ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 рокуСправа № 912/243/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/243/16

за позовом Іноземного підприємства "Ліга"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", від імені якого діє філія у м. Кіровограді

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталії Петрівни,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Креатив",

про визнання недійсним договору застави, припинення обтяження рухомого майна,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія

до Іноземного підприємства "Ліга"

Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталії Петрівни

про визнання недійсним договору застави, припинення обтяження рухомого майна,

за участю представників:

від позивача ( Іноземного підприємства "Ліга") - не був присутнім;

від відповідача (Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") - Гуйван Т.П., довіреність №010-01/5434 від 10.08.2015;

від відповідача (Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") - Бондар К.І., довіреність №010-01/1875 від 27.04.2016;

від 3-ї особи Приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталії Петрівни - не був присутнім;

від 3- ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Креатив" - Макарової А.О., довіреність № 199Д-10 від 16.09.2016;

від позивача 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED - не був присутнім;

від відповідача (Іноземного підприємства "Ліга") - не був присутнім;

від відповідача (Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") - Гуйван Т.П. , довіреність № 010-01/5434 від 10.08.2015;

від відповідача (Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України") - Бондар К.І., довіреність №010-01/1875 від 27.04.2016;

від 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталії Петрівни) - не був присутнім.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини прийнятого рішення.

Іноземне підприємство "Ліга" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", від імені якого діє філія у м. Кіровограді, яка містить вимоги:

- визнати недійсним договір застави № 151214Z32 від 30.07.2014, укладений між Іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 408);

- припинити обтяження рухомого майна позивача вчинене на підставі договору застави № 151214Z32 від 30.07.2014 між Іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 408).

Позовні вимоги обґрунтовані недійсністю основного зобов'язання - Генеральної угоди № 151308N2 від 17.11.2008, оскільки, за твердженням позивача, при укладенні Генеральної угоди сторонами не узгоджено строки (пункт 4.3.) користування кредитом, хоча включення в умови Генеральної угоди, зокрема в її предмет, положення про строки користування Кредитом свідчить про істотність даної умови для кожної із сторін при укладенні правочину. На думку позивача, наявний факт підміни сторонами Генеральної угоди її тексту. Ще однією підставою для визнання договору застави недійсним позивач вказує на навмисне введення його відповідачем в оману щодо обставин, які мають істотне значення при укладенні Договору застави, оскільки позивач надавав у заставу майно з розрахунку забезпечення вимог за Генеральною угодою саме групи Позичальників у складі ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів", ПАТ „Яготинське ХПП", ТОВ „Протеїн-Продакшн", ТОВ „Креатив постач", ТОВ „Креатив Трейд", ТОВ „Регіонпродукт-Україна", виходячи з їх фінансового стану та перспектив розвитку. Відтак позивач доходить висновку, що обтяження предмету застави на підставі Договору застави від 13.04.2014 та внесення запису про звернення стягнення на предмет застави 31.12.2015, є таким, що порушує чинне законодавство, є незаконним та безпідставним, оскільки обмежує право власності, не дозволяє належним чином позивачу розпоряджатися власним майном, здійснювати повноцінну господарську діяльність, порушуючи цим конституційні права та інтереси позивача.

Ухвалою господарського суду (суддя Змеул О.А.) від 28.01.2016 позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, залучено до участі у справі приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталю Петрівну в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розгляд справи призначено на 25.02.2016, від учасників судового процесу витребувано зазначені в ухвалі матеріали.

У судовому засіданні 25.02.2016 господарським судом задоволена частково подана представником позивача заява про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ПрАТ "Креатив", ПП "Еллада", ТОВ "Завод модифікованих жирів", ПАТ "Яготинське хлібоприймальне підприємство", ТОВ "Креатив-постач", ТОВ "Креатив-Трейд", ТОВ "Регіонпродукт- Україна", залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Креатив".

У цьому ж судовому засіданні розглянуто та відмовлено відповідачу у задоволенні його клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Кабінету Міністрів України.

Ухвалою господарського суду від 25.02.2016 відкладено розгляд справи на 17.03.2016 об 11:00 год., зобов'язано учасників судового процесу подати необхідні для розгляду справи матеріали.

До Господарського суду Кіровоградської області 10.03.2016 звернулася Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія із позовною заявою як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, в якій зазначено:

позивач: Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія

відповідач 1 (позивач за основним позовом): Іноземне підприємство "Ліга"

відповідач 2: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Наталія Петрівна.

Заява містить позовні вимоги такого змісту:

визнати недійсним договір застави № 151214Z32 від 30.07.2014, укладений між Іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 408);

припинити обтяження рухомого майна вчинене на підставі договору застави №151214Z32 від 30.07.2014 між Іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Руденко Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 408).

Позовна заява складена українською мовою, підписана представником Компанії Босонченко Оленою на підставі довіреності від 04 лютого 2016 року, якою останню уповноважено представляти Компанію в українських судах загальної юрисдикції, зокрема, в господарських судах України, у тому числі підписувати позовну заяву, отримувати копії судових рішень. У довіреності зазначено місце проживання Босонченко Олени.

