ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа № 925/1307/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представники позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - за довіреностями, представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання незаконним рішення, зобовязання відповідача укласти додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ :

Публічним акціонерним товариством "Ватутінський хлібокомбінат" заявлено позов: - про визнання незаконним рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо заперечення проти поновлення договору оренди землі, викладене у листі № 11864/2-16 від 16.08.2016;

- про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області виконати дію, передбачену ч. 6 Закону України "Про оренду землі" - укласти з ПАТ "Ватутінський хлібокомбінат" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі від 18.08.2016, укладеного між ПАТ "Ватутінський хлібокомбінат" та Звенигородською районною державною адміністрацією, на той самий строк та на таких самих умовах, які були передбачені договором оренди землі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про поновлення договору оренди землі від 18.08.2006 строком на 10 років та до клопотання відповідно до вимог закону додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та копії інших документів, однак відповідач листом від 16.08.2016 відмовив позивачу у поновленні цього договору з підстав відсутності у проекті додаткової угоди будь-яких змін у договір крім строку його дії. Цю позицію відповідача позивач вважає безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідач протягом місяця розглядаючи клопотання позивача та додаткову угоду, не звертався до позивача з питаннями щодо узгодження істотних умов договору та не надсилав позивачу протоколу розбіжностей до додаткової угоди.

У відзиві на позовну заяву (а. с. 28-30) відповідач повністю заперечив проти позовних вимог позивача та просить відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація поновлення договору оренди землі може бути здійснена лише за наявності волевиявлення сторін шляхом укладення додаткової угоди сторін. 15.07.2016 та 22.07.2016 ПАТ "Ватутінський хлібокомбінат" звернувся з клопотанням до Головного управління про поновлення договору оренди. Згідно з поданими на розгляд Головному управлінню документами площа орендованої земельної ділянки змінилась і складає 20,2166 га, отже змінились і межі земельної ділянки. Порядок поновлення договору оренди землі передбачено статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до частин 1-5 цієї статті поновлення договору оренди землі можливе лише у разі відсутності заперечень орендодавця з приводу невідповідності умов договору вимогам закону та узгодження істотних умов договору, що вказані в ст. 15 Закону. У поданому позивачем проекті додаткової угоди запропоновано лише поновити термін дії договору оренди землі на 10 років, але відсутні істотні умови, не зазначається нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2016, що унеможливлює правильне встановлення орендної плати, яка відповідно до пункту 13 Договору повинна переглядатися один раз у два роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" поновлення договору оренди можливе лише у разі відсутності заперечень орендодавця з приводу невідповідності умов договору вимогам закону та узгодження істотних умов договору. Враховуючи зміну площі та меж земельної ділянки, позивач повинен був звернутись до Головного управління в порядку статті 16 Закону України "Про оренду землі", а не з клопотанням відносно поновлення договору оренди, про що листом від 16.08.2016 Головне управління повідомило позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.11.2016 повністю заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві, та пояснив, що заява про поновлення договору оренди подана позивачем в строк, однак відсутні істотні умови договору, у додатковій угоді вказано лише строк договору, але площа інша, до додаткової угоди не додана технічна документація про нормативну грошову оцінку землі, без чого неможливо визначити розмір орендної плати; відповідач вважає, що позивач повинен був звернутися до нього в порядку ст. 16 ЗУ "Про оренду землі", а не з клопотанням про поновлення договору оренди; просив повністю відмовити позивачу у позові.

У судовому засіданні 10 листопада 2016 року оголошено перерву до 06 грудня 2016 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач не направив свого представника у судове засідання 06.12.2016, натомість надіслав до суду 06.12.2016 клопотання за підписом представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами з огляду на таке. У судовому засіданні 10.11.2016 представник відповідача належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою у повідомленні про наступне судове засідання, підписаною представником відповідача ОСОБА_4 власноручно (а. с. 33). Представник відповідача ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи, проте не зазначила підставу для такого відкладення, причину неможливості її зявлення у судове засідання 06.12.2016. Представники відповідача заперечили проти задоволення цього клопотання у звязку з його необґрунтованістю. Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання є правом сторони, а не обовязком. З огляду на викладене, клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Представники позивача у судовому засіданні, підтримуючи позовні вимоги, посилалися на доводи і міркування, викладені у позовній заяві, пояснили, що позовна заява подана позивачем на підставі частин 1-5 ст. 33 Закону як орендарем, який має переважне право на поновлення договору оренди землі; заперечили проти доводів відповідача, вважаючи їх безпідставними, вважали клопотання про відкладення розгляду справи необґрунтованим, просили прийняти рішення у даному судовому засіданні, оскільки всі документи надані, нових доказів немає.

