РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"05" грудня 2016 р. Справа № 918/536/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Олександров О.П. (довіреність №08/08/16 від 08.08.2016р.);

відповідача- Горецька М.Ю. (довіреність №3 від 01.01.2016р.);

третьої особи- не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Державного підпри-ємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного По-лісся Національної академії аграрних наук України» на рішення господарського суду Рівненської області від 15.09.2016р. у справі №918/536/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Украгропром» м.Київ

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту

сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних

наук України» с.Біла Криниця Рівненської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача -

Національна академія аграрних наук України м.Київ

про стягнення 1 783 877 грн. 93 коп. заборгованості по розрахунках,-

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22,28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу стороною заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 15.09.2016р. у справі №918/536/16 (суддя Політика Н.А.) частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тор-говий Дім «Украгропром» (надалі в тексті Товариство) до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» (надалі в тексті Господарство) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Національної академії аг-рарних наук України (надалі в тексті Академія) про стягнення 1 783 877 грн. 93 коп. заборгованос-ті по розрахунках.(арк.справи 63-68).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання умов договору №08/07/13-02 від 08.07.2013р. Товариство передало, а Господарство прийняло 08.07.2013р. за ак-том приймання-передачі обєкт оренди, який перебував в останнього до 11.11.2014р., однак Госпо-дарство не сплачувало орендну плату в сумі 60 000 грн. щомісяця, що зумовило утворення забор-гованості в сумі 960 000 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Крім того, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню є вимога Позивача щодо стягнення 65 386 грн. 84 коп. -3% річних. Разом з тим, нарахування втрат від інфляції здійснено арифметично невірно, тому обґрунтованими є 716 700 грн., у задоволенні стягнення 41 791 грн. 09 коп. відмовле-но.(арк.справи 67-68).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, витрати зі сплати судового збору покласти на Позива-ча.(арк.справи 102-106).

Скаржник вважає, що рішення прийнято із неправильним застосуванням норм матеріально-го права та неповним зясуванням усіх істотних обставин справи. Відповідач зазначає, що суд пер-шої інстанції не врахував його доводи та не спростував їх. Звертає увагу, що фактично спірне май-но не перебувало в оренді після 31.08.2013р., а відбувався простій техніки. Вказує, що впродовж строку дії договору щоквартально не підписувалися жодні документи на підтвердження виконання договору оренди, крім того, у акті звірки взаєморозрахунків від 21.04.2015р. не враховано спірну заборгованість. При цьому, прострочення сплати зі сторони Відповідача не відбулося, оскільки жодні документи, вимоги чи фіксування вказаного боргу відсутні, а тому й відсутні підстави для стягнення інфляційних та річних.(арк.справи 103-105).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016р. поновлено про-пущений строк, прийнято апеляційну скаргу Відповідача до провадження, справу призначено до слухання.(арк.справи 98, 99).

Ухвалою від 09.11.2016р. розгляд справи відкладено на 05.12.2016р. При цьому, витребу-вано у Позивача докази, які стверджують належність права на предмет оренди комбайн зерно-збиральний з жаткою моделі Sampro Rosenlew 3085 Superior; докази сплати Відповідачем орендної плати; оригінали та завірені копії актів прийому-передачі наданих послуг за спірний період; докази звернення до Відповідача з вимогою про повернення майна після закінчення строку договору; до-кази, які підтверджують відмову Відповідача повернути орендоване майно або створення переш-код в його поверненні; у Відповідача докази сплати орендної плати; докази звернення до Позива-ча із вимогою про прийняття орендованого майна після закінчення строку договору; у Третьої осо-би письмові пояснення з приводу укладення договору оренди зернозбирального комбайна, наяв-ності такої потреби у господарства та фінансування, передбаченого на 2013-2016 роки.(арк.справи 126-127).

На виконання вимог ухвали суду 02.12.2016р. на адресу суду надійшли пояснення Позива-ча, в яких він зазначає, що за відсутності заперечень наймодавця наймач користувався майном, а тому договір продовжувався та той же строк в силу ст.764 ЦК України. Крім того, саме на Відпо-відача за договором було покладено обовязок повернення комбайна і жатки в технічно справному стані за актом приймання-передачі. До пояснень на підтвердження належності права на спірний комбайн Позивач надав договір фінансового лізингу №331L5L11/00-LD від 09.12.2011р., згідно яко-го придбано комбайн і жатку.(арк.справи 132-145).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 05.12.2016р. представник Відповідача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представник Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав свої пояс-нення.

Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання, хоч про час та міс-це розгляду скарги була повідомлена у встановленому порядку.(арк.справи 128), проте така неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки явка сторін обовязковою не визнавалась, а ма-теріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.(арк.справи 126-127).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Торговий Дім «Украгропром»-орендодавець та ДП «Дослідне господарство «Білокриницьке» НААН України» (перейменовано у ДП «Дослідне го-сподарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН Украї-ни»)-орендар уклали договір оренди сільськогосподарської техніки №ПООСГТ 08/07/13-02 від 08.07.2013р. (надалі в тексті Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування сільськогосподарську техніку, зазначену у ак-ті приймання-передачі, який є невідємною частиною договору. Цільове призначення предмета оренди: використання в господарській діяльності.(арк.справи 10).

Орендодавець зобовязаний протягом 3-х календарних днів після набуття чинності даного Договору передати орендарю предмет оренди в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача сільськогосподарської техніки здійснюється за актом прийман-ня-передачі, який підписується представниками орендодавця і орендаря.(п.2.1.1 Договору).

Орендодавець має право в разі невнесення орендної плати протягом одного календарного місяця або невиконання орендарем вимог п.2.3.5 щодо цільового використання предмета оренди з дотриманням умов експлуатації, розірвати даний Договір в односторонньому порядку, письмово попередивши про це орендаря за 5 календарних днів.(2.2.2 Договору).

Орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. Крім того, орендар вправі вимагати від орендодавця проведення своєчасної передачі сільськогосподарської техніки згідно цього Договору.(п.п.2.3.2, 2.4.1 Договору).

Відповідно до п.2.3.6 Договору, після закінчення строку дії цього Договору, або після його дострокового розірвання протягом 5 календарних днів орендар зобовязаний повернути сільсько-господарську техніку орендодавцю в технічно справному стані по акту приймання-передачі, який підписується представниками сторін.

Розмір щомісячної орендної плати встановлено у Додатку до Договору, який є його невідєм-ною частиною. Орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування зазначеної суми коштів на поточний рахунок Орендодавця до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Акт приймання-пе-редачі наданих послуг сторони підписують щоквартально до 5-го числа місяця, наступного за зві-тним.(п.п. 3.1, 3.2 Договору).

У випадку порушення своїх договірних зобовязань сторони, згідно пункту 4.1, несуть від-повідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 серпня 2013 року.(п.6.1 До-говору). Договір підписаний директорами та скріплений відтисками печаток сторін.(арк.справи 10-зворот).

Матеріалами справи стверджено, а саме Актом приймання передачі сільськогосподарської техніки №1 від 08.07.2013р., з посиланням на Договір Товариство передало, а Господарство прий-няло предмет оренди один комбайн зернозбиральний з жаткою моделі Sampro Rosenlew 3085 Superior, рік випуску 2011, номер кузова (шассі) 660684 загальною вартістю 2 250 302 грн. 21 коп., орендна плата 60 000 грн./місяць разом з ПДВ 10 000 грн., про що свідчать підписи директорів та відтиски печаток сторін (надалі в тексті Акт №1).(арк.справи 11).

Матеріали справи також містять акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 2 від 11.11.2014р. (надалі в тексті Акт №2), згідно якого Господарство передало, а Товариство прийняло комбайн зернозбиральний з жаткою моделі Sampro Rosenlew 3085 Superior, рік випуску 2011, номер кузова (шассі) 660684. Акт №2 підписано директорами та скріплений відтисками пе-чаток сторін.(арк.справи 12).

Відповідачем до апеляційної скарги долучено копію акту звірки взаєморозрахунків від 21.04.2015р. між Господарством і Товариством, у якому заборгованість в сумі 960 000 грн. за Дого-вором не відображено.(арк.справи 114).

Вважаючи, що Господарство за період з 08.07.2013р. по 11.11.2014р. безпідставно не вико-нало своїх зобовязань з повної і своєчасної сплати орендних платежів на загальну суму 960 000 грн., Товариством, на підставі ст.625 ЦК України нараховано 758 491 грн. 09 коп. втрат від інфля-ції за серпень 2013р. травень 2016р. та 65 386 грн. 84 коп. -3% річних за період з 08.08.2013р. по 29.06.2016р.(арк.справи 3-5, 13).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга Позивача безпідставна і не підлягає задо-воленню, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Господарські зобовязання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного вико-нання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарсь-кого інтересу.

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Матеріалами справи стверджено, що 08.07.2013р. з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини оренди, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, яке містять ст.ст.759,760 ЦК України: коли наймодавець передає або зобовязується передати най-мачеві у користування за плату на певний строк річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Тому, в силу ст.ст. 761, 762 ЦК України факт отримання Відповідачем комбайна в оренду зумовлює виникнення у нього зобовязання оплатити орендну плату.

Обовязок доказування і подання доказів встановлений статтею 33 ГПК України.

Як стверджується матеріалами справи, сторони пунктом 6.1 погодили, що Договір набуває чинності з моменту його підписання, тобто з 08 липня 2013 року і діє до 31 серпня 2013 року. При цьому, пунктом 2.3.6 Договору саме на орендаря покладається обовязок повернення сільськогос-подарської техніки після закінчення дії Договору.(арк.справи 10).