Позовна заява третьої особи з самостійними вимогами обґрунтована існуванням попереднього договору від 16.09.2013, який було укладено між Іноземним підприємством "Ліга" (надалі - ІП "Ліга" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія" (надалі - СТОВ "Вікторія") про укладення основного договору - договору купівлі-продажу майна та існуванням договору про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладеним між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, згідно якого всі права та обов'язки покупця перейшли до Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED. На думку третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, договір купівлі-продажу є укладеним, враховуючи таке. Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED надало ІП "Ліга" повідомлення про укладення основного договору купівлі-продажу рухомого майна та проект договору купівлі-продажу, підписаний покупцем, листом від 05.01.2016 ІП "Ліга" повідомило Компанію TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED про відмову в укладенні договору купівлі-продажу та передачі у власність Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED майна, обґрунтовуючи відмову тим, що рухоме майно визначене в додатку до основного договору (який є тотожним додатку за попереднім договором) є предметом застави за договором застави № 151214Z32 від 13.07.2014, укладеним ІП „Ліга" та ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України". За твердженням третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ІП „Ліга" відмовило їй в укладенні договору купівлі-продажу та передачі у власність майна, чим порушило її права та інтереси. Водночас третя особа вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства та умов попереднього договору сторони у повній мірі узгодили всі умови договору купівлі-продажу, необхідні для передачі майна та права власності на нього, а відтак договір купівлі-продажу є укладеним, а відмова ІП „Ліга", висловлена у листі від 05.01.2016 є відмовою продавця передати проданий товар. Договір застави має бути визнаний недійсним, оскільки він укладений після укладення правочину, яким вирішено розпорядитися спірним майном шляхом передачі у власність іншій юридичній особі - Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, а власник майна не може укласти два правочини щодо розпорядження одним і тим самим майном взаємовиключним способом. При укладенні договору застави було порушено приписи статті 756 Цивільного кодексу України, оскільки договір застави укладено щодо майна, яке не може бути відчужене його власником й на яке не може бути звернено стягнення.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2016 позовну заяву Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія прийнято до розгляду у даній справі.

Позивач за первісним позовом - Іноземне підприємство "Ліга" звернулося до суду із заявою, в якій повідомило про отримання 16.03.2016 поштою заяви Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія, позовні вимоги якої збігаються з позовними вимогами ІП "Ліга", проте позови відрізняються підставами, у позовній заяві Компанії у якості підстав позову зазначено попередній договір від 16.09.2013 укладений між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія" та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, оскільки компанією не зазначено у додатку та не додано до свого позову від 24.02.2016 попередній договір від 16.09.2013 та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, то відповідачі, а також треті особи без самостійних вимог позбавлені можливості визначитися з обґрунтованістю позовних вимог, просить витребувати у компанії попередній договір від 16.09.2013, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED.

Витребування документів позивач просив проводити з урахуванням вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага 15.11.1965 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася 19.10.2000 (Закон № 2052-14 від 19.10.2000), оскільки у позовній заяві Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED відсутнє клопотання про направлення кореспонденції за іншою поштовою адресою, ніж адреса юридичної реєстрації.

Господарським судом було задоволено клопотання Іноземного підприємства "Ліга".

Представник Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED Босонченко О.М. повідомила господарський суд про те, що Компанія не має філій, представництв, інших відособлених підрозділів на території України, зареєстрованою адресою Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED є: 2406, Cyprus, Nicosia, Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE Egkomi (2406, Республіка Кіпр, Нікосія, Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР Егомі), яка є також належною адресою для направлення будь-якої кореспонденції.

З матеріалів справи убачається, що Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, місцезнаходження: 2406, Cyprus, Nicosia, Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE Egkomi (2406, Республіка Кіпр, Нікосія, Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР Егомі) зареєстрована за законами Республіки Кіпр.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016 розгляд справи відкладено до 11год. 00 хв. 20.09.2016; зобов'язано учасників судового процесу до дня судового засідання надати господарському суду в повному обсязі докази на підтвердження своїх доводів. Цією ж ухвалою зупинено провадження у даній справі на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до відповідного компетентного органу іноземної держави.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 скасовано ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016, справу передано на розгляд господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції містить висновок про те, що господарський суд при розгляді даної справи не позбавлений можливості надсилати судові документи Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Республіка Кіпр, Нікосія - нерезиденту, у порядку, визначеному у пункті "а" статті 10 Конвенції, а саме надсилати судові документи безпосередньо поштою на адресу третьої особи.

Постановою від 01.06.2016 Вищий господарський суд України касаційну скаргу Іноземного підприємства "Ліга" залишив без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі № 912/243/16 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2016 розгляд справи призначено на 30.08.2016 об 11год. 00хв., зобов'язано учасників судового процесу подати докази необхідні для розгляду справи.

22.07.2016 на адресу Господарського суду Кіровоградської області надійшов лист Дніпропетровського апеляційного господарського суду про запит справи № 912/243/16, з підстав надходження касаційної скарги Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 для подальшого направлення до Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 25.07.2016 господарський суд (суддя Змеул О.А.) зупинив провадження у справі № 912/243/16 до перегляду Вищим господарським судом України постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі в касаційному порядку.

Ухвалою від 13.09.2016 Вищий господарський суд України відмовив Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED у прийнятті касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі № 912/243/16.

26.09.2016 матеріали справи № 912/243/16 надійшли до Господарського суду Кіровоградської області.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 "Про звільнення суддів", суддю Змеула О.А. звільнено з посади судді Господарського суду Кіровоградської області з підстав подання ним заяви про відставку.

Враховуючи те, що у судді Змеула О.А., в провадженні у якого перебувала справа №912/243/16, відсутні повноваження здійснювати правосуддя, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Кіровоградської області № 332 від 26.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2016 справу призначено головуючому судді Наливайко Є.М.

Ухвалою від 27.09.2016 суддею Наливайко Є.М. прийнято справу до свого провадження. Одночасно вказаною ухвалою поновлено провадження у справі № 912/243/16, розгляд якої призначено о 14год. 00хв. 03.11.2016, витребувано від учасників судового процесу необхідні докази.

