ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 грудня 2016 р. Справа № 918/1258/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Приватне підприємство "Наваро"

до відповідача ОСОБА_1 міська рада

про визнання незаконним та скасування рішення

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: представник ОСОБА_4

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Наваро" (надалі Позивач або Підприємство) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 міської ради (надалі Відповідач або Рада) в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №196 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б» та зобовязати відповідача - ОСОБА_1 міську раду прийняти рішення про надання підприємству дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 117 кв.м. на вулиці Коперника, 6-Б у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції торгового павільйону з подальшим обслуговуванням).

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням господарського суду Рівненської області від 28.02.2012 р. по справі № 5019/203/12 визнано дійсним Договір купівлі-продажу №лДГ-022466 від 01.11.2011р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Концерн-Хлібпром» та Приватним підприємством «Наваро», визнано за Приватним підприємством «Наваро» () право власності на торговий павільйон, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Коперника, 6 площею 30 кв.м. З метою реалізації свого законного права на користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, Приватне підприємство «Наваро» неодноразово зверталося до ОСОБА_1 міської ради із клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Згідно із рішенням ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б» клопотання Приватного підприємства «Наваро» було відхилене без зазначення жодних мотивів такої відмови. За таких обставин, позивач вважає, що рішення ОСОБА_1 міської ради не відповідає вимогам земельного законодавства, порушує права підприємства як власника обєкта нерухомого майна, тому підлягає захисту в порядку господарського судочинства.

ОСОБА_1 міська рада надала суду відзив на позов в якому заперечила проти задоволення позову з огляду на те, що Позивач посилається на положення ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України щодо мотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, які не можливо застосовувати до оскаржуваного рішення так як ці положення стосуються порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Зазначена стаття Земельного кодексу України не регулює питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки шляхом викупу. Тому не наведення підстав для відмови в рішенні ОСОБА_1 міської ради № 916 не порушує жодних прав Позивача. Крім того проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу на вул. Коперніка, 6-Б» розглядався постійними комісіями Рівнеради та пройшов відповідне погодження начальниками управлінь виконавчого комітету. Беручи до уваги рекомендації постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування та інших постійних комісій, а також враховуючи зауваження заступника міського голови Рівного, начальника Управління Держземагентства у м. Рівному, ОСОБА_1 міською радою було прийнято рішення № 916 від 23 червня 2016 року Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вул. Коперника, 6-Б. З огляду на вищевказане ОСОБА_1 міською радою як власником земельної ділянки, яка відповідно до Конституції та законів України наділена виключною компетенцією щодо питань регулювання земельних відносин, при прийняті свого рішення від 23.06.2016 № 916, були дотримані усі вимоги чинного законодавства України. Відтак, Відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Наваро до ОСОБА_1 міської ради відмовити повністю.

Крім того, 12 грудня 2016 року через канцелярію суду надійшла заява ПП "Наваро", відповідно до якої позивач просить суд в порядку ст.22 ГПК України змінити предмет позову, а саме: визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. № 916, в іншій частині позовні вимоги підтримує повністю.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

01 листопада 2011 року між ПАТ «Концерн Хлібпром», як продавцем та ПП «Наваро», як покупцем укладено договір купівлі-продажу № лДГ-022466 відповідно до якого ПП «Наваро» придбало у власність торговий павільйон площею 30 кв.м. за адресою: м. Рівне, вул. Коперника, 6.

Придбане нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці площею 87 кв.м., яка передана в оренду ПАТ «Концерн Хлібпром» терміном на 50 років на підставі Договору оренди від 14.06.2010 р., укладеного між ОСОБА_1 міською радою, як орендодавцем та ПАТ «Концерн Хлібопром», як орендарем та Додаткового договору від 06.07.2011 р.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви на імя відповідача - ОСОБА_1 міської ради від 17.10.2013 р. ПАТ Концерн Хлібпром» просило вилучити у них земельну ділянку у звязку із продажем торгового павільйону. Листом № 857/12 від 18.10.2013 р. ПАТ «Концерн Хлібпром» на імя відповідача - ОСОБА_1 міської ради просило передати земельну ділянку кадастровий номер :01:025:0311, на якій розташований торговий павільйон на вулиці Коперніка, 6 в м. Рівне ПП «Наваро», як реальному користувачу земельної ділянки, до якого право користування перейшло на підставі договору купівлі- продажу.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.02.2012 р. по справі № 5019/203/12 визнано дійсним Договір купівлі-продажу №лДГ-022466 від 01.11.2011р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Концерн-Хлібпром» та Приватним підприємством «Наваро», визнано за Приватним підприємством «Наваро» () право власності на торговий павільйон що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Коперника, 6 площею 30 кв.м.

Наказом управління містобудування та архітектури від 29.11.2012 р. №136 торгівельному павільйону присвоєно поштову адресу: м. Рівне, вул. Коперніка, 6-Б.