Однак, покликаючись на Договір, Акт №1 та Акт №2 Товариство зазначає в позові, що Госпо-дарство користувалося спірним майном 16 місяців з липня 2013р. по листопад 2014р., проте орен-дну плату не сплачувало, що призвело до утворення заборгованості в сумі 960 000 грн.

Відповідач натомість зазначає, що Договір припинив дію 31.08.2013р. і заперечує факт вико-ристання спірної сільськогосподарської техніки до листопада 2014р., зауважуючи, що Договір і Ак-ти підписані бувшим директором ОСОБА_1, проти якого за заявою Господарства відкрите кримінальне провадження. Відповідач звертає увагу, що всупереч умові п.3.2 Договору впродовж спірного періоду сторонами не підписувалися щоквартальні акти приймання-передачі наданих по-слуг, не виписувались податкові накладні на відшкодування ПДВ; у двосторонньому акті звірки взаєморозрахунків від 21.04.2015р. спірну заборгованість не відображено. При цьому, прострочен-ня сплати зі сторони Відповідача не відбулося, оскільки відсутні жодні документи, вимоги чи фік-сування вказаного боргу.

Колегія суддів вирішуючи даний спір зауважує, що матеріали справи не містять доказів звернення Відповідача до Позивача із вимогою забрати комбайн після закінчення строку Договору. Крім того, Товариство обрало заперечення позову, як спосіб захисту у даному спорі, зустрічного по-зову в порядку ст.60 ГПК України не подавало. Недійсним у судовому порядку Договір не визна-вався.

Апеляційний суд звертає увагу, що Господарство у скарзі посилається на акт звірки взаємо-розрахунків, яка проведена між Господарством та Товариством 21.04.2015р.(арк.справи 113-114). Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції, Відповідач вказаного акту не подавав і не посилався на нього. Відсутня також заява про долучення апеляційним судом, з підстав ст.101 ГПК України, даного акта до матеріалів справи в якості додаткового доказу, не зазначено про пе-решкоди для подання акта місцевому суду, а тому колегія суддів не приймає його до розгляду. Суд вважає за необхідне зазначити, що на відміну від накладної чи акту приймання-передачі в розумін-ні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, який підтверджує господарську операцію. Врахо-вуючи, що цивільне законодавство не ставить право наймодавця на отримання плати за користу-вання в залежність від складання будь-яких документів, крім акту прийому-передачі предмету на-йму, а Договором не передбачено відповідальності за невиконання п.3.2 колегія суддів відхиляє заперечення Скаржником Договору з підстав нескладання впродовж 16 місяців щоквартальних ак-тів приймання-передачі наданих послуг та невиписування Позивачем податкових накладних, оскі-льки зазначене не спростовує здійснення господарських операцій, відображених в Актах №1 та №2.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Тому є вірним висновок місцевого господарського суду, що у звязку з відсутністю доказів звернення Відповідача до Позивача про необхідність прийняття предмета оренди після закінчення строку дії Договору останній продовжувався до моменту повернення комбайна і жатки за актом приймання-передачі від 11.11.2014р.

З огляду на зазначені обставини і з мотивів, викладених вище колегія суддів вважає, що Ак-тами №1 та №2 спростовується твердження Господарства про користування сільськогосподарською технікою лише до 31.08.2013р. Відсутність у матеріалах справи доказів сплати орендної плати за період липень 2013 року листопад 2014 року свідчить, що вимога Товариства про стягнення 960 000 грн. заборгованості з орендної плати є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 251 ЦК України, терміном є певний момент у часі, з настан-ням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.(ч.2 ст.252 ЦК України).

Крім того, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.(ст.253, ч.1 ст.255 ЦК України).

Так, крім основного боргу Позивач також заявив 758 491 грн. 09 коп. втрат від інфляції за серпень 2013 року травень 2016 року та 65 386 грн. 84 коп. -3% річних за період з 08.08.2013р. по 29.06.2016р.(арк.справи 13).

Перевіривши на підставі ст.625 ЦК України суми нарахованих 3% річних та втрат від інф-ляції, колегія суддів дійшла висновку, що до задоволення підлягає 65 386 грн. 84 коп. -3% річних та 716 700 грн. втрат від інфляції, а з підстав ст.33 ГПК України, суд першої інстанції правомірно відмовив за безпідставністю у стягненні 41 791 грн. 09 коп. втрат від інфляції, сума яких обчисле-на з арифметичними помилками.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту і обсягу зобовязань Відповідача, рівно як і твердження про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуально-го кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстан-ції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріа-льного та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволен-ня.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодек-су України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук Украї-ни» на рішення господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 року у справі №918/536/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №918/536/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Мельник О.В.