01.11.2016 представником ІП "Ліга" подано заяву № 281-16 від 28.10.2016 (а.с. 148, том 3), у якій останній просить не розглядати справу № 912/243/16 та відкласти розгляд справи на іншу дату. Така заява мотивована неможливістю участі представника та директора ІП "Ліга" у судовому засіданні у зв'язку із їх відрядженням до іншого населеного пункту. При цьому позивач повідомляє, що з метою надання додаткових доказів необхідних для повного та всебічного розгляду справи ІП "Ліга" має бажання особисто приймати участь в розгляді даної справи; без документів, які може надати лише ІП "Ліга" неможливо з'ясувати та документально підтвердити обставини, які є суттєвими для розгляду даної справи. У своїй заяві позивач зобов'язується, що документи витребувані судом в ухвалі від 27.09.2016 або відповідні пояснення будуть надані до наступного судового засідання.

Ухвалою від 03.11.2016 відкладено розгляд справи до 9год. 00хв. 23.11.2016, від учасників судового процесу витребувано докази, необхідні для розгляду справи, у тому числі від позивача вкотре господарським судом витребувано письмові докази на підтвердження всіх обставин, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, та обставин, що зазначені в позовній заяві; попередній договір від 16.09.2013 укладений між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія", договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, лист від 05.01.2016 про відмову в укладенні договору купівлі-продажу та відмову у передачі майна Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED (копії договорів - для долучення до матеріалів справи); правову позицію щодо належної підсудності даної справи Господарському суду Кіровоградської області.

Представником ІП "Ліга" не подано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, та всіх інших доказів і письмових пояснень, що вимагались, зокрема, останньою ухвалою від 03.11.2016, проте 23.11.2016 подано заяву про об'єднання справ № 912/243/16 та справу №912/1512/16 в одне провадження під № 912/1512/16. Водночас позивач у вказаному клопотанні не обґрунтовує належними доказами неможливість окремого розгляду таких справ і необхідність їх об'єднання у одне провадження.

Також представник ІП "Ліга" у судовому засіданні 23.11.2016 усно повідомив про неможливість подання витребуваних договорів (попередній договір від 16.09.2013 укладений між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія", договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED), оскільки такі договори не збереглися у паперовому вигляді.

Водночас будь-яких пояснень щодо невиконання вимог ухвали господарського суду від 03.11.2016 в частині подання інших доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, представник позивача не надав.

Представник третьої особи ПрАТ "Креатив" надав письмові пояснення, у яких зазначає, що позовні вимоги ІП "Ліга" задоволенню не підлягають так само як і позовні вимоги Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, оскільки вони є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Ухвалою від 23.11.2016 продовжено строк розгляду спору за клопотанням представника позивача на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 14год. 30хв. 13.12.2016. Від позивача ІП "Ліга" повторно витребувано докази, що ним не подано на вимогу ухвали від 03.11.2016, а також обґрунтування неможливості окремого розгляду справ № 912/243/16 та № 912/1512/16 і необхідність їх об'єднання у одне провадження та докази на підтвердження вказаного. Від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED вкотре зобов'язано подати: попередній договір від 16.09.2013 укладений між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія", договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, лист від 05.01.2016 про відмову в укладенні договору купівлі-продажу та відмову у передачі майна Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, усі документи на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того на підставі пункту 3 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України витребувано письмово викладену позицію щодо поданого ІП "Ліга" клопотання про об'єднання справ №912/243/16 та № 912/1512/16 в одне провадження.

13.12.2016 від представника позивача до господарського суду надійшла заява, ідентична заяві, яка подана вказаною стороною 01.11.2016, у якій позивач просить не розглядати справу № 912/243/16 та відкласти розгляд справи на іншу дату. Така заява мотивована неможливістю участі представника та директора ІП "Ліга" у судовому засіданні у зв'язку із їх відрядженням до іншого населеного пункту. При цьому позивач повідомляє, що з метою надання додаткових доказів необхідних для повного та всебічного розгляду справи ІП "Ліга" має бажання особисто приймати участь в розгляді даної справи; без документів, які може надати лише ІП "Ліга" неможливо з'ясувати та документально підтвердити обставини, які є суттєвими для розгляду даної справи. У своїй заяві позивач зобов'язується, що документи витребувані судом в ухвалі від 27.09.2016 або відповідні пояснення будуть надані до наступного судового засідання.

При цьому представник позивача був присутнім у попередньому судовому засіданні і повідомив суд про відсутність у нього документів на підтвердження доводів третьої особи.

Також представник позивача був обізнаний про сплив строку вирішення спору, передбаченого статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у судовому засіданні 23.11.2016 за його ж клопотанням строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

Отже такі дії позивача господарський суд сприймає як зловживання своїми процесуальними правами, що може спричинити необґрунтоване затягування розгляду справи по суті.

Відповідач у справі - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" 13.12.2016 подав відзив на позовні заяви, у якому просить відмовити у задоволенні позовів ІП "Ліга" та Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, як необґрунтованих. Всі витребовувані господарським судом документи відповідач подав, у судових засіданнях представник відповідача усно заперечував проти задоволення первісного позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вважаючи їх необґрунтованими.

Крім того відповідач заперечив проти об'єднання справ № 912/243/16 та № 912/1512/16 у одне провадження, надавши письмове обґрунтування мотивів відхилення цієї заяви позивача (вих.№12.12.2016 №010-5/2333).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, є належним чином повідомленою про всі судові засідання, які відбувались по розгляду даної справи з огляду на таке.

Як зазначалось раніше у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016, якою скасовано ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016, міститься висновок про те, що господарський суд при розгляді даної справи не позбавлений можливості надсилати судові документи Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Республіка Кіпр, Нікосія - нерезиденту, у порядку, визначеному у пункті "а" статті 10 Конвенції, а саме надсилати судові документи безпосередньо поштою на адресу третьої особи.

