ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 917/403/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Лакіза В.В.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю:

прокурора Ногіної О.М. на підставі службового посвідчення від 11.02.2015р. №032167;

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

від третьої особи ОСОБА_1 на підставі довіреності від 30.05.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива", Полтавська область, Гадяцький район, с. Красна Лука, (вх.№1874 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від

08.06.2016р. у справі №917/403/16

за позовом: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива", Полтавська область, Гадяцький район, с. Красна Лука,

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, Полтавська область, Оржицький район, с. Лазірки,

за участю Прокуратури Полтавської області, м. Полтава,

про визнання права на оренду земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у справі №917/403/16 (суддя Погрібна С.В.) відмовлено в задоволенні позову; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 01.06.2016р. у справі № 917/403/16.

Рішення суду з посиланням на положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" мотивовано тим, до закінчення терміну дії договору сторони не уклали додаткову угоду, оскільки не дійшли згоди щодо істотних умов договору з метою його поновлення, отже позивач втратив своє переважне право на поновлення договору оренди землі.

Сільськогосподарське приватно-орендне підприємство "Нива" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у справі №917/403/16 та прийняти нове рішення, яким визнати поновленим договір оренди землі від 27.03.2014р., укладений між Головним управлінням Дерзамагенства у Полтавській області та Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством "Нива", на земельну ділянку площею 11,3462га з кадастровим номером :00:010:0044 до 31.12.2022р. та покласти сплату судового збору на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що є добросовісним користувачем земельної ділянки відповідно до її цільового призначення (для вирощування товарної сільськогосподарської продукції), своєчасно до сплину терміну дії договору оренди землі від 27.03.2014р. повідомив орендодавцеві про намір продовжити дію договору, проте орендодавець не повідомив про наявність заперечень щодо продовження терміну дії договору в передбачений договором місячний строк до закінчення дії договору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.07.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 15.08.2016р.

08.08.2016р. прокурором подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7838), в якому заперечує проти вимог апеляційної скарги Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива", вважає рішення господарського суду Полтавської області 08.06.2016р. у справі №917/403/16 цілком обґрунтованим та законним та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У звязку з відпусткою судді Плахова О.В., автоматизованою системою документообігу суду 11.08.2016р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Здоровко Л.М., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.

15.08.2016р. третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№8019), в якому заперечує проти вимог апеляційної скарги Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива", вважає рішення господарського суду Полтавської області 08.06.2016р. у справі №917/403/16 цілком обґрунтованим та законним та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

15.08.2016р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника (вх.8020).

15.08.2016р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про приєднання доказів (вх.№8021), в якому просить долучити до матеріалів справи наступні документи: копію листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.03.2016р. №27-16-7777.6-1621/2-16; копію листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 29.05.2015р. №5563/2-15; копію листа ГУ Держгеокажастру у Полтавській області від 30.10.2015р. №3774/72-15; копію листа ГУ Держгеокажастру у Полтавській області від 13.11.2015р. №4236/0/72-15; копію листа ГУ Держгеокажастру у Полтавській області від 05.01.2016р. №28-16-7777.3-11/-16; копію поштового конверту; копію листа ГУ Держгеокажастру у Полтавській області від 04.03.2016р. №27-16-7777.6-1621/2-16; копію акту від 18.03.2016р.; копію листа від 08.04.2016р.; копію ухвали господарського суду Полтавської області від 15.07.2016р. про порушення провадження у справі №917/1070/16.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. відкладено розгляд справи на 14.09.2016р.

13.09.2016р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення до апеляційної скарги (вх.№9019), в яких просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у справі №917/403/16 та прийняти нове рішення, яким визнати поновленим договір оренди землі від 27.03.2014р., укладений між Головним управлінням Дерзамагенства у Полтавській області та Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством "Нива", на земельну ділянку площею 11,3462га з кадастровим номером :00:010:0044 до 31.12.2022р.

14.09.2016р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні (вх.9054).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2016р. відкладено розгляд справи на 10.10.2016р.

