РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016Справа №910/18289/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд»
Прозобов'язання визнати грошові вимоги та включення їх до реєстру
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Каракоця О.Р.- предст. за дов.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 198 905,66 грн та включення зазначених вимог до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Київгорбуд».

Ухвалою суду від 10.10.2016 було порушено провадження по справі № 910/18289/16, розгляд справи призначено на 24.10.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2016 надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 24.10.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд відклав розгляд даної справи до 07.11.2016.

Представником позивача 02.11.2016 через канцелярію суду було подано письмові пояснення по справі, а в судовому засіданні 07.11.2016 надані усні пояснення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 07.11.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд відклав розгляд даної справи до 05.12.2016.

Представник позивача 05.12.2016 у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 05.12.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.п. 3.9.1.-3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81 1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в матеріалах справи документами.

В судовому засіданні 05.12.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2007 між ТОВ «Київгорбуд» та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання овердрафтового кредиту № 30-07 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 10.01.2008, відповідно до п. 1.1. умов договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснити овердрафтовое обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на рахунку позичальника №3152 відкритому в банку, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, встановленого відповідно з п. 1.3. договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно із п 1.3. умов, ліміт, за умовами договору, - сума грошових коштів, в межах якої Банк зобов'язується оплачувати розрахункові документи позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами НБУ.

В період дії договору ліміт перераховується банком не менше одного разу на місяць не пізніше 5 числа кожного місяця. Зміна ліміту здійснюється за згодою сторін і вважається прийнятою на дату укладення додаткової угоди про розмір знову встановленого ліміту. На момент підписання цього договору ліміт складає суму, встановлену, в п. А.2.

Відповідно до п. А. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання овердрафтового кредиту № 30-07 від 17.04.2007, ліміт даного кредиту договору становить 47 000,00 грн на сплату страхових платежів у випадку і в порядку, передбачених п.п. 2.1.6, 2.2.14 цього договору.

За умовами п. А.3 додаткової угоди № 1 до договору про надання овердрафтового кредиту № 30-07 від 17.04.2007, проведення платежів клієнта в порядку, встановленому цим договором, здійснюється банком в термін до 16 квітня 2008 року.

Відповідно до п. А.4 даної додаткової угоди, період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

У відповідності до п. 4.1. умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.7 Договору. Порядок розрахунку відсотків:

4.1.1 за 1-й день користування кредитом відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу « 1-3-дня»;

4.1.2. у разі непогашення кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 4-7 днів»;

4.1.3 у разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 8-15 днів»;

4.1.4. у разі непогашений кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 16-30 днів»;

4.1.5. у разі непогашений кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюється підвищена процентна ставка, визначена в п. 4.2. договору.

Згідно до п. А 7 даної додаткової угоди, для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка на момент розрахунку залежить від строку існування непогашеного залишку за кредитом і визначається наступною таблицею: строк користування кредитом 1-3 дні - 13,5 %, протягом 4-7 днів - 14,5 %, протягом 8-15 днів - 18,5 %, протягом 16-30 днів - 19,0 %. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в період безперервного користування кредитом, визначеного в п. А.4 не впливає на зміну початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Згідно із п. 4.2 договору, у відповідності зі ст. 212 ЦКУ в разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 договору, позичальник сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. А.6 договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов договору, встановленого п. А. 8 договору).

Умовами п. А.8 договору передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань щодо погашення кредиту клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 38 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно із п. 4.2 договору, у відповідності зі ст. 212 ЦКУ в разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 договору, позичальник сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. А.6 договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов договору, встановленого п. А. 8 договору).

Відповідно до змісту пункту 5.1 умов, у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4., 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4, 4.7 позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня сплачується в гривні.

Позивачем зазначено, що відповідач свої зобов'язання за договором овердрафту не виконав, у зв'язку з чим станом на 21.07.2016 заборгованість останнього становить 198 905,66 грн, яка складається з наступного: 38 688,45 грн - заборгованість за кредитом; 55 069,78 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 105 147,43 грн - заборгованість по пені.

В обґрунтування позву ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців йому стало відомо, що з 10.04.2008 ТОВ «Київгорбуд» перебуває в стані припинення.

29.07.2016 ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено ТОВ «Київгорбуд» заяву з кредиторськими вимогами № 20141013РВ1556 від 28.07.2016. Разом з тим, вищезазначена заява була повернута неврученню, що свідчить про протиправне ухилення ліквідаційної комісії ТОВ «Київгорбуд» від виконання обов'язку щодо визнання реально існуючої заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» та включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок коштів та майна особи, яка ліквідується.

Враховуючи вищезазначене, позивач з вернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в якому просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк у розмірі 198 905,66 грн та включення зазначених вимог до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Київгорбуд».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Внаслідок укладання договору банківського обслуговування, у вигляді заяви на відкриття рахунку від 03.06.2011, між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З системного аналізу вищевикладених положень, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем порушені договірні зобов'язання у частині своєчасного повернення кредитних коштів, жодних повідомлень/претензій щодо незгоди із умовами надання грошових коштів не висувалось, будь-яких доказів погашення відповідачем заборгованості в строки, встановлені у договорі, суду не надано, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 38 688,45 грн.

Сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом, згідно приведеного банком та перевіреного судом розрахунку заборгованості складає 55 069,78 грн. Крім того, у зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу пеню, розмір якої за розрахунками позивача, становить 105 147,43 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач є кредитором відповідача з грошовими вимогами загалом на суму 198 905,66 грн., розмір яких документально підтверджений та не оспорений відповідачем.

Як вбачається із спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» перебуває в стані припинення з 10.04.2008 за рішенням засновників.

За приписами ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Оскільки станом на момент винесення ухвали про порушення провадження у справі № 910/18289/16 та станом на момент прийняття рішення по справі № 910/18289/16, справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» не порушена, і відповідно не оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство, а отже позовні вимоги позивача по даній справі підлягають вирішенню по суті за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Із наявної в матеріалах справи реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» судом встановлено, що 09.04.2008 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд» на якому були присутні його учасники: ОСОБА_2, що володіє 50 % статутного капіталу та ОСОБА_3, що володіє 50 % статутного капіталу. На зазначених зборах його учасниками було вирішено ліквідувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд», створити ліквідаційну комісію з припинення ТОВ «Київгорбуд» у складі Голова ліквідаційної комісії - ОСОБА_4, член ліквідаційної комісії - ОСОБА_5. Голову ліквідаційної комісії зобов'язано вчинити всі необхідні заходи щодо ліквідації Товариства відповідно до чинного законодавства та в порядку, встановленому статутом ТОВ «Київгорбуд». Для прийняття претензій кредиторів встановити в термін - протягом двох місяців від дати публікації у спеціальному друкованому засобі масової інформації повідомлення про ліквідацію Товариства.

Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах реєстраційної справи наявна заява ОСОБА_2 від 21.05.2008 згідно якої, останній як власник 50 % статутного фонду ТОВ «Київгорбуд» виступив проти ліквідації зазначеного товариства.

Також в матеріалах зазначеної реєстраційної справи міститься рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгорбуд», згідно якого ОСОБА_2, як власник 50 % статутного фонду ТОВ «Київгорбуд» виступив проти ліквідації зазначеного товариства.

11.08.2008 ОСОБА_6 на підставі довіреності, виданої директором ТОВ «Київгорбуд», держаному реєстратору були подані документи для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу».

З огляду на те, що в матеріалах реєстраційної справи відсутні докази, які свідчили б про вчинення дій направлених на припинення юридичної особи (відсутність опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи, а також встановлення порядку і строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється), з урахуванням заяви учасника товариства про відмову від припинення юридичної особи, а також вчинення директором дій направлених на підтвердження відомостей про юридичну особу, то суд приходить до висновку про передчасність вимог позивача.

Статтею 112 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

З огляду на норми вищезазначеної статті, заявлення вимог кредиторами можливо лише у строк встановлений ліквідаційною комісією для їх пред'явлення. З огляду на те, що в матеріалах справи, а також в матеріалах реєстраційної справи відсутні докази, які свідчили б про процес ліквідації ТОВ «Київгорбуд», то зазначене виключає можливість заявлення ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача з кредиторськими вимогами в порядку статті 112 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що на момент звернення до суду з позовом права ПАТ КБ «Приватбанк» порушені не були, що, в свою чергу, виключає можливість задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

12.12.2016

Суддя О.М. Спичак