Крім того у постанові від 01.06.2016 Вищий господарський суд України відзначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Крім того з матеріалів справи вбачається та підтверджено поясненнями представників сторін у судовому засіданні суду касаційної інстанції, що Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, довіреністю від 04.02.2016 призначила Босонченко Олену, громадянку України, власницю українського паспорта бути дійсною і законною Довіреною особою компанії в Україні, яка має повне право та повноваження від імені та за дорученням компанії представляти компанію в українських судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу або третій особі, тобто, в тому числі, і право на отримання судової кореспонденції та надання доказів. Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" від 31.05.2002р. (зі змінами та доповненнями) судові документи можуть направлятися також філіям, представництвам, іншим відособленим підрозділам іноземних підприємств і організацій, місцезнаходженням яких є територія України (з повідомленням про вручення таких документів), а також вручатися безпосередньо уповноваженому представникові. У цьому випадку спір вирішується в межах процесуальних строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

На виконання вказаного господарський суд направляв копії ухвал у даній справі Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED безпосередньо, а також представнику такої Компанії Босонченко Олені за адресою, що вказана як адреса її проживання у довіреності, виданої Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED такому представнику (а.с. 24-25, том 2).

Всі поштові конверти, направлені Босонченко О., як представнику третьої особи повернуті органом поштового зв'язку із відмітками "Через незапит" та "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у пункті 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у пункті 3.9.1 вищезазначеної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За наведених обставин вважається, що третя особа - Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи господарським судом.

Щодо визначення підсудності даного спору Господарському суду Кіровоградської області, то господарським судом враховуються приписи частини першої статті 15 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Зазначену правову позицію, викладена у пункті 1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Крім того, господарський суд бере до уваги положення частини 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якими, відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму". Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Відповідачем подано копію Положення про філію ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України у м. Кіровограді, відповідно до пункту 3.3. якого Філія Банку має право від його імені вживати заходи для доарбітражного врегулювання спору, подавати в суди, арбітражні, третейські суди позови, підписувати відзиви на позовні заяви, звертатися із заявою про перевірку рішення, ухвали, постанови суду у порядку нагляду, здійснювати інші процесуальні дії, передбачені законодавством. Відповідно до пункту 5.2. такого Положення керівництво діяльністю Філії здійснює керуючий, якого призначає на посаду та звільняє з посади голова правління за погодженням з правлінням Банку. Керуючий діє на підставі довіреності, виданої Банком. Представником відповідача подано завірену належним чином копію Довіреності від 18.11.2014, що видана Головою Правління ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" керуючому Філією АТ "Укрексімбанк" у м. Кіровограді Недогоді С.П., згідно якої керуючий має право представляти інтереси АТ "Укрексімбанк" в судах загальної юрисдикції, з усіма правами, наданими законом учасникам процесу (провадження), у тому числі учасникам у справі про банкрутство, з правом передачі спорів на вирішення третейського суду, підписання та подання позовних та інших заяв, заперечень, відзивів проти позовів, скарг, клопотань, інших процесуальних документів, часткової відмови від позовних вимог, зміни предмета і підстави позову, збільшення/зменшення розміру позовних вимог, оскарження судових рішень. Отже у Положенні роз'яснено які саме права надаються Філії, у тому числі підписувати відзиви на позовні заяви, у Довіреності детально перелічено які саме права надані Керуючому Філією, зокрема усі права, надані учаснику судового провадження, в тому числі право підписання та подання відзиву на позов. З огляду на вказані повноваження Філії, господарський суд дійшов висновку, що остання має право представляти ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" як відповідача, а тому даний спір підсудний Господарському суду Кіровоградської області.

При розгляді клопотання позивача про об'єднання справ № 912/243/16 та №912/1512/16 господарським судом враховується таке.

Відповідно до частини 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Роз'яснення щодо застосування цієї процесуальної норми надано у пункті 3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, відповідно до якого право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане не тільки позивачу, а також і судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання ІП "Ліга" про об'єднання справ № 912/243/16 та № 912/1512/16, оскільки зазначені справи перебувають у провадженні не у одного складу суду. Так справа № 912/1512/16 розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя - Наливайко Є.М. судді Колодій С.Б. та Шевчук О.Б., а дана справа №912/243/16 розглядається суддею Наливайко Є.М. одноособово.

Крім того об'єднання таких справ суттєво утруднить їх розгляд, оскільки у межах розгляду справи № 912/1512/16 призначена комплексна оціночно-будівельна та товарознавча експертиза, проведення експертизи доручено Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, присутніх у судовому засіданні, господарський суд встановив такі обставини справи.

Між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та Закритим акціонерним товариством "Креатив" (Позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду від 17.11.2008 № 151308N2 (надалі за текстом - Генеральна кредитна угода).

За умовами п.п. 1.1, 1.2 Генеральної кредитної угоди остання регулює загальні засади співпраці між Банком та Позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності Позичальника, яка містить усі напрямки діяльності підприємства Позичальника, зазначені у Бізнес-Плані Позичальника.

Метою Генеральної кредитної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності Позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї генеральної угоди шляхом укладення Кредитних договорів.

При цьому, згідно зі статтею 2 Генеральної кредитної угоди Кредитний договір означає будь-який договір, угоду, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди і є її додатком.

За умовами пункту 4.5.1 Генеральної кредитної угоди загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою не може перевищувати 25 000 000,00 доларів США. 16.09.2009 Додатковою угодою № 151308N2-5 внесено зміни до цього підпункту Генеральної кредитної угоди та загальний ліміт заборгованості Позичальника за Кредитом визначено таким, що не може перевищувати еквівалент 46 000 000 доларів США. 25.12.2009 Додатковою угодою № 151308N2-7 внесено зміни до вказаного підпункту Генеральної кредитної угоди та визначено, що загальний ліміт заборгованості Позичальника за Кредитом не може перевищувати еквівалент 52 000 000 доларів США. 17.03.2010 Додатковою угодою № 151308N2-9 внесено зміни до вказаного підпункту Генеральної кредитної угоди та визначено, що загальний ліміт заборгованості Позичальника за Кредитом не може перевищувати еквівалент 64 000 000 доларів США. 19.10.2012 Додатковою угодою №151308N2-18 внесено зміни до вказаного пункту Генеральної кредитної угоди та визначено, що загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою не може перевищувати 1 073 300 000 грн. 10.06.2014 Додатковою угодою № 151308N2-30 внесено зміни до вказаного пункту Генеральної кредитної угоди та визначено, що Ліміт Генеральної угоди: 1 312 000 000 грн.

Додатковою угодою № 151308N2-31 від 30.07.2014 внесено зміни до Генеральної угоди, зокрема крім Банку та Позичальників (ПрАТ "Креатив", Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів", Приватного підприємства "Еллада", Публічного акціонерного товариства "Яготинське хлібоприймальне підприємство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Креатив Постач", Товариства з обмеженою відповідальністю "Креатив Трейд") до Генеральної угоди приєднався Позичальник-8 - ТОВ "Регіонпродукт-Україна". Крім того вказаною Додатковою угодою внесено зміни до пункту 4.5.1 Генеральної угоди і її Ліміт встановлено у розмірі 1 760 000 000 грн.

Ліміт заборгованості за Кредитним договором встановлюється в порядку та на умовах, визначених у Кредитному договорі, укладеному Банком з Позичальником, який є невід'ємною частиною Генеральної угоди (п.п. 4.5.2 Генеральної кредитної угоди).

Згідно з підпунктом 4.5.3 Генеральної кредитної угоди загальна сума всіх чинних лімітів заборгованості за Кредитними договорами в будь-який момент дії Генеральної угоди не може перевищувати суми загального розміру заборгованості за Генеральною угодою.

У відповідності до пункту 10.1 Генеральної кредитної угоди остання набирає чинності з дати її підписання повноважними представниками Позичальника та Банку і залишається чинною до дати повного виконання сторонами зобов'язань за Генеральною угодою.

Як встановлено господарським судом, у подальшому після укладення вказаної Генеральної кредитної угоди між сторонами укладено низка Додаткових угод до цієї Генеральної кредитної угоди за номерами з 151308N2-1 по 151308N2-32 про внесення до неї змін.

Зокрема, Додатковою угодою від 14.03.2013 № 151308N2-23 до Генеральної кредитної угоди преамбулу Генеральної кредитної угоди викладено у новій редакції, згідно з якою збільшено кількість позичальників:

- Приватне акціонерне товариство "Креатив" - Позичальник 1;

- Приватне акціонерне товариство "Завод модифікованих жирів" - Позичальник 2;

- Приватне підприємство "Еллада" - Позичальник 3;

- Публічне акціонерне товариство "Яготинське хлібоприймальне підприємство" - Позичальник 4;

- Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Протеїн-Продакшн" - Позичальник 5;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Креатив Постач" - Позичальник 6;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Креатив Трейд" - Позичальник 7.

Додатковою угодою від 30.07.2014 № 151308N2-31 до Генеральної кредитної угоди, зокрема, змінено преамбулу Генеральної кредитної угоди, викладено її в новій редакції, згідно з якою до переліку позичальників включено також Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпродукт-Україна" (Позичальник 8).

В рамках укладеної Генеральної кредитної угоди між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та Приватним акціонерним товариством "Креатив" (Позичальник) укладено:

1) Кредитний договір від 21.08.2013 № 151213К17 (надалі за текстом - Кредитний договір № 151213К17).

За умовами даного Кредитного договору № 151213К17 Банк надає Позичальникові Кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах цього Договору (Кредит або кредитна лінія), а Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити Проценти за користування Кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором (пункт 3.1 Кредитного договору № 151213К17).

Ліміт кредитної лінії: 87 555 000,00 доларів США.

Ліміт кредитної лінії не може перевищувати ліміту Генеральної угоди (п.п. 3.2.1).

Кінцевий термін погашення Кредиту: 20 серпня 2016 року (п.п. 3.2.2).

Цілі кредиту: поповнення оборотних коштів, в тому числі для закупівлі насіння соняшника та соєвих бобів (п.п. 3.2.3).

Тип процентної ставки за користування Кредитом за Кредитним договором №151213К17 - фіксована. Проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником, виходячи з встановленої Банком процентної ставки у розмірі 10,5% річних (п.п. 3.2.4).

Між Банком та Позичальником укладено додаткові договори до Кредитного договору № 151213К17 - від 28.08.2013 № 151213К17-1, від 11.09.2013 № 151213К17-2, від 13.09.2013 № 151213К17-3, від 11.12.2013 № 151213К17-4, від 13.12.2013 № 151213К17-5, від 19.12.2013 № 151213К17-7, від 20.12.2013 № 151213К17-8, від 23.12.2013 № 151213К17-9, від 25.12.2013 № 151213К17-10, від 27.12.2013 № 151213К17-11, від 11.01.2014 № 151213К17-13, від 10.06.2014 № 151213К17-14, від 16.06.2014 № 151213К17-15, від 07.07.2014 № 151213К17-16, від 22.07.2014 № 151213К17-17, від 24.07.2014 № 151213К17-18, від 28.07.2014 № 151213К17-19, від 22.08.2014 № 151213К17-20, від 26.08.2014 № 151213К17-21, від 10.09.2014 № 151213К17-22, від 16.10.2014 № 151213К17-23, від 02.12.2014 № 151213К17-24, від 30.06.2015 № 151213К17-25;

2) Кредитний договір від 10.06.2014 № 151214К12 (надалі за текстом - Кредитний договір № 151214К12).

За умовами даного Кредитного договору № 151214К12 Банк надає Позичальникові Кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії на умовах цього Договору (Кредит або кредитна лінія), а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом, комісії та інші платежі встановлені цим Договором (пункт 3.1 Кредитного договору № 151214К12).

Ліміт кредитної лінії: 20 000 000,00 доларів США (п.п. 3.2.1).

Кінцевий термін погашення Кредиту: 09 червня 2017 року (п.п. 3.2.2).

Цілі кредиту: рефінансування витрат на придбання сировини (насіння соняшника) (п.п. 3.2.3).

Тип процентної ставки за користування Кредитом за Кредитним договором № 151214К12 - змінювана (плаваюча). Процентна ставка за Кредитом з урахуванням Фінансової вигоди внаслідок Участі ЄІБ (процентна ставка за Кредитом) встановлюється таким чином: Базова ставка LIBOR_6m USD+8,15% річних, але не менше ніж 8,5% річних, та не більше 17,0% річних.

Порядок зміни процентної ставки за Кредитом визначено підпунктами 3.5.2, 3.5.3 та 3.5.4 цього Договору (п.п. 3.2.4).

Між Банком та Позичальником укладено додаткові договори до Кредитного договору № 151214К12 - від 22.08.2014 № 151214К12-1, від 30.06.2015 № 151214К12-2;

3) Кредитний договір від 19.09.2014 № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ (надалі за текстом - Кредитний договір № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ).

За умовами даного Кредитного договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ Банк надає Позичальникові Кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії в рамках реалізації спільного з МБРР Проекту з енергоефективності на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Проценти за Кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором (пункт 2.1).

Ліміт кредитної лінії 5 266 437,00 доларів США.

Сума Основного боргу в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на кожну поточну дату не може перевищувати 74 237 145,28 грн. (п.п. 2.3.1).

Кінцевий термін погашення Кредиту: 18 вересня 2019 року.

Тип процентної ставки за Кредитом: змінювана (плаваюча) (п.п. 3.1.1).

Розмір процентної ставки за Кредитом визначається таким чином: Базова ставка LIBOR для доларів США (6м) + 8,68% річних, але не менше ніж 9% річних та не більше 17,0% річних.

На дату підписання сторонами цього Договору Базова ставка LIBOR для доларів США (6м) становить 0,32% річних.

Розмір процентної ставки за Кредитом на дату підписання сторонами цього Договору становить 9,0% річних (Базова ставка LIBOR для доларів США (6м) (0,32% річних+8,68% річних, але не менше ніж 9% річних та не більше ніж 17% річних) (п.п. 3.1.2).

Розмір процентної ставки за Кредитом змінюється у випадках та в порядку, які передбачені пунктом 4.1 цього Договору (п.п. 3.1.3).

Проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного місяця за кожен день користування Кредитом на основі Банківського року.

Між Банком та Позичальником укладено додаткові договори до Кредитного договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ - від 02.12.2014 № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ-1, від 30.06.2015 № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ-2.

23.05.2012 між Банком та ІП „Ліга" укладено Договір застави № 151312Z7 (надалі - Договір застави від 23.05.2012, а.с. 189-191, том 3), відповідно до пункту 1.1. якого заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 17.11.2008 № 151308N2 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі - Кредитний договір), укладеної між Заставодержателем, ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів" (далі разом та окремо - Боржник), відповідно до якої Заставодержатель, при виконанні Боржником певних її умов, проводить Кредитні операції в межах ліміту, встановленому в розмірі, що не перевищує еквівалент 64 000 000 доларів США, на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 17.11.2014, з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

Відповідно до пункту 1.2. Договору застави від 23.05.2012 Заставодавець з метою забезпечення викладених в Кредитному договорі зобов'язань Боржника заставляє виробниче обладнання, що знаходиться у власних приміщеннях Заставодавця за адресою: Кіровоградська обл., Компаніївський р-н, смт. Компаніївка, вул. Калініна, буд. 1б, яке є Предметом застави за цим Договором, а саме згідно переліку, наведеному у Договорі застави від 23.05.2012.

Згідно пункту 1.3. Договору застави від 23.05.2012 Заставодавець підтверджує, що він є власником Предмету застави і відповідно до чинного законодавства України має право його відчужувати; Предмет застави не є предметом застави за іншими договорами, жодним способом не відчужений, вільний від боргів і не перебуває в спорі, під арештом чи забороною відчуження, нікому іншому не переданий.

09.11.2012 між Банком та ІП „Ліга" укладено Договір про внесення змін до Договору застави від 23.05.2012, відповідно до якого пункт 1.1. Договору застави від 23.05.2012 викладено в іншій редакції: „Заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 17.11.2008 № 151308N2 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі - Кредитний договір), укладеної між Заставодержателем, ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів" (далі разом та окремо - Боржник), відповідно до якої Заставодержатель, при виконанні Боржником певних її умов, проводить Кредитні операції в межах ліміту, встановленому в розмірі, що не перевищує 1 073 300 000 грн, на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 17.11.2014, з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

Договір застави від 23.05.2012 підписаний обома сторонами, скріплений печатками, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. та зареєстрований у реєстрі за № 1406.

Договір про внесення змін від 09.11.2012 до Договору застави від 23.05.2012 підписаний обома сторонами, скріплений печатками, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. та зареєстрований у реєстрі за № 3054.

15.03.2013 між Банком та ІП „Ліга" укладено Договір застави № 151213Z14 (надалі - Договір застави від 15.03.2013), відповідно до пункту 1.1. якого заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 17.11.2008 № 151308N2 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі - Кредитний договір), укладеної між Заставодержателем, ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів", ПП „Еллада", ПАТ „Яготинське хлібоприймальне підприємство", ТОВ „Протеїн-Продакшн", ТОВ „Креатив Постач", ТОВ „Креатив Трейд" (далі разом та окремо - Боржник), відповідно до якої Заставодержатель, при виконанні Боржником певних її умов, проводить кредитні операції в межах ліміту, встановленому в розмірі, що не перевищує 1 073 300 000 грн, на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 17.11.2014, з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

Відповідно до пункту 1.2. Договору застави від 15.03.2013 Заставодавець з метою забезпечення викладених в Кредитному договорі зобов'язань Боржника заставляє виробниче обладнання, вказане у Таблиці, яке є Предметом застави за цим Договором.

Згідно пункту 1.3. Договору застави від 15.03.2013 Заставодавець підтверджує, що він є власником Предмету застави і відповідно до чинного законодавства України має право його відчужувати; Предмет застави жодним способом не відчужений, вільний від боргів і не перебуває в спорі, під арештом чи забороною відчуження, нікому іншому не переданий; не є предметом застави за іншими договорами, окрім як за договором застави від 23.05.2012 №151312Z7, укладеним між ІП „Ліга" та Банком, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Томаз В.І., за реєстровим № 1406. Укладенням цього Договору Заставодержатель надає згоду на передачу Предмету застави в наступну заставу за цим Договором.

Договір застави від 15.03.2013 підписаний обома сторонами, скріплений печатками, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. та зареєстрований у реєстрі за № 372.

21.08.2013, 28.05.2014, 10.06.2014 Договорами про внесення змін вносились зміни до Договору застави від 15.03.2013. Такі договори про внесення змін підписані обома сторонами та посвідчені приватним нотаріусом Томаз В.І.

Укладений між сторонами Договір застави від 15.03.2013 розірвано, що підтверджується Договором від 07.08.2014 про розірвання Договору застави № 151213Z14 від 15.03.2013, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. 07.08.2014, зареєстровано в реєстрі №1286 (а.с.188, том 3).

30.07.2014 між Банком та ІП „Ліга" укладено Договір застави № 151214Z32 (надалі - спірний Договір застави), відповідно до пункту 1.1. якого заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 17.11.2008 № 151308N2 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі - Кредитний договір), укладеної між Заставодержателем, ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів", ПП „Еллада", ТОВ „Креатив Постач", ТОВ „Креатив Трейд", ПАТ „Яготинське хлібоприймальне підприємство", ТОВ „Протеїн-Продакшн", ТОВ „Регіонпродукт-Україна" (далі разом та окремо - Боржник), відповідно до якої Заставодержатель, при виконанні Боржником певних її умов, проводить кредитні операції в межах ліміту, встановленому в розмірі, що не перевищує 1 760 000 000 грн, на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 15.11.2024, з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

Відповідно до пункту 1.2. спірного Договору застави Заставодавець з метою забезпечення викладених в Кредитному договорі зобов'язань Боржника заставляє виробниче обладнання, вказане у Таблиці, яке є Предметом застави за цим Договором.

Згідно пункту 1.4. спірного Договору застави Заставодавець підтверджує, що він є власником Предмету застави і відповідно до чинного законодавства України має право його відчужувати; Предмет застави жодним способом не відчужений, вільний від боргів і не перебуває в спорі, під арештом чи забороною відчуження, нікому іншому не переданий; не є предметом застави за іншими договорами, окрім як за Договором застави від 15.03.2013 №151213Z14, укладеним між ІП „Ліга" та Банком, посвідченим Томаз В.І., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим № 472. Укладенням цього Договору Заставодержатель надає згоду на передачу Предмету застави в наступну заставу за цим Договором.

Як вже встановлено господарським судом Договір застави від 15.03.2013 №151213Z14, укладений між ІП „Ліга" та Банком, посвідчений Томаз В.І., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим № 472, на який міститься посилання у пункті 1.4. спірного Договору застави, 07.08.2014 розірвано сторонами.

При розгляді позову ІП "Ліга та позову третьої особи TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так відповідно до частини 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частина 5 статті 203 ЦК України визначає, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частини 6 статті 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивач зазначає про недійсність Договору застави, посилаючись на статтю 548 ЦК України, з огляду на недійсність Генеральної угоди, оскільки остання не відповідає приписам чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, позивач вказує, що при укладенні Генеральної угоди сторонами не узгоджено строки (пункт 4.3.) користування кредитом, хоча включення в умови Генеральної угоди, зокрема в її предмет, положення про строки користування Кредитом свідчить про істотність даної умови для кожної із сторін при укладенні правочину.

Проте як випливає з умов Генеральної угоди у пункті 4.3. вказується строк користування Кредитом за Генеральною угодою, у першій редакції - до 17.11.2011, з внесенням змін цей строк становить до 15.11.2024 (в редакції Додаткової угоди № 151308N2-31 від 30.07.2014).

Отже твердження позивача щодо неузгодження вказаної істотної умови є хибними.

Крім того позивач стверджує, що наявний факт підміни сторонами Генеральної угоди її тексту, зазначаючи, що примірники Генеральної угоди, надані йому Боржником 1 та Боржником 7 містять відмінності. Проте доказів на підтвердження таких доводів позивач не надав, незважаючи на неодноразове витребування таких доказів господарським судом. Слід зазначити, що ухвала про порушення провадження у справі датована 28.01.2016, тобто протягом майже 11 місяців позивач так і не спромігся надати докази на підтвердження своїх доводів.

Господарським судом оглянуто оригінал Генеральної угоди з усіма внесеними змінами до неї, що був наданий відповідачем.

Крім того господарський суд допускає вказані розбіжності при наданні примірників Генеральної кредитної угоди станом на різні дати їх укладення, оскільки до Генеральної угоди, як зазначалось вище, вносилась велика кількість змін і така Генеральна угода викладалась у новій редакції.

