ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа № 911/3520/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Енергобанк, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., с. Чайки

про стягнення 12 550,52 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №09/05-222 від 18.11.2016)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.10.2016 Публічне акціонерне товариство Енергобанк (далі ПАТ Енергобанк/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1І./відповідач) про стягнення 12 550,52 гривень, з яких: 9 475,20 гривень заборгованості по оренді за листопад, грудень 2015 року, 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року, 1 881,52 грн пені за договором оренди приміщення №54/15-С від 02.11.2015.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2016 порушено провадження у справі №911/3520/16, розгляд справи призначено на 15.11.2016.

Ухвалами господарського суду Київської області від 15.11.2016 та 28.11.2016 розгляд даної справи відкладався на 28.11.2016 та 12.12.2016.

У судові засідання 15.11.2016, 28.11.2016 та 12.12.2016 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про час та дату судового ФОП ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, оскільки ухвалу господарського суду Київської області про порушення провадження у справі від 02.11.2016 надіслано відповідачу за адресою його місцем проживання згідно відомостей з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Панаса Мирного, будинок 18. Конверт з відповідно надісланою ухвалою було повернуто органом звязку до суду за закінченням терміну зберігання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 між ПАТ Енергобанк (далі-орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (далі-орендар) було укладено договір оренди приміщення №54/15-С (далі-договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобовязується передати орендареві в строкове платне користування, а орендар зобовязується прийняти в строкове платне користування приміщення, які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Семена Скляренка, 9 (надалі обєкт оренди), і зобовязується платити орендодавцеві орендну плату. Загальна площа обєкту оренди 201,6 кв.м.

Пунктами 1.2., 5.1., 5.2. та 10.1.1. договору передбачено, що обєкт оренди розташований на другому та третьому поверсі будівлі (літера А1), який належить орендодавцеві на підставі іпотечного договору, серія та номер:11096, виданий 20.12.2011.

Розмір щомісячної орендної плати включає вартість комунальних послуг (за винятком електроенергії) і розраховується з урахуванням наступного: щомісячна орендна плата за користування обєктом оренди на момент укладення договору становить 9 072,00 грн, в тому числі ПДВ. Оплата здійснюється в гривнях за кожен місяць користування обєктом оренди на підставі даного договору (далі - період плати по договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по ньому. Строк оренди за договором: з 02.11.2015 по 31.05.2016.

02.11.2015 згідно акту приймання-передачі обєкту оренди, позивач передав, а відповідач прийняв приміщення розташовані на другому та третьому поверсі будівлі (літера А1), які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Семена Скляренка, 9, загальною площею 201,6 кв.м.

Копії вищезазначених договору та акут приймання-передачі наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування поданого позову ПАТ Енергобанк зауважив на тому, що отримавши у користування обєкт оренди відповідач свої грошові зобовязання за договором оренди виконав не належним чином, сплативши 8 668,89 грн орендної плати за листопад 2015 року, в підтвердження чого суду надано витяг з виписки по накопичувальному рахунку позивача за 30.12.2015.

Водночас, залишок орендної плати за листопад 2015 року у розмірі 403,20 грн та орендну плату за грудень 2015 року ФОП ОСОБА_1 не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 9 475,20 грн, в підтвердження чого суду надано довідку №2929/11 від 11.11.2016 за підписом головного бухгалтера та уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Енергобанк.

15.04.2016 позивач звернувся до відповідача з претензією №1005/5 від 14.04.2016, відповідно до якої вимагав сплатити заборгованість за договором оренди, зокрема 9 475,20 грн орендної плати. Копія відповідної претензії наявна в матеріалах справи.

Посилаючись на те, що відповідач на претензію не відповів, свої грошові зобовязання за договором у повному обсязі не виконав, остаточні розрахунки не провів, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 9 475,20 грн заборгованості по оренді за листопад, грудень 2015 року.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Приписами ст. 173, ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759, ч. 1 ст. 762, ст. 629, ч. 1 ст 530 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договір є обовязковим для виконання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.3. договору оренди передбачено, що не пізніше за 10-го числа кожного розрахункового місяця орендар зобовязаний перерахувати на поточний рахунок орендодавця суму, вказану в п. 5.2 договору.

