазначених в акті виконаних робіт на адресу позивача не направив.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору № 07.15-П 2015 року в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожана фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини під терміном власність розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за виконані роботи. Невиконанням обов'язку щодо оплати вартості робіт відповідач порушує право позивача, безпідставно не перераховуючи кошти (вартість робіт) у власність позивача.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх (ч.1 ст. 887 Цивільного кодексу України).

Замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (п.1 ч. ст. 889 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З огляду на наведені вище положення законодавства, умови пункту 2.2 договору, строк виконання замовником своїх зобов'язань з оплати наданих послуг та у спірній сумі, є таким, що настав 20 липня 2016 року.

Доказів оплати вартості проектно-вишукувальної продукції проекту реконструкції відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 54 700,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п.4.3. договору. Так, у випадку порушення строків оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Розрахунок пені, перевірено судом, є правильним, отже вимога про стягнення пені є правомірною та такою, що підлягає задоволенню у сумі 4 359,56 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних у сумі 427,11 грн. за період прострочки з 23.07.2016 по 25.10.2016 та втрати від інфляції у сумі 817,55 грн. за серпень-вересень 2016 року.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., втрати від інфляції складають 817,55 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку, у зв'язку з чим три відсотки річних за спірний період підлягають стягненню у сумі 425,94 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 60 303,05 грн. (54 700,00грн. - основного боргу, 4 359,56 грн. - пені, 425,94 грн. - три відсотки річних, 817,55грн. - втрати від інфляції).

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 377,97 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул.. Теплична,5, ідентифікаційний код 02142425) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) основну заборгованість у розмірі 54 700,00 грн., пеню у розмірі 4 359,56 грн., 3 % річних у розмірі 425,94 грн., інфляційні збитки у розмірі 817,55 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 377,97 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 09.12.2016