У звязку з хворобою судді Шутенко І.А., автоматизованою системою документообігу суду 07.10.2016р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Здоровко Л.М., судді Крестьянінова О.О., судді Лакізи В.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку.

Колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. відкладено розгляд справи на 16.11.2016р.

16.11.2016р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю його представника в інших судових засіданнях у Вищому господарському суді України (вх.№11552).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2016р. відкладено розгляд справи на 05.12.2016р.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 05.12.2016р. прокурор заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення від 08.06.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи також заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення від 08.06.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 05.12.2016р. представники позивача не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи (т.2 а.с.118).

Судова колегія зазначає, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Апеляційним господарським судом було виконано процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, про що свідчить штамп на зворотній сторінці ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2016р. про відправлення її копій сторонам, що є доказом належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20.02.2013р.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, строк розгляду апеляційної скарги закінчується, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 28.12.2012р. у справі №18/731/12 було визнано за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством "Нива" право на оренду земельної ділянки, площею 427,5739 га, що розташована на території Краснолуцької сільської ради на строк до 31.12.2015р.(т.1 а.с.38-44).

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області №ПЛ/:00:010/00001471 від 14.03.2014р.: затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) СПОП "Нива" при поновленні договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області; поновлено договір оренди земельної ділянки від 22.12.2005р. № 53, укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією та СПОП "Нива", кадастровий номер :00:010:0044, площею 11,3462га ріллі із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області терміном до 31.12.2015р. шляхом укладення договору оренди землі (т.1 а.с.21).

На виконання Наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області №ПЛ/:00:010/00001471 від 14.03.2014р., 27.03.2014р. між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (орендодавець) та Сільськогосподарським приватно - орендним підприємством "Нива" (орендар) було укладено договір оренди землі (т.1 а.с.10-15) (надалі договір), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:010:0044) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 11,3462га, у тому числі рілля 11,3462га.

Згідно пункту 5 договору, нормативно грошова оцінка землі проведена не була.

Договір укладено терміном до 31.12.2015р., після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору)

Пунктом 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі 10 371,92грн. в рік, що становить 4% від нормативної грошової оцінки 1 гектар ріллі по області, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель у 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки станом на 01.01.2014р. на коефіцієнт 3,2 та коефіцієнт для ріллі 1,756. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 37 договору встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі, спір вирішується у судовому порядку.

На виконання умов договору, 27.03.2014р. між сторонами було складено акт приймання передачі земельної ділянки (т.1 а.с.19).

09.04.2014р. договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т.1 а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2015р. позивачем було направлено на адресу Головного управління Держземагенства у Полтавській області лист (вих. №203 (т.1 а.с. 22) з проханням продовжити термін дії договору до 31.12.2025р., та проект додаткової угоди (т.1 а.с.24) відповідно до якого позивач просив внести зміни до пункту 8 договору оренди землі від 27.03.2014р. та продовжити термін дії договору до 31.12.2025р., інші умови договору оренди землі не змінені та залишаються чинними у тій редакції в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обовязковість для себе (пункт 2 проекту додаткової угоди).

29.05.2015р. відповідачем було направлено Сільськогосподарському приватно - орендному підприємству "Нива" лист-відповідь №5563/2-15, в якій було повідомленою, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не погоджується з запропонованим позивачем терміном оренди та запропоновано розмір орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки. Крім того, відповідачем було зазначено, що питання щодо продовження строку дії договору оренди буде можливим тільки у разі узгодження умов договору оренди (т.1 а.с.142). Як доказ направлення вказаного листа, відповідачем було надано до матеріалів справи реєстраційно контрольну картку №5563/0/2-15 від 29.05.2015р. (т.1 а.с.141).

24.09.2015р. позивачем було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області клопотання (вих. №721), в якому було повідомлено про намір СПОП "Нива" продовжити термін дії договору оренди землі (т.1 а.с. 25).

Листом від 13.11.2015р. відповідачем була надано відповідь (вих. №4236/0/72-15) на клопотання позивача, в якій було повідомлено, що в поданому позивачем проекті не міститься інформації щодо відсотку від нормативної грошової оцінки та було запропоновано орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки (т.1 а.с. 27).