З огляду наведеного, безперешкодне користування відповідачем орендованим майном протягом листопада, грудня 2015 року без будь-яких зауважень чи заперечень свідчить про належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань, та, відповідно, породжує для відповідача обовязок по сплаті орендної плати у повному обсязі, відповідно, по 10.11.2015 та 10.12.2015 включно.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач свої грошові зобовязання за договором належним чином не виконав, орендну плату частково за листопад та повністю за грудень 2015 року не сплатив, а розмір заявленої до стягнення заборгованості по орендній платі відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 9 475,20 грн заборгованості по оренді підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх договірних обовязків, позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1, зокрема, 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року.

Відповідно до п. 5.6. договору оренди орендна плата, вказана в п. 5.2. договору, не включає в себе суму відшкодування витрат на оплату земельних платежів, плату за електроенергію, яка оплачується на підставі показників лічильника відповідно до тарифів енергопостачальної компанії не пізніше 10-го числа кожного місяця, плату за вїзд автомобілів орендаря і його відвідувачів, які оплачуються на підставі окремо виставлених рахунків-фактур не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця.

З аналізу положень договору оренди приміщення №54/15-С від 02.11.2015 слідує, що ані п. 5.6., ані інші положення відповідного правочину не містять обовязку відповідача сплачувати плату за електроенергію саме позивачу, а тому суд дійшов висновку про безпідставність вимоги про стягнення з відповідача 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за договором оренди.

Надані ж позивачем копії рахунку-фактури №000052 від 05.11.2015, договору комісії вд 23.10.2015 та акту №11291018/11/1 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2015 року від 30.11.2015 не спростовують обставин відсутності у позивача права вимоги по сплаті йому вартості електроенергії за договором оренди приміщення №54/15-С від 02.11.2015.

З огляду вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року.

У зв'язку з неналежним виконанням орендарем договірного обовязку щодо проведення у відповідно погоджені сторонами строки розрахунків по орендній платі, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 1 633,09 грн пені нарахованої:

- з 11.12.2015 по 25.05.2016 на 403,20 грн заборгованості по орендній платі за листопад 2015 року;

- з 11.01.2016 по 07.06.2016 на 9 072,00 грн заборгованості по орендній платі за грудень 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 232 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2.1. договору оренди передбачено, що у разі прострочення по сплаті орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені за порушення відповідачем строків сплати орендної плати виникає після спливу строку оплати, встановленого п. 5.3. договору оренди, та припиняється через шість місяців від дня, коли таке зобов'язання мало бути виконано щодо кожного місячного платежу відповідно.

Враховуючи вищевикладене, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені за наступні періоди:

- з 11.12.2015 по 11.05.2016 на 403,20 грн заборгованості по орендній платі за листопад 2015 року;

- з 11.01.2016 по 07.06.2016 на 9 072,00 грн заборгованості по орендній платі за грудень 2015 року.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів з урахуванням положень договору та обставин справи, становить 1 622,09 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 633,09 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 622,09 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 248,43 грн пені, нарахованої з 11.12.2015 по 07.06.2016 на 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року.

Приписами ст. ст. 610, 611 ЦК України унормовано, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

З огляду наведеного, оскільки передбачене нормами закону право кредитора на стягнення неустойки, зокрема пені, виникає лише у разі порушення боржником зобов'язання, у той час як судом встановлено відсутність у відповідача обов'язку по сплаті позивачу 1 193,80 заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року, як наслідок відсутність порушення відповідачем такого зобовязання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 248,43 грн пені нарахованої з 11.12.2015 по 07.06.2016 на 1 193,80 грн заборгованості за використану електроенергію за листопад 2015 року.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 44, 49, 59, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 759, 762, Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 230, 232, 283 Господарського суду України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Панаса Мирного, будинок 18, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Енергобанк (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 56, ідентифікаційний код 19357762) 9 475 (девять тисяч чотириста сімдесят пять) грн 20 коп. заборгованості по оренді, 1 622 (одну тисячу шістсот двадцять дві) грн 09 коп. пені та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 44 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 16.12.2016.

Суддя В.А. Ярема