Право власності ПП «Наваро» на торговий павільон реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1 за адресою: м. Рівне, вул. Коперніка, 6-Б зареєстроване 15.02.2013 р. в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що стверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 901098 від 01.03.213 р..

03.04.2014 року ПП «Наваро» звернулося із клопотання до ОСОБА_1 міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0,0117 га для передачі у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції торгового павільйону з подальшим обслуговуванням) частково за рахунок земель житлової та громадської забудови, які знаходяться в оренді ПАТ «Концерн Хлібпром» площею 0,0087 га (договір оренди № 57 від 28.07.2010р. кадастровий номер земельної ділянки :01:025:0311) та частково за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови ОСОБА_1 міської ради площею 0030 га в м. Рівному на вулиці Коперніка, 6-Б. Рішення по клопотанню прийнято не було.

06.04.2015р. підприємство повторно звернулося із аналогічним клопотанням до відповідача. Рішення по суті прийнято не було.

03.11.2015р. приватне підприємство «Наваро» звернулося до відповідача із аналогічним клопотанням, вхідний номер у відповідача 05-5302 від 03.11.2015 р.

Листом від 08.08.2016 р. за №05-5302/15 за підписом міського голови ОСОБА_5 приватне підприємство «Наваро» повідомлено, що рішенням ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 приватному підприємству «Наваро» відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 117 кв.м. на вул. Коперніка, 6-Б у власність шляхом викупу для реконструкції торгового павільйону з подальшим обслуговуванням.

Згідно із рішенням ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б» клопотання приватного підприємства «Наваро» було відхилене без зазначення жодних мотивів такої відмови.

Відповідно до правової позиції, яка наведена у п. 1.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.11 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам за відповідності ст. 1 ГПК України складу сторін підвідомчі спори за участю органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі (в т.ч. щодо надання земельних ділянок у користування).

Як вказано у п.1.3 зазначеної постанови, у порядку господарського судочинства підлягають вирішенню, зокрема, спори про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Така ж норма закріплена і в п.1 ст.128

Статтею 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Така ж норма закріплена і в п.1 ст.128 ЗК України.

Відповідно до п.2 ст. 128 ЗК України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

в) виключено

Відповідно до п.3 зазначеної статті орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

В п.5 зазначеної статті встановлено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

З наведеного слідує, що вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено в продажу земельної ділянки, зокрема і у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, законодавчо встановлено і орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування зобов"язані дотримуватися цих підстав та чітко вмотивовути їх в рішенні в разі відмови в продажу земельної ділянки.

Разом із тим, у оспорюваному рішенні Відповідача щодо відмови у наданні Підприємству дозволу на виготовлення проекту землеустрою взагалі не наведено жодної підстави такої відмови.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених, цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межахповноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються в своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач - ОСОБА_1 міська рада - при прийнятті рішення від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б» діяла не на підставі, не в межахповноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, так як не зазначила в ньому вмотивованих причин відмови в наданні дозволу.

Відповідно до п.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, орган місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, з огляду на вищенаведене рішення ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б» є незаконним і підлягає скасуванню.

Посилання Відповідача на те, що ОСОБА_1 міська рада наділена виключною компетенцією щодо питань регулювання земельних відносин, а відтак законно відмовила Позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б, є необгрунтованим, так як виключна компетенція не надає права Раді діяти на власний розсуд, а навпаки чинне законодавство зобов"язує органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межахповноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, в даному випадку, на підставі п.3 ст.128 Земельного кодексу України, де чітко визначено, що відмова в продажу земельної ділянки має бути мотивована в рішенні Ради.

Вимога Позивача зобовязати ОСОБА_1 міську раду прийняти рішення про надання підприємству дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 117 кв.м. на вулиці Коперника, 6-Б у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції торгового павільйону з подальшим обслуговуванням) не може бути задоволена, так як є незаконною з наступних підстав.

Статтею 71 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплено положення, згідно з яким територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відповідно до п. 2.14 постанови від 17.05.2011 року № 6 Пленуму Вищого господарського Суду України Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів місцевого самоврядування, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Таким чином, зважаючи на те, що необхідною умовою для отримання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі ОСОБА_1 міської ради є наявність відповідного рішення ради, зобовязання цього органу прийняти таке рішення є порушенням його передбаченої Конституцією та законами України виключної компетенції.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного підприємства "Наваро" до ОСОБА_1 міської ради підлягають частковому задоволенню в частині визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б», а в задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача - ОСОБА_1 міську раду - прийняти рішення про надання підприємству дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 117 кв.м. на вулиці Коперника, 6-Б у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції торгового павільйону з подальшим обслуговуванням)., слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 23.06.2016 р. за №916 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на вулиці Коперника, 6-Б».

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) на користь Приватного підприємства "Наваро" (33000, АДРЕСА_1, ) судовий збір в сумі 689,00 грн..

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19 грудня 2016 року.

Суддя Марач В.В.