24.12.2015р. позивачем було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області лист №991, в якому було зазначено, що в пропозиції відповідача вказано максимальний відсоток орендної плати передбачений Податковим кодексом України, у звязку чим просив поновити договір оренди на тих самих умовах (т.1 а.с.28).

05.01.2016р. у відповідь на лист позивача щодо поновлення договору оренди, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було повідомлено про відсутність підстав для продовження договорів оренди земельної ділянки загальною площею 414,74га. (т.1 а.с.117-118), оскільки сторони не досягли згоди щодо зімни умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2016р. Сільськогосподарське приватно-орендне підприємство "Нива" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (т.1 а.с.2-44) до Головного управління Держземагентства у Полтавській області, про визнання поновленим договору оренди землі від 27.03.2014р. укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та Сільськогосподарським приватно - орендним підприємством "Нива", на земельну ділянку площею загальною площею 11,3462га., з кадастровим номером :00:010:0044, до 31.12.2022р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним було дотримано всіх вимог щодо поновлення договору оренди та враховуючи відсутність письмових заперечень з боку відповідача, а також те, що Сільськогосподарським приватно - орендним підприємством "Нива" на даний час використовується спірна земельна ділянка, за яку сплачується орендна плата, вважає договір оренди землі від 27.03.2014р. поновленим.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у даній справі відмовлено в задоволенні позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Приписами статей 13,14 Конституції України та статті 324 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Колегія суддів зазначає, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, що затверджене Указом Президента України 08.04.2011 за № 445 (яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності є державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України), діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності."

Колегією суддів встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі, розташована за межами населених пунктів на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та знаходилась у підпорядкуванні Головного управління Держземагенства у Полтавській області.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014р. "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" (надалі - Постанова), з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади та відповідно до пунктів 9 і 9 1 статті 116 Конституції України, Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізовано в Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Пунктом 5 Постанови встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері. Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються (пункт 6 Постанови).

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 №15, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №15 (надалі Положення) встановлено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Отже, відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є правонаступником Головного управління Держземагентства у Полтавській області, в підпорядкуванні якого на момент укладення оспорюваного договору оренди землі від 27.03.2014р. знаходилась земельна ділянка, загальною площею 11,3462га, кадастровий номер :00:010:0044, що є предметом оспорюваного договору, та до сфери повноважень якого належить реалізація державної політики по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини другої статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання поновленим договору оренди землі від 27.03.2014р.

Порядок поновлення договору оренди встановлено статтею 33 Закону України Про оренду землі, яка фактично обєднує два випадки його пролонгації.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 15.04.2015р. №6-55цс15, яка відповідно до приписів статті 111 28 Господарського процесуального кодексу України має враховуватись судами при застосуванні такої норми права.

Так, частинами першою - п'ятою статті 33 України Про оренду землі передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі, його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Вказані норми кореспондуються з приписами статті 777 Цивільного кодексу України, якою законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

При цьому, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення, інші ж умови можуть змінюватися.

Разом з тим, частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі встановлено другий випадок пролонгації договору оренди, яким передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Отже, пролонгація договору оренди відбувається автоматично, проте в силу приписів частини 7 статті 33 вказаного Закону, у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Таким чином, з аналізу статті 33 Закону України Про оренду землі випливає, що законодавцем встановлено обовязковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення, при цьому, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку.

Як було зазначено вище, пунктом 8 договору було встановлено термін дії договору до 31.12.2015р., після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 37 договору сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі, спір вирішується у судовому порядку.

Крім того, частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотною умовою договору оренди землі є зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до пунктів 288.5.1-288.5.2 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трьох відсотків та більше дванадцяти відсотків нормативної грошової оцінки.

