РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016№910/19330/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19330/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Сбербанк», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай», м. Донецьк,

про визнання недійсним третейського застереження, викладеного в пункті 9.5 договору застави цінних паперів від 22.05.2012 №634,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Ягодки О.О. (довіреність від 24.06.2016 №б/н);

третьої особи - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним третейського застереження, викладеного в пункті 9.5 договору застави цінних паперів від 22.05.2012 (далі - Договір застави), укладеного публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (після перейменування публічне акціонерне товариство «Сбербанк»; далі - Банк) та Товариством, в редакції додаткової угоди від 03.12.2013 №3.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.10.2016 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» (далі - Торговий дім) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Банк 21.11.2016 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що: позивачем не оспорюється та не заперечується факт укладення Договору застави та договорів про внесення змін до Договору застави; умови Договору застави, зокрема, оскаржуваний позивачем пункт, слід вважати істотною умовою Договору застави, щодо якої сторони в належній формі досягли згоди; третейське застереження не позбавляє позивача права на судовий захист, оскільки третейська угода не є відмовою від права на захист своїх прав в судовому порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.12.2016 надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвали господарського суду міста Києва від 25.10.2016 і від 21.11.2016 було надіслано на адресу позивача (03115, м. Київ, вул. Федора Кричевського, 19, кім. 3), вказану в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал; до матеріалів справи долучено конверти повернення з юридичної адреси позивача з відмітками відділення поштового зв'язку «за зазначенням встановленого строку зберігання» і прописом «термін збер».

Що ж до повідомлення третьої особи про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі, то слід зазначити таке.

Так, місцезнаходженням третьої особи є м. Донецьк.

Згідно з листом Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06.10.2016 №50-06/1005 у відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти до м. Донецьк.

Відповідно до пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 №01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу (поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення) - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

У зв'язку з викладеним 27.10.2016 і 23.11.2016 на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) у розділі «Новини та події суду» було розміщено повідомлення для Торгового дому з інформацією про час і місце судових засідань.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 12.12.2016 без участі представників позивача і третьої особи за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.03.2012 Банком (банк) і Торговим домом (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL (далі - Договір), за умовами якого:

- банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті - доларах США, та на підставі додаткових угод до Договору окремим частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених Договором; позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5 Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови Договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені Договором та/або додатковими угодами до Договору (пункт 1.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання банком і позичальником, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання зобов'язань позичальника за Договором (пункт 11.3 Договору).

22.05.2012 Товариством (заставодавець) і Банком (заставодержатель) укладено Договір застави, за умовами якого:

- відповідно до Договору застави в забезпечення виконання зобов'язань, які випливають, зокрема, з Договору, з урахуванням всіх змін і поповнень до Договору, в тому разі з урахуванням договорів про внесення змін від 18.05.2012 №1, від 22.05.2013 №2 і від 03.12.2013, укладеними протягом терміну дії Договору (далі - Основний договір-7), які (зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись, перелічені у статті 2 Договору застави та можуть виникнути у майбутньому за чинним Основним договором-7, заставодавець передає заставодержателю в заставу майно, зазначене в пункті 3.1 Договору застави (пункт 1.1 Договору застави зі змінами, внесеними договором від 03.12.2013 №3 про внесення змін до Договору застави);

- предметом застави за Договором застави є цінні папери (далі - ЦП або предмет застави), а саме:

предмет застави 1: вид цінних паперів, форма існування - прості іменні акції; емітент - публічне акціонерне товариство «Кримхліб»; форма випуску ЦП - бездокументарна; кількість ЦП, що передаються в заставу - 6 159 576 шт.; частка в статутному капіталі емітента, що відповідає кількості ЦП - 15,2535%; номінальна вартість одного ЦП - 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу - 1 539 894 грн.;

предмет застави 2: вид цінних паперів, форма існування - прості іменні акції; емітент - публічне акціонерне товариство «Одеський Коровай»; форма випуску ЦП - бездокументарна; кількість ЦП, що передаються в заставу - 7 700 941 шт.; частка в статутному капіталі емітента, що відповідає кількості ЦП - 16,4247%; номінальна вартість одного ЦП - 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу - 1 925 235,25 грн.;

