ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Справа № 904/4930/15
Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палія В.В., Студенця В.І., за участі представників сторін В. Максименка (дов. від 17.03.2014), О. Чернової (дов. від 26.05.2015), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 серпня 2016 року у справі № 904/4930/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" в особі відокремленого підрозділу-відділення "Дніпропетровська міжрегіональна дирекція" публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", про стягнення та за зустрічним позовом про визнання договорів оренди недійсними,

УСТАНОВИВ:
У червні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" в особі відокремленого підрозділу-відділення "Дніпропетровська міжрегіональна дирекція" публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про стягнення 97 250 грн 34 коп. основного боргу, 10 312 грн 27 коп. пені, 4 598 грн 44 коп. інфляційних втрат, 847 грн 58 коп. річних з підстав неналежного виконання умов договору від 23 червня 2014 року № 1/1 оренди нежилого приміщення в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів (з урахуванням уточнених позовних вимог).

Відповідач позов не визнав, посилаючись на ліквідацію Третього відділення публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", що зумовлює дострокове припинення договору оренди.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року позов задоволено. Проте постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 2 грудня 2015 року рішення скасовано з мотивів порушення господарським судом правил територіальної підсудності. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року справу № 904/4930/15 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Заявою від 15 січня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 97 250 грн 34 коп. основного боргу, 26 261 грн 34 коп. пені, 6 485 грн 11 коп. інфляційний втрат і 2 161 грн 32 коп. річних.

Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" подало зустрічну позовну заяву про визнання договорів від 23 червня 2014 року № 1/1 та 1/2 оренди нежилого приміщення недійсними з тих підстав, що сторони їх вчинили для приховання іншого правочину.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14 березня 2016 року (суддя В. Босий), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 9 серпня 2016 року, первісний позов задоволено в частині стягнення 97 250 грн 34 коп. основного боргу, 17 853 грн 56 коп. пені, 6 485 грн 11 коп. інфляційних втрат і 2 161 грн 32 коп.; у решті первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено з мотивів безпідставності.

Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" просить рішення та постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 215, 216, 220, 235, 793 Цивільного кодексу України, статті 47 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, а в первісному позові відмовити в повному обсязі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 23 червня 2014 року сторони уклали договір оренди нежилого приміщення № 1/1 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач (орендодавець) зобов'язується передати, а відповідач (орендар) прийняти у строкове платне користування нежиле приміщення (далі - об'єкт оренди) загальною площею 88,6 м2, яке розташоване в будівлі за адресою: АДРЕСА_1

Умовами договору сторони погодили, що приміщення передається в оренду з метою розміщення відділення (філії) орендаря; розмір орендної плати за 1 (один) м2 приміщення становить суму в гривнях, еквівалентну 16,93 доларам США за курсом продажу орендарем долара США на день відповідного орендного платежу; загальна сума орендної плати на місяць визначається шляхом множення кількості квадратних метрів площі об'єкта оренди згідно з актом прийому-передачі на зазначений вище розмір орендної плати за один квадратний метр згідно з цим договором; загальна сума орендної плати на місяць становить суму в гривнях. еквіваленти) 1500 доларам США по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу; орендна плата сплачується щомісячно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу на зазначений в розділі 12 цього договору поточний рахунок орендодавця не пізніше 15 числа поточного місяця (у випадку якщо орендодавець не порушує строку згідно якого виставляється рахунок на оплату орендної плати), за який здійснюється оплата, на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури; орендодавець повинен вчасно виставляти такі рахунки орендареві на пізніше 5 числа поточного місяця (пункти 1.3, 6.1, 6.2, 6.9 договору)

Договором від 1 жовтня 2014 року сторони змінили розмір орендної плати (пункти 6.1 та 6.2 договору) - на період з 1 жовтня по 31 грудня 2014 року її розмір за 1 м2 приміщення становить суму в гривнях, еквівалентну 14, 67 доларам США по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу; загальна сума орендної плати на період з 1 жовтня по 31 грудня 2014 року на місяць визначається шляхом множення кількості квадратних метрів площі об'єкта оренди згідно з актом прийому-передачі на зазначений вище розмір орендної плати за один квадратний метр згідно з цим договором. Загальна сума орендної плати за місяць становить суму в гривнях, еквівалентну 1 300 доларам США за курсом продажу орендарем долара США на день відповідного орендного платежу за місяць.

Договором від 31 грудня 2014 року сторони погодили зміни розміру орендної плати (пункти 6.1 та 6.2 договору) - розмір орендної плати з 1 жовтня по 31 грудня 2014 року за 1 м2 приміщення становить 225, 73 гривень; загальна сума орендної плати за місяць становить 20 000 гривень.

Передачу об'єкта оренди контрагенти оформили актом від 23 червня 2014 року.

Позивач стверджує, що з березня по травень 2015 року відповідач орендну плату не платив і борг дорівнює 97 250 грн 34 коп.

Частинами 1 і 5 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За обставин невиконання відповідачем грошових зобов'язань, господарські суди, встановивши в його діях склад цивільного правопорушення, застосувавши до спірних правовідносин правила статті 193 Господарського кодексу України, статей 525 і 526 Цивільного кодексу України, обґрунтовано задовольнили позов у частині стягнення основного боргу.

Згідно з приписами статей 610 і 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та річних.

Отже, господарські суди обґрунтовано задовольнили позов у частині стягнення збитків від інфляції та річних.

Пунктом 9.4 договору сторони передбачили, що у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1 відсоток від належної до сплати суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє орендаря від проведення передбачених договором розрахунків.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 26 261 грн 34 коп., нарахованої за прострочення виконання грошового зобов'язання в період з 16 березня 2015 року по 15 січня 2016 року.

За правилами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже пеня нараховується за перші шість місяців прострочення, а не за весь період прострочення до подачі позову.

За обставин порушення відповідачем грошового зобов'язання, господарські суди на підставі пункту 9.4 договору, статей 230, 231 і 232 Господарського кодексу України, статті 549 Цивільного кодексу України правомірно задовольнили позов у частині стягнення пені, здійснивши її перерахунок.

Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" стверджує, що укладені сторонами 23 червня 2014 року договори оренди нежилого приміщення № 1/1 і № 1/2 є удаваними, оскільки вони були укладені сторонами для приховання іншого договору оренди нерухомого майна на строк з 23 червня 2014 року по 30 квітня 2020 року з метою уникнути його нотаріального посвідчення. Пунктом 10.1 договору визначено, що термін оренди об'єкту оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців 8 днів: з 23 червня 2014 року по 31 травня 2017 року включно, а пунктом 10.1 договору № 1/2 сторони погодили, що термін оренди об'єкту оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців: з 1 червня 2017 року по 30 квітня 2020 року включно.

За змістом статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як установлено господарськими судами, сторони уклали два договори одного об'єкту оренди. При цьому погоджений строк оренди за кожним з них не перевищує встановлений статтею 793 Цивільного кодексу України трирічний строк, а отже посилання публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на вимоги статті 235 Цивільного кодексу України є безпідставними.

За таких обставин господарські суди правомірно відмовили в задоволенні зустрічного позову.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду міста Києва від 14 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 серпня 2016 року у справі № 904/4930/15 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя В. В. Палій
Суддя В. І. Студенець