Протягом терміну дії оспорюваного договору оренди землі сторони не дійшли згоди в частині строку дії договору та розміру орендних платежів, що підтверджується листами відповідача від 29.05.2015р. вих.№5563/2-15 (т. 1 а.с.142), від 13.11.2015р. (т.1 а.с.27), окрім того, після закінчення строку дії договору відповідачем також було повідомлено орендаря про відсутність підстав для продовження договорів оренди земельної ділянки загальною площею 414,74 га., що підтверджується листом від 05.01.2016р. №28-16-777.3-11/-16 (т. 1 а.с.117-118).

З огляду на вищевикладене, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами в строк встановлений пунктом 8 договору та статтею 33 Закону України Про оренду землі , договір оренди землі на земельну ділянку площею 11,3462га кадастровий номер :00:010:0044 припинив свою дію 31.12.2015р., у зв'язку зі спливом строку, на який його було укладено, відповідно до положень частини 1 статті 31 Закону України Про оренду землі.

Колегія суддів також зазначає, що доводи апелянта щодо відсутності доказів направлення йому листа від 29.05.2015р. вих.№5563/2-15 (т.1 а.с.142), яким Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було висловлено незгоду з запропонованим позивачем терміном оренди та запропоновано розмір орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, спростовується матеріалами справи. Як доказ направлення вказаного листа, відповідачем було надано до матеріалів справи реєстраційну контрольну картку №5563/0/2-15 від 29.05.2015р. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, розглянувши заяву позивача направив на його адресу відповідний лист від 29.05.2015р. вих.№5563/2-15 (т. 1 а.с.175, т.2 а.с.45). У той час, позивач не надав належних та допустимих доказів у підтвердження факту неналежного виконання відповідачем у спірних правовідносинах своїх обов'язків.

Умовами договору не було передбачено направлення листів рекомендованим поштовим відправленням.

Частиною девятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Колегія суддів здійснивши відповідний запит в мережі Internet на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, який працює у відкритому доступі, за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua/, зазначає, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016р. у справі № 816/1582/16 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63152523).

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що сплата орендних платежів за користування земельною ділянкою після закінчення дії договору, не може бути розцінена як згода орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном, а здійснення позивачем відповідних орендних платежів не є підставою для продовження договору, термін дії якого закінчився.

Крім того, додані апелянтом до матеріалів справи платіжні доручення (том 1 а.с.68-97) в графі призначення платежу не містять жодних посилань, за яким саме договором сплачувалася орендна плата, оскільки як зазначає позивач в позовній заяві, на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2012р. у справі №18/731/12, ним було укладено 21 договір оренди земельних ділянок.

Судова колегія також звертає увагу на те, що з прохальних частин позовної заяви (т.1 а.с.6) та апеляційної скарги (т.2 а.с.6) вбачається, що позивач просив поновити договір оренди до 31.12.2022р., отже фактично просив поновити договір не на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а змінити умови договору в частині строку його дії.

Тобто, позивачем було запропоновано змінити строк дії договору не на той самий строк, який був раніше встановлений (1 рік 9 місяців), а поновити на 7 років, що за своєю правовою природою є пропозицією про внесення змін до договору оренди землі.

Отже, позивачем запропоновано змінити істотну умову договору оренди землі, а не укласти угоду за наслідками поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах.

Разом з цим, за умовами додаткової угоди про внесення змін до договору оренди від 27.03.2014р., в редакції запропонованій позивачем відповідачу, встановлено термін дії договору до 31.12.2025р. (т.1 а.с.24).

Тобто, позиція позивача щодо запропонованого строку дії договору є різною.

Оскільки позивач не звертався з вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах, і така додаткова угода не була укладена (відсутнє підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах), колегія суддів вважає, що право позивача на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору не є порушеним, оскільки з такою пропозицією позивач не звертався, а навпаки просив змінити таку істотну умову договору, як строк його дії.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, а також у постановах від 18.03.2015 у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції дослідив належним чином обставини справи і докази на їх підтвердження щодо відсутності правових підстав для поновлення договору оренди.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим рішення господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у справі №917/403/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.06.2016р. у справі №917/403/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12 "грудня" 2016р. (10,11 "грудня" 2016р. вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Лакіза В.В.