РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Справа №902/157/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Саврій В.А. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 25.09.2016 р.)

у Вінницькому окружному адміністративному суді

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 19.04.2016 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вінницьким окружним адміністративним судом апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 АКС" на рішення господарського суду Вінницької області від 08 серпня 2016 року у справі №902/157/16 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 АКС"

до Приватного підприємства "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек"

про стягнення 179 462,17 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2016 року, рішенням господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "ОСОБА_4 АКС" до ПП "ПВКФ "Євротек" про стягнення 179 462,17 грн.

ТОВ "ОСОБА_4 АКС", не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким його позовні вимоги задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки по 37 накладних поставка відбувалась на підставі Договору №20П-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, а посилання у цих накладних на неіснуючий Договір №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року є технічною опискою. На кожній з накладних стоїть дата, підпис і печатка відповідача, тому твердження суду про неможливість визначення суми і дати поставки товару по кожній з накладних не відповідає дійсності. Відповідач приймав товар по зазначених накладних і сплачував його відповідно до Договору №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року, доказом чого є акт звірки взаємних розрахунків за період: 01 січня 2014 року - 07 квітня 2015 року, який підписаний сторонами.

ПП "ПВКФ "Євротек" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки підприємство визнало факт поставки товару на загальну суму 466 521,65 грн. і здійснило оплату його вартості, однак не погоджується з нарахованими штрафними санкціями.

Позивачем не доведено, що ПП ПВКФ "Євротек" порушено умови Договору №20П-60Б-3288 від 01 січня 2014 року. Виправлення помилок у первинних документах та облікових регістрах здійснюється відповідно до гл.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року. А акт звірок, з урахуванням ст. ст. 1, 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", не фіксує факт здійснення господарської операції та не є, сам по собі, первинним документом, будь-які правові наслідки не породжує і фактично оцінюється лише у сукупності з первинними документами.

За отриманий товар, по вказаним позивачем видатковим накладним, підприємство розрахувалось та оплатило вартість фактично поставленого на його адресу.

04 листопада 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 30 листопада 2016 року.

28 листопада 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду було задоволено клопотання ПП "ПВКФ "Євротек" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Вінницьким окружним адміністративним судом, яке призначено на 30 листопада 2016 року.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

01 січня 2014 року, між ТОВ "ОСОБА_4 АКС", як продавцем, та ПП "ПВКФ "Євротек", як покупцем, було укладено Договір №2ОП-60Б-3288, відповідно до умов якого продавець зобовязався поставити покупцю непродовольчі товари (товар), в погодженій сторонами кількості та асортименті, за цінами у відповідності до прайс-листа продавця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар згідно умов договору. (а.с.11-12)

Згідно із п.2.1 Договору №2ОП-60Б-3288, кількість та асортимент товару, його ціна та вартість зазначаються в накладній на кожну поставку.

Відповідно до п.5.1 Договору №2ОП-60Б-3288, покупець зобовязується провести оплату товару не пізніше 30 календарних днів з дня поставки.

Відповідно до п.6.1. Договору №2ОП-60Б-3288, сторона, яка не виконала належним чином свої зобовязання по договору, повинна відшкодувати потерпілій стороні прямі збитки. За невиконання чи несвоєчасне виконання грошових зобовязань покупець сплачує продавцю 25% річних за користування чужими грошовими коштами від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення. Крім цього, у випадку прострочення заборгованості більше 40 календарних днів винна сторона виплачує штраф у розмірі 10% від суми своєчасно невиконаних зобовязань.

У період з 03 лютого по 30 вересня 2014 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" поставило ПП "ПВКФ "Євротек" товар за видатковими накладними, а саме:

- №С/ТХ-00071 від 03 лютого 2014 року на суму 4886,6 грн.;

- №С/ГХ-00084 від 10 лютого 2014 року на суму 4770,16 грн.;

- №С/ГХ-00101 від 17 лютого 2014 року на суму 5446,86 грн.;

- №С/ГХ-00127 від 25 лютого 2014 року на суму 6823,21 грн.;

- №С/ГХ-00137 від 04 березня 2014 року на суму 9109,74 грн.;