предмет застави 3: вид цінних паперів, форма існування - прості іменні акції; емітент - публічне акціонерне товариство «Сімфероподьський комбінат хлібопродуктів»; форма випуску ЦП - бездокументарна; кількість ЦП, що передаються в заставу - 3 552 569 шт.; частка в статутному капіталі емітента, що відповідає кількості ЦП - 16,0247%; номінальна вартість одного ЦП - 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу - 888 142,25 грн. (пункт 3.1 Договору застави зі змінами внесеними договором від 17.08.2012 №1 про внесення змін до Договору застави);

- за взаємною згодою сторін загальна заставна вартість предмета застави складає 4 353 271,50 грн. (пункт 3.2 Договору застави зі змінами, внесеними договором від 03.12.2013 №3 про внесення змін до Договору застави);

- усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з Договору застави чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються Договору застави, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво від 15.03.2013 про реєстрацію постійного діючого третейського суду, видане Держаною реєстраційною службою України), згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua/; спір розглядається одноособово суддею, призначеним головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті вказаного суду http://arbitrate.com.ua/; при цьому, сторони Договору застави підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту; сторони домовились, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення; умови Договору застави, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди; місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору застави (пункт 9.5 Договору застави зі змінами внесеними договором від 03.12.2013 №3 про внесення змін до Договору застави);

- Договір застави набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання усіх зобов'язань за Основним договором-1, Основним договором-2, Основним договором-3, Основним договором-4, Основним договором-5, Основним договором-6, Основним договором-7 і Основним договором-8 (пункт 9.1 Договору застави зі змінами, внесеними договором від 22.05.2013 №2 про внесення змін до Договору застави).

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що: чинне законодавство не передбачає права осіб укладати третейську угоду про передачу на вирішення третейському суду невизначеної або необмеженої кількості спорів, які можуть виникнути у сторін договору у майбутньому; такі домовленості звужують право осіб на судовий захист тільки в третейському суді, що суперечить вимогам статті 55 Конституції України та статті 1 ГПК України; таким чином, третейська угода, яка була укладена сторонами за умови відсутності між ними спору на момент її укладання, є такою, що суперечить статтям 2, 5 і 12 Закону України «Про третейські суди» (далі - Закон), що в свою чергу на підставі статтей 203 і 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є підставою для визнання її недійсною.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до статті 2 Закону третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Частиною першою статті 5 Закону встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частинами першою, четвертою - сьомою статті 12 Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 08.04.2015 у справі №15/056.

Отже, зі змісту Договору застави, зокрема, його пункту 9.5 вбачається, що третейське застереження відповідає вимогам статті 12 Закону.

Що ж до тверджень позивача стосовно того, що третейське застереження позбавляє позивача права на судовий захист, то слід зазначити, що відповідно до приписів чинного законодавства України наявність третейського застереження не є відмовою від права на звернення до суду, а відтак не позбавляє сторін права звернутися до місцевого суду за захистом своїх прав.

Таке третейське застереження лише надає сторонам можливість звернутися з позовом, окрім місцевого суду, ще й до погодженого сторонами третейського суду.

При цьому, у випадку виникнення між сторонами спору, вирішення якого відповідно до третейського застереження віднесено на розгляд третейського суду, сторони мають право передати його на розгляд або третейського, або місцевого суду за власним вибором і звернення в такому випадку саме до третейського суду є правом сторони.

Слід також зазначити, що відсутність регламенту третейського суду як додатку до Договору застави не є підставою для визнання третейського застереження недійсним, адже такий регламент відповідно до пункту 9.5 Договору застави є невід'ємною частиною Договору застави, і крім того, даний регламент розміщений на Інтернет-сайті третейського суду http://arbitrate.com.ua/ та знаходиться у відкритому доступі.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.12.2016.

Суддя О. Марченко