РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016Справа №910/18111/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Іллічівське"

про стягнення 49 490,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Сакун А.О., довіреність № 130116-1/с від 13.01.2016

Від відповідача Прокопенко П.С., довіреність № 407 від 31.10.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Іллічівське" (далі - відповідач) про стягнення 49 490,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту №95/16-Т/Ц2 від 11.02.2016р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 104260,39 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 03.10.2016р. порушено провадження у справі № 910/18111/16 та призначено розгляд на 31.10.2016р.

Ухвалою від 31.10.2016 розгляд справи відкладено на 18.11.2016.

02.11.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгулу справи.

18.11.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгулу справи.

В судове засідання 18.11.2016 представника позивача не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав клопотання про витребування додаткових доказів по справі.

Суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи, для витребування додаткових доказів по справі на 05.12.2016р.

05.12.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові пояснення по справі.

05.12.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про доручення до матеріалів справи додаткових документів.

05.12.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Суд вирішив позов задовольнити.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016р. між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 95/16-Т/Ц2, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

07.07.2016 року в місті Ланівці Тернопільської області, сталася дорожньо- транспортна пригода (далі - ДТП) за участі транспортного засобу марки «Renault Logan», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4. та «ВАЗ», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 26.07.2016 року, вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_3, ОСОБА_5.

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки ««Renault Logan», д/н НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість відновлювального ремонту відповідно до Рахунку № 448 від 16.07.2016 року складає 104260,39 грн., що також зазначено у висновку судового експерта № 218/16 від 01.08.2016р.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

У цій же ж статті зазначено, франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_3, була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» (поліс № АЕ/6967314), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

Також, ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» зазначає, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, розмір який підлягає відшкодуванню з ПрАТ «СТ «Іллічівське» складає 50000,00 грн., в межах ліміту відповідальності 50000,00 грн., франшиза, відповідно до документів наявних у матеріалах справи складає 0,00 грн.

Як зазначає позивач, 16.03.2016 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» направило претензію на адресу Відповідача, проте жодних коштів станом на дату подачі позову отримано не було.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (код за , 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38б, оф.12) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (код за , 49000, м. Київ, вул. Борщагівська, 154) заборгованість у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 08.12.2016р.)

Суддя Мельник В.І.