- №С/ГХ-00151 від 12 березня 2014 року на суму 5711,73 грн.;

- №С/ГХ-00162 від 17 березня 2014 року на суму 4270,94 грн.;

- №С/ГХ-00182 від 24 березня 2014 року на суму 4385,14 грн.;

- №С/ГХ-00193 від 31 березня 2014 року на суму 5091,58 грн.;

- №С/ГХ-00205 від 07 квітня 2014 року на суму 7218,84 грн.;

- №С/ГХ-00205 від 07 квітня 2014 року на суму 3382,7 грн.;

- №С/ТХ-00225 від 14 квітня 2014 року на суму 6761,34 грн.;

- №С/ГХ-00240 від 22 квітня 2014 року на суму 2634,56 грн.;

- №С/ГХ-00251 від 05 травня 2014 року на суму 10389,07 грн.;

- №С/ГХ-00259 від 12 травня 2014 року на суму 13074,32 грн.;

- №С/ГХ-00283 від 19 травня 2014 року на суму 13934,83 грн., з якого повернуто товар на суму 904,20 грн.;

- №С/ГХ-00298 від 26 травня 2014 року на суму 11077,00 грн., з якого повернуто товар на суму 13,33 грн.;

- №С/ГХ-00310 від 02 червня 2014 року на суму 2156,02 грн.;

- №С/ГХ-00311 від 02 червня 2014 року на суму 1172,78 грн.;

- №С/ГХ-00331 від 10 червня 2014 року на суму 8021,78 грн.;

- №С/ГХ-00342 від 16 червня 2014 року на суму 18210.12 грн.;

- №С/ГХ-00356 від 23 червня 2014 року на суму 7190,58 грн.;

- №С/ГХ-00371 від 01 липня 2014 року на суму 8615,86 грн.;

- №С/ГХ-00398 від 15 липня 2014 року на суму 7538,54 грн.;

- №С/ГХ-00399 від 15 липня 2014 року на суму 9793,27 грн.;

- №С/ГХ-00411 від 25 липня 2014 року на суму 12750,35 грн.;

- №С/ГХ-00421 від 29 липня 2014 року на суму 7996,21 грн.;

- №С/ГХ-00422 від 29 липня 2014 року на суму 14987,57 грн.;

- №С/ГХ-00443 від 05 серпня 2014 року на суму 6539,21 грн.;

- №С/ГХ-00453 від 12 серпня 2014 року на суму 5749,18 грн.;

- №С/ГХ-00474 від 19 серпня 2014 року на суму 6782,39 грн.;

- №С/ГХ-00497 від 26 серпня 2014 року на суму 9070,49 грн.;

- №С/ГХ-00508 від 02 вересня 2014 року на суму 17194,32 грн.;

- №С/ГХ-00516 від 02 вересня 2014 року на суму 2571,84 грн.;

- №С/ГХ-00548 від 22 вересня 2014 року на суму 12429,72 грн.;

- №С/ГХ-00555 від 30 вересня 2014 року на суму 12453,82 грн., а всього на загальну суму 295 136,07 грн., з посиланням на Договір №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року. (т.1 а.с.93-129, 132-133, 137-138, 142-144, 148, 151-153, 156-158, 162-163, 166-167, 171-172, 176-177, 181, 184, 187-188, 192-193, 197-198, 202-205)

Відповідач, отримавши від ТОВ "ОСОБА_4 АКС" зазначений у видаткових накладних товар на суму 295136,07 грн. без будь-яких претензій до отриманого товару, згідно банківських виписок (т.2 а.с.24-92), розрахувався частково, у розмірі 231574,82 грн., чим допустив заборгованість на суму 63561,25 грн.