У судовому засіданні 06 грудня 2016 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

Звенигородська районна державна адміністрація (Орендодавець за договором) та відкрите акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" (Орендар за договором), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" (позивач у справі) уклали договір оренди землі від 18 серпня 2006 року, далі - Договір, за умовами якого Орендодавець надає згідно розпорядження голови райдержадміністрації, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Юрківської сільської ради ( пункт 1).

Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 19,2626 га, у тому числі 19,2626 га ріллі.

В пункті 5 Договору вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 251407,17 грн.

Згідно пункту 8 Договору він укладений на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 13 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у випадках, вказаних в цьому пункті.

Даний Договір зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 серпня 2006 року за № 70.

Вказана у Договорі земельна ділянка була передана в оренду позивачу по Акту прийому - передачі земельної ділянки від 18 серпня 2006 року, підписаному представниками Звенигородської РДА та ВАТ "Ватутінський хлібокомбінат".

15.07. 2016 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням, в якому просив поновити строком на 10 років договір оренди землі з земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Юрківської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0051. До клопотання позивач додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на 10 років та копії інших документів. Серед них зокрема Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований 04.07.2016, відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0051 має площу 20,2166 га, при цьому щодо земельної ділянки площею 2,1719 га встановлена охоронна зона відповідно до Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних обєктів".

Відповідач у листі від 16.08.2016 № 11864/2-16 заперечив проти поновлення договору оренди землі з тих підстав, що згідно з документами, поданими на розгляд до Головного управління, площа вказаної земельної ділянки змінилась і складає 20,2166 га, отже змінились і межі земельної ділянки. Також відповідач у цьому листі вказав, що відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", якими передбачено порядок поновлення договору оренди землі, таке поновлення можливе лише у разі відсутності заперечень орендодавця з приводу невідповідності умов договору вимогам закону та узгодження істотних умов договору, що названі у статті 15 Закону. У поданому позивачем проекті додаткової угоди запропоновано лише поновити термін дії договору оренди землі на 10 років, але відсутні істотні умови, не зазначається нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2016, що унеможливлює правильне встановлення орендної плати. Тому Головне управління заперечує проти поновлення договору оренди землі від 18.08.2006.

Вважаючи відмову відповідача в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, далі - Закон, під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Статтею 33 Закону виписано порядок поновлення договору оренди землі.

Позивач у цьому позові захищає своє право, посилаючись на частини 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", що містять такі норми:

"По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення".

З викладених вище обставин справи вбачається, що позивач 15.07.2016, тобто у встановлений пунктом 8 Договору оренди землі від 18.08.2006 строк, письмово звернувся до відповідача із клопотанням від 14.07.2016 № 487 про поновлення цього договору оренди землі на той самий строк - на 10 років. До клопотання було додано проект додаткової угоди, в якій лише вказано про поновлення договору на 10 років. У Договорі від 18.08.2006 вказано, що в оренду передана земельна ділянка площею 19,2626 га ріллі. Однак до клопотання від 14.07.2016 доданий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований 04.07.2016, в якому вказано, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0051 має площу 20,2166 га, при цьому щодо земельної ділянки площею 2,1719 га встановлена охоронна зона відповідно до Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних обєктів".

Тобто із змісту додаткової угоди до договору оренди землі, що була додана до клопотання від 14.07.2016 та яку позивач просить зобовязати відповідача укласти, і із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач фактично просить поновити договір оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах. Однак таке поновлення договору оренди землі можливе лише у випадку, передбаченому в частині 6 статті 33 Закону, а саме у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Натомість у частинах 1-5 статті 33 Закону, на які посилається позивач, вказано саме про переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору, перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, тобто на поновлення договору оренди землі. При цьому в цих частинах статті 33 Закону визначено право обох сторін за їх взаємною згодою змінити умови договору оренди землі та узгодити істотні умови договору. Тобто у процедурі поновлення договору оренди землі, виписаній в частинах 1-5 статті 33 Закону, акцент робиться не на ті самі умови і той самий строк (як у частині 6 цієї статті), а на узгодження істотних умов договору оренди землі шляхом вільного волевиявлення та досягнення щодо них згоди між сторонами.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Верховний Суд України у постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16 виклав правовий висновок про те, що відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

На свій лист від 14.07.2016 року позивач отримав відповідь від відповідача, в якому відповідач заперечив проти поновлення Договору, зокрема посилаючись на відсутність у проекті додаткової угоди істотних умов договору оренди землі, визначених Законом. Площа вказаної земельної ділянки змінилась і складає 20,2166 га, відсутня нормативна грошова оцінка землі, що унеможливлює визначення розміру орендної плати тощо.

Позивач зазначене відповідачем не спростував та не подав суду належні і допустимі докази на спростування вказаного, не довів порушення відповідачем вимог чинного законодавства при прийнятті рішення про заперечення проти поновлення договору оренди землі. Тобто позивач не довів обґрунтованість заявленого ним позову та наявність правових підстав для його задоволення. З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.12.2016 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко