ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа № 914/2459/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Лагдан Ю.О.

розглянув апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ОСОБА_2) Галлізинг б/н і дати (вх. № 01-05/5078/16 від 27.10.2016 року) та Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова №В-1/51718526 від 21.10.2016р. (вх. №01-05/5118/16 від 01.11.2016 року)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 р. про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р.

у справі №914/2459/15 (суддя Юркевич М.В.)

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_2 Галлізинг, м. Львів

про стягнення 95 463,79 грн., розірвання договору оренди та виселення з нежитлових приміщень,

за участю представників:

від ДВС: ОСОБА_3 представник (довіреність в матеріалах справи);

від позивача: ОСОБА_4 представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не зявився (належно повідомлений).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у звязку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 р. (головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Скрипчук О.С.) прийнято до провадження та призначено судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 Галлізинг на 15.11.2016 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2016 р. (головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Скрипчук О.С.) прийнято до провадження та призначено апеляційну скаргу Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 Галлізинг на 15.11.2016 р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Скрипчук О.С. розпорядженням керівника апарату суду №689 від 14.11.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.11.2016р. до складу колегії входять: головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Юрченко Я.О.

В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений п. 3 ч. 5 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII принцип незмінності судді, слід починати з початку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016р. (головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Юрченко Я.О.) відкладено розгляд справи на 29.11.2016р.

Відповідач у судове засідання участь уповноваженого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи списком згрупованих рекомендованих відправлень від 01, 07 та 16.11.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 р. у справі №914/2459/15 (суддя Юркевич М.В.) заяву Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р. у справі №914/2459/15 задоволено частково. Розяснено рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р. у справі №914/2459/15 в частині, а саме: 1) в чому саме полягає виселення ТОВ Галлізинг з нежитлових приміщень загальною площею 130,7 м. кв., що знаходяться по вул. Наукова, 29 у м. Львові. Розяснення: виселення ТОВ Галлізинг із вказаних нежитлових приміщень полягає у звільненні приміщення від присутності в ньому орендаря, в тому числі від майна орендаря, яке там знаходиться.; 2) чи має в результаті виселення ТОВ Галлізинг приміщення бути звільнене від всього майна, що там знаходиться, а саме приміщення повернуто Управлінню комунальної власності ДЕП ЛМР. Розяснення: в результаті виселення ТОВ Галлізинг із спірних нежитлових приміщень, останні повинні бути звільнені також від всього майна, яке належить відповідачу по справі. А приміщення має бути передано орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. В розясненні п. 3 прохальної частини заяви, а також в розясненні процедури виконання рішення відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 Галлізинг оскаржує ухвалу з тих підстав, зокрема, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 3 ст. 89 ГПК України, оскільки подання заяви про розяснення рішення суду допускається, виключно якщо воно ще не виконане, а у актах державного виконавця від 02.08.2016р., 11.08.2016р. та 13.09.2016р. зазначено, що рішення суду про виселення відповідача виконано. Зазначає, що зміст рішення є зрозумілим, а суд, зазначивши про передачу приміщень позивачу, вийшов за межі позовних вимог і постановив додаткове рішення. Стверджує, що порядок примусового виконання рішення передбачений ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 р. у справі №914/2459/15 в частині задоволення заяви позивача про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р., прийняти нове рішення, яким відмовити у розгляді заяви.

Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львова не погоджується з постановленою ухвалою та вважає її прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р. у справі №914/2459/15 є фактично виконаним, що підтверджується актами державного виконавця від 02.08.2016р., 11.08.2016р. та 13.09.2016р. Даними документами встановлено факт відсутності ОСОБА_2 Галлізинг та його майна за адресою, вказаною у виконавчому документі. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог щодо передачі нежитлових приміщень стягувачу. Апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 р. у справі №914/2459/15 в частині задоволення заяви позивача про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р., прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про розяснення рішення суду.

Учасники судового процесу не скористалися своїм правом та не надали відзивів на апеляційні скарги.

Заслухавши представників позивача та скаржника, розглянувши матеріали справи, судова колегія прийшла до висновку про можливість прийняття в даному судовому засіданні постанови, при цьому судовою колегією встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2015 року у справі № 914/2459/15 (суддя Юркевич М.В.), яке набрало законної сили, позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 Галлізинг на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 95 463,79грн. заборгованості, розірвано договір оренди нежитлових приміщень №Ф-0128 від 30.05.2001р. укладений між Управлінням ресурсів департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради та Дочірнім підприємством компанія Галлізинг ОСОБА_2 Транс-Лізинг, виселено ОСОБА_2 Галлізинг з нежитлових приміщень загальною площею 130,7 м.кв., що знаходяться по вул. Наукова, 29 у м. Львові (а.с. 67-77, т.1). Дане рішення постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2016р. у справі № 914/2459/15 залишено без змін (а.с. 174-179, т.1).

09.06.2016 р. на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015 року у справі № 914/2459/15 видано накази (а.с. 181, 182, т.1).

15.09.2016р. до суду першої інстанції від Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради надійшла заява про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р. у справі №914/2459/15 (а.с. 187-188, т.1).

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України (ч. 5 ст. 124 Конституції України, у редакції станом на час винесення оскаржуваної ухвали).

У відповідності до ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ГПК України (зі змінами та доповненнями станом на час винесення оскаржуваної ухвали) суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

З аналізу вищенаведеної правової норми випливає, що розяснення рішення, ухвали це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення у більш зрозумілій формі, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз`яснюючи рішення, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не скасоване на момент звернення по його роз'яснення. В іншому разі господарський суд відмовляє в його роз'ясненні, а якщо рішення скасовано в певній частині, - роз'яснює його в тій частині, в якій рішення залишено без змін (залишено в силі), а в решті відмовляє у роз'ясненні. Суд нижчої інстанції також не вправі роз'яснювати судові рішення суду вищої інстанції, в тому числі про зміну чи скасування рішення суду нижчої інстанції. (абз. 2, 3 п. 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення" зі змінами згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10.07.2014 р. №6).

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015 року у справі № 914/2459/15, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2016р., яке просив розяснити заявник, суд виселив ОСОБА_2 Галлізинг з нежитлових приміщень загальною площею 130,7 м.кв., що знаходяться по вул. Наукова, 29 у м. Львові.

Оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду надано розяснення, що «виселення ТОВ Галлізинг із вказаних нежитлових приміщень полягає у звільненні приміщення від присутності в ньому орендаря, в тому числі від майна орендаря, яке там знаходиться. В результаті виселення ТОВ Галлізинг із спірних нежитлових приміщень, останні повинні бути звільнені також від всього майна, яке належить відповідачу по справі. А приміщення має бути передано орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради». Судом першої інстанції відмовлено в розясненні п. 3 прохальної частини заяви, а також в розясненні процедури виконання рішення.

Пунктом 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, розяснено, що відповідно до вимог статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення або зміст наказу є незрозумілими, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення такого рішення чи змісту документа. Господарський суд першої інстанції, який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути заяву державного виконавця у десятиденний строк з дня її надходження і за необхідності дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту виконавчого документа, не змінюючи їх редакції. Роз'яснення рішення, ухвали здійснюється господарським судом за правилами статті 89 ГПК. В ухвалі про роз'яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

У поданій заяві заявник також просив розяснити резолютивну частину рішення в частині того, яким способом виконати рішення суду в частині виселення ОСОБА_2 Галлізинг у випадку наявності в приміщенні незаконних суборендарів, інших фізичних чи юридичних осіб. У цій частині суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у розясненні вищенаведеного, оскільки виконання рішення суду, а також його процедура регулюється окремим Законом України Про виконавче провадження, дане питання не було предметом розгляду по даній справі та стосується третіх осіб, які не були учасниками судового процесу.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою усуненні неясності судового рішення, викладено рішення у більш зрозумілій формі, але при цьому не змінивши його змісту і без втручання в ті питання, які не були предметом судового розгляду та не визначивши порядок здійснення виконавчого провадження.

У поданих апеляційних скаргах скаржники посилаються на те, що, на їх думку, рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2015р. у справі №914/2459/15 є фактично виконаним, що підтверджується актами державного виконавця від 02.08.2016р., 11.08.2016р. та 13.09.2016р., подання заяви про розяснення рішення суду допускається, виключно якщо воно ще не виконане.

Згідно акта державного виконавця від 02.08.2016р. ВП №51718526 за адресою м. Львів, вул. Наукова, 29 ОСОБА_2 Галлізинг фактично не знаходиться та господарської діяльності не проводить (а.с. 201, т. 1). У акті державного виконавця від 11.08.2016р., підписаного також представниками стягувача, вказано, що за адресою м. Львів, вул. Наукова, 29 фактично не знаходиться та господарської діяльності не проводить більше року, приміщення передано по договору суборенди ОСОБА_5(а.с. 200, т. 1).

Згідно акту державного виконавця від 13.09.2016р. приміщення звільнені від боржника ОСОБА_2 Галлізинг, його майна, домашніх тварин та встановлено заборону користуватись цим приміщенням. Зазначено, що за адресою м. Львів, вул. Наукова, 29 знаходиться суборендар ОСОБА_5, з приводу чого представником стягувача зроблено зауваження, оскільки Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради не надавало погодження (а.с. 199, т.1).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. (надалі Закон № 606-XIV), чинного на час винесення оскаржуваної ухвали, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49 Закону № 606-XIV).

У судовому засіданні 15.11.2016р. представниками позивача подано копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.10.2016р. ВП №51718526, яку долучено до матеріалів справи (а.с. 5, т. 2). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на час звернення стягувача до суду з заявою про розяснення рішення суду та винесення оскаржуваної ухвали виконавче провадження №51718526 не було закінченим, а судом першої інстанції не порушено вимог ч. 3 ст. 89 ГПК України.

Виходячи з наведених норм, та вищевказаних обставин справи, суд першої інстанції, врахувавши викладені в заяві про роз'яснення судового рішення від 15.09.2016р. у даній справі обставини, щодо труднощів, що виникли при його виконанні, правомірно, в межах вищенаведених норм, роз'яснив вказане судове рішення, про що виніс відповідну ухвалу. Дії місцевого господарського суду щодо розгляду заяви про роз'яснення судового рішення у даній справі, а також зміст винесеної ним ухвали про роз'яснення судового рішення є правомірними та знаходяться в правовій площині.

На підставі викладеного, з врахуванням норми ст. 89 ГПК України, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг на ухвалу суду слід покласти на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на апелянтів.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 05.12.2016р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Юрченко Я.О.