23 лютого 2016 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ПП "ПВКФ "Євротек" про стягнення 246 537,63 грн., з яких 63561,25 грн. - основний борг, 95930,00 грн. - інфляційні втрати, 57397,00 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29649,38 грн. - штраф у 10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань. (т.1 а.с.2-7)

29 січня та 08 квітня 2016 року, відповідачем було сплачено на рахунок відповідача платіжними дорученнями №2189 та 2389, відповідно, кошти в сумі 64273,09 (5000,00 + 59273,09) грн. заборгованості за поставлений за вказаними накладними товар. (т.1 а.с.99-100)

21 квітня 2016 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" звернулося до господарського суду Вінницької області із клопотанням про уточнення позовних вимог, згідно якого просило зменшити позову на 63 561,25 грн. - основного боргу та 711,84 грн. - інфляційних втрат у зв'язку зі сплатою відповідачем 64 273,09 грн. - заборгованості, та просило стягнути з останнього 182 264,54 грн., з яких 95 218,16 грн. - інфляційні втрати, 57 397,00 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29 649,38 грн. - штрафу (10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань). (т.2 а.с.98-100)

28 квітня 2016 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" звернувся до господарського суду Вінницької області із клопотанням про уточнення позовних вимог, згідно якого просило збільшити ціну позову на 2802,37 грн. в частині стягнення 25% річних, 10% (штрафу) і 3% річних та просило стягнути з відповідача 179 462,17 грн., з яких 83 296,00 грн. - інфляційні втрати, 59 605,98 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29 407,47 грн. - штраф (10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань) та 7152,72 грн. - 3% річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. (т.2 а.с.116-122)

28 квітня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області, за результатом розгляду заявлених уточнень, було припинено провадження у даній справі в частинні стягнення 63 561,25 грн. - основного боргу на підставі п.11 ч.1 ст. 80 ГПК України. (а.с.126)

28 квітня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було призначено судову економічну експертизу, оплату якої покладено на позивача та зупинено провадження у справі №902/157/16. (т.2 а.с.127-128)

08 липня 2016 року, до господарського суду Вінницької області судовим експертом-економістом було повернуто матеріали справи з повідомленням про неможливість надання висновку судової експертизи у зв'язку з відсутністю оплати експертних послуг та не отримання, за клопотанням експерта, додаткових документів, необхідних для проведення експертизи. (т.2 а.с.145-150)

26 липня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було поновлено провадження у справі, та в судовому засіданні запропоновано відповідачу оплатити призначену експертизу, на що останній відмовився, пославшись на скрутне матеріальне становище підприємства, тому суд дійшов висновку про доцільність проведення розгляду справи за наявними доказами, без проведення судової економічної експертизи. (т.2 а.с.183-184)

08 серпня 2016 року, рішенням господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "ОСОБА_4 АКС" до ПП "ПВКФ " Євротек" про стягнення 179 462,17 грн. (т.2 а.с.220-222)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено Договір №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, відповідно до якого продавець зобовязався поставити покупцю непродовольчі товари, в погодженій сторонами кількості та асортименті, за цінами у відповідності до прайс-листа продавця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар згідно умов договору. (а.с.11-12)

Проте, у період з 03 лютого по 30 вересня 2014 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" поставило ПП "ПВКФ "Євротек" товар за видатковими накладними на загальну суму 295 136,07 грн., з посиланням на Договір №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року, який між сторонами не укладався. (т.1 а.с.93-129, 132-133, 137-138, 142-144, 148, 151-153, 156-158, 162-163, 166-167, 171-172, 176-177, 181, 184, 187-188, 192-193, 197-198, 202-205)

Вважаючи, що відповідачем порушено умови Договору №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" звернулось з позовом до ПП "ПВКФ "Євротек" про стягнення 246 537,63 грн., з яких 63561,25 грн. - основний борг, 95930,00 грн. - інфляційні втрати, 57397,00 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29649,38 грн. - штраф у 10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань. (т.1 а.с.2-7)

Після сплати ПП "ПВКФ "Євротек" 64 273,09 грн. - заборгованості, позивач зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 182 264,54 грн., з яких 95218,16 грн. - інфляційні втрати, 57397,00 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29649,38 грн. - штрафу (10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань). (т.2 а.с.98)

28 квітня 2016 року, до початку розгляду даного спору по суті, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" заявою про уточнення позовних вимог, фактично зменшило свої позовні вимоги та просило суд стягнути з відповідача на його користь 83296,00 грн. - інфляційних втрат, 59605,98 грн. - 25% річних за користування чужими коштами, 29407,47 грн. - штрафу (10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань), а також змінило предмет позову, вимагаючи від відповідача сплати ще і 7152,72 грн. - 3% річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, які раніше ним не заявлялись, а всього кошти на загальну суму 179 462,17 грн. (т.2 а.с.116-122)

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі, до початку розгляду господарським судом справи по суті, змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки дана зміна предмету позову відбулась шляхом подання письмової заяви, і змінені позовні вимоги охвачувались сплаченим позивачем судовим збором у 3698,06 грн. (т.1 а.с.10), місцевим господарським судом правомірно прийняті дані змінені позовні вимоги до розгляду.