Ще однією підставою для визнання Договору застави недійсним позивач вказує на навмисне введення його відповідачем в оману щодо обставин, які мають істотне значення при його укладенні, оскільки позивач надавав у заставу майно з розрахунку забезпечення вимог за Генеральною угодою саме групи Позичальників у складі ПрАТ „Креатив", ТОВ „Завод модифікованих жирів", ПАТ „Яготинське ХПП", ТОВ „Протеїн-Продакшн", ТОВ „Креатив постач", ТОВ „Креатив Трейд", ТОВ „Регіонпродукт-Україна", виходячи з їх фінансового стану та перспектив розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У даному випадку включення до складу Позичальників інших осіб, крім ПрАТ „Креатив", відбувалось за бажанням таких осіб, які добровільно підписували Генеральну угоду та вносили зміни до неї, чим самим приєднувались до Генеральної угоди. Те, що вони в рамках такої Генеральної угоди не укладали Кредитних договорів і не брали кошти у Банку на умовах Генеральної угоди є їх власним рішенням. Доказів звернення до Банку і ненадання коштів у кредит іншим Позичальникам за Генеральною угодою, окрім ПрАТ „Креатив", господарському суду не подано, а отже відсутня відповідальність Банку за неукладення Кредитних договорів в рамках Генеральної угоди іншими Позичальниками. Крім того зазначені обставини не свідчать про наявність обману Банком позивача.

Таким чином у господарського суду відсутні підстави піддавати сумніву дійсність Генеральної угоди та визнавати недійсним Договір застави.

У задоволенні позову ІП „Ліга" слід відмовити.

Щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, то останнє для визнання Договору застави недійсним визначає такі підстави:

- існування попереднього договору від 16.09.2013, який було укладено між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія" про укладення основного договору - договору купівлі-продажу майна;

- існування договору про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014, що укладено між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, згідно якого всі права та обов'язки покупця перейшли до Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED.

На думку третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, договір купівлі-продажу є укладеним, враховуючи таке. Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED надало ІП "Ліга" повідомлення про укладення основного договору купівлі-продажу рухомого майна та проект договору купівлі-продажу, підписаний покупцем, листом від 05.01.2016 ІП "Ліга" повідомило Компанію TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED про відмову в укладенні договору купівлі-продажу та передачі у власність Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED майна, обґрунтовуючи відмову тим, що рухоме майно визначене в додатку до основного договору (який є тотожним додатку за попереднім договором) є предметом застави за договором застави № 151214Z32 від 13.07.2014, укладеного ІП „Ліга" та ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України".

За твердженням третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ІП „Ліга" відмовило їй в укладенні договору купівлі-продажу та передачі у власність майна, чим порушило її права та інтереси. Водночас третя особа вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства та умов попереднього договору сторони у повній мірі узгодили всі умови договору купівлі-продажу, необхідні для передачі майна та права власності на нього, а тому договір купівлі-продажу є укладеним, а відмова ІП „Ліга", висловлена у листі від 05.01.2016 є відмовою продавця передати проданий товар. Договір застави має бути визнаний недійсним, оскільки він укладений після укладення правочину, яким вирішено розпорядитися спірним майном шляхом передачі у власність іншій юридичній особі - Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, а власник майна не може укласти два правочини щодо розпорядження одним і тим самим майном взаємовиключним способом. При укладенні договору застави було порушено приписи статті 756 Цивільного кодексу України, оскільки договір застави укладено щодо майна, яке не може бути відчужене його власником й на яке не може бути звернено стягнення.

Господарський суд з моменту прийняття позовної заяви третьої особи (ухвала від 12.03.2016) витребовував докази на підтвердження доводів, викладених у такій заяві, проте на день вирішення спору по суті, через 8 місяців третя особа так і не подала таких доказів: ні попереднього Договору, укладеного між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія", ні Договору відступлення права вимоги, тому вимоги Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED не підтверджені жодними доказами.

Водночас господарський суд вважає за необхідне зазначити, що наявність Договорів застави від 23.05.2012 та від 15.03.2013 спростовує доводи третьої особи щодо неперебування у заставі майна, яке було об'єктом застави згідно Договору застави та було об'єктом продажу за попереднім договором, укладеним між ІП "Ліга" та СТОВ "Вікторія", та необхідність визнання Договору застави недійсним у зв'язку із виниклим зобов'язанням ІП "Ліга" перед третьою особи щодо передачі майна, що у майбутньому стало предметом застави за Договором застави. Вказане випливає з того, що майно ІП "Ліга" з 23.05.2012 безперервно перебувало у заставі Банку і ІП "Ліга" не могло його відчужити за жодним договором.

З огляду на викладене, недоведеність належними доказами у розумінні статей 33,34 Господарського процесуального кодексу України обставин, на які міститься посилання у позові, вимоги Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED теж є безпідставними, які не ґрунтуються на жодних доказах, а тому у позові Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED про визнання недійсним Договору застави від 30.07.2014 №151214Z32, укладеного між ІП „Ліга" та Банком, посвідченого Руденко Н.П., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу за реєстровим № 408, також слід відмовити.

Враховуючи безпідставність вимог ІП "Ліга" та Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED про визнання недійсним спірного Договору застави відсутні підстави для задоволення похідної вимоги щодо припинення обтяження рухомого майна, вчиненого на підставі Договору застави від 30.07.2014 №151214Z32, укладеного між ІП „Ліга" та Банком, посвідченого Руденко Н.П., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу за реєстровим № 408. Крім того позивачем та третьою особою не доведено, що дана вимога заявлена до належного відповідача, відповідачів відповідно.

Судовий збір сплачений ІП "Ліга" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED не відшкодовується, оскільки в силу приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на таких позивачів.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

У задоволенні позову Іноземного підприємства "Ліга" відмовити.

У задоволенні позову Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 19.12.2016.

Суддя Є. М. Наливайко