Звертаючись із позовом, ТОВ "ОСОБА_4 АКС" просить стягнути з ПП "ПВКФ "Євротек" штрафні санкції, які настали внаслідок порушення останнім умов Договору №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року.

Проте, в зазначених видаткових накладних, на які вказує позивач, відсутні вказівки на Договір №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, а Договір №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року, який зазначений в цих видаткових накладних, між сторонами не укладався і взагалі не існує, а тому колегія суддів дійшла висновку, що поставка товару за вказаними накладним є позадоговірною. Тому, посилання позивача на Договір №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, як на підставу стягнення з відповідача 59605,98 грн. - 25% річних за користування чужими коштами та 29407,47 грн. штрафу (у розмірі 10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань),є безпідставними, і місцевий господарський суд зробив вірний висновок, що позовні вимоги в цій частині позову не підлягають задоволенню.

Пояснення ТОВ "ОСОБА_4 АКС" про те, що Договір №2ОП-30Б-3288 від 31 січня 2014 року в видаткових накладних вказаний помилково і поставка товару відбувалась за Договором №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, колегією суддів оцінюється критично і відхиляються як безпідставні, оскільки з вересня 2014 року, з часу останньої поставки, товариство не вживало ніяких заходів щодо її виправлення.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, негативні наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, настають у разі порушення зобовязання.

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування інфляційних втрат, та 3% річних відбувається в разі порушення грошового зобовязання протягом періоду прострочення.

ПП ПВКФ "Євротек" визнав факт поставки на його адресу товару і здійснив оплату його вартості, але з огляду зазначених видаткових накладних неможливо встановити дату поставки та отримання відповідачем поставленого йому товару, що є обовязковим для встановлення початку настання строку оплати за поставлений товар і відповідно періоду нарахування інфляційних втрат, та 3% річних.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з наданих позивачем видаткових накладних неможливо визначити початок настання строку оплати за поставлений товар, а відтак і періоду прострочення виконання зобовязання.

Місцевим господарським судом вживались заходи для визначення дійсного розміру заборгованості, встановлення періодів нарахування. З цією метою було призначено судову економічну експертизу у даній справі, яка не була проведена, у звязку з відсутністю її оплати позивачем.

Щодо акту звірки взаєморозрахунків за період з 01 січня 2014 року по 22 квітня 2015 року за Договором №2ОП-60Б-3288 від 01 січня 2014 року, згідно якого відповідач визнав заборгованість у розмірі 153165,80 грн., то даний акт, з урахуванням ст.ст. 1, 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", факт здійснення господарської операції не фіксує та первинним документом не є, сам по собі будь-які правові наслідки не породжує і фактично оцінюється лише у сукупності з первинними документами, відтак не може підтверджувати факт поставок і оплат.

Верховний Суд України, у своїй постанові по справі №14/158 від 28 лютого 2006 року також зазначив, що акт звірки як зведений обліковий документ, не відноситься до первинних документів бухгалтерського обліку, а є, по суті, документом, які містить зведені дані про бухгалтерський облік здійснених операцій на підприємстві, проте не може вважатись належним доказом здійснення даних операцій і наявності заборгованості у субєкта господарювання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що наявність вказаних вище обставин, в сукупності, є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат, 25% річних за користування чужими коштами, штрафу (10% річних від суми своєчасно не виконаних зобовязань) та 3% річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, в повному обсязі, оскільки, із заявлених позивачем підстав позову, неможливо встановити обґрунтованість предмету позову, тобто підстави позову не підтверджують його предмет.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 08 серпня 16 р. у справі №902/157/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 АКС" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/157/16 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Демянчук Ю.Г.