ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.11.2016р. Справа №917/2572/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників 10.11.2016:

від ПСП "Нагода" (боржника, скаржника): ОСОБА_1,

від ПАТ "Аграрний фонд" (стягувача): ОСОБА_2,

від ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області: ОСОБА_3,

за участю представників 24.11.2016:

від ПСП "Нагода" (боржника, скаржника): ОСОБА_1,

від ПАТ "Аграрний фонд" (стягувача): ОСОБА_4,,

від ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області: ОСОБА_3,

за участю представників 28.11.2016:

від ПСП "Нагода" (боржника, скаржника): ОСОБА_1,

від ПАТ "Аграрний фонд" (стягувача): ОСОБА_4,

від ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода"

на дії Державної виконавчої служби по справі №917/2572/14

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода",

с. Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39350

до Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд",

вул. Б.Грінченка, 1, м. Київ, 01001

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вул. Петрозаводська, 2а, прим.109, м. Київ, 01001;

2. Відділ державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції, вул. Першотравнева, 3, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд",

вул. Б.Грінченка, 1, м.Київ, 01001

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода",

с. Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39350

про стягнення 318 788,62 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Нагода" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення відповідачем вимог законодавства, що регулює порядок вчинення виконавчого напису.

05.01.2015р. до господарського суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" про стягнення 318 788,62 грн., з яких 186 693,81 грн. - сума неповернутої попередньої оплати, 35 077,97 грн. - 24% річних, 93 346,91 грн. - штраф, 3 547,18 грн. - інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) зобов'язань за укладеним 06.03.2014р. між сторонами біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 № 245 Ф.

Ухвалою від 06.01.2015р. зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.02.2015р. позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" задоволено, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 №НАЕ 848624 від 12.11.2014р. таким, що не підлягає виконанню та задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" в повному обсязі. Вказаним рішенням стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" 186 693,81 грн. суми неповернутої попередньої оплати, 35 077,97 грн. 24% річних, 93346,91 грн. штрафу, 3 547,18 грн. інфляційних втрат та 6 376, 00 грн. на повернення судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. апеляційну скаргу ПСП "Нагода" залишено без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 25.02.2015р. у справі №917/2572/14 залишено без змін.

На виконання постанови апеляційної інстанції та рішення першої інстанції господарським судом Полтавської області 07.08.2015р. видано відповідний наказ(т.2.а.с.55,112).

17.10.2016р. до господарського суду Полтавської області надійшла скарга ПСП "Нагода" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, в особі начальника відділу ОСОБА_6 та старшого державного виконавця Ткаченка С.В., в якій скаржник просить:

1. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 від 13.09.2016р. №51571940 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №521115123 від 05.09.2016р.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 від 13.09.2016р. №51571940 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесену при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №521115123 від 05.09.2016.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 від 13.09.2016р. №51571940 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесену при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №521115123 від 05.09.2016р..

4. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 від 13.09.2016р. №51571940 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесену при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №521115123 від 05.09.2016р..

5. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 від 13.09.2016р. №51571940 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесену при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №521115123 від 05.09.2016р.

Ухвалою суду від 18.10.2016 року скаргу ПСП "Нагода" прийнято до розгляду та призначено на 28.10.2016р..

Ухвала виноситься після перерв, оголошених в судових засіданнях 10.11.2016р, 24.11.2016р.

31.10.2016р. від ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшов відзив на подану скаргу.

10.11.2016р.ПАТ "Аграрний фонд" надав суду письмові пояснення по суті скарги.

24.11.2016р. від скаржника надійшли додаткові пояснення до скарги, які долучені до матеріалів справи.

Окрім того, 24.11.2016р. до суду надійшла заява про залучення до участі у розгляді скарги зацікавленої особи, а саме Приватного підприємства "Нагода+".

В обґрунтування поданої заяви ПП "Нагода+" посилається на те, що постановою старшого державного виконавця Ткаченка С.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.09.2016р., яка є об'єктом оскарження, фактично заборонено ПП "Нагода+" реалізовувати вирощену продукцію, в т ч. і ту, що буде вирощена в майбутньому. А відтак, оскаржувана ПСП "Нагода" постанова від 13.09.2016р. про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження безпосередньо стосується не лише прав скаржника, а і прав ПП "Нагода+".

Відповідно до статті 18 ГПК України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 8 Закону України від 21.04.1999р. №606-XIV "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Поняття зацікавлена особа не відноситься до складу учасників судового процесу та виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки ПП "Нагода+" не входить до складу учасників судового процесу у справі №917/25752/14, а також не є стороною у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 07.08.2016 №917/2572/14, у суду відсутні підстави для розгляду та задоволення вказаної заяви.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається, на те що державним виконавцем у постановах про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження здійснив втручання в господарську діяльність підприємства, яке взагалі не є боржником у виконавчому провадженні. ПП "Нагода+" є самостійним суб'єктом господарювання з іншим засновником і власником. Основним видом діяльності ПП "Нагода+" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В зв'язку з винесенням оскаржуваних постанов, підприємство, що взагалі не є боржником у виконавчому провадженні позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність.

Накладаючи заборону відчуження зернових культур, бобових культур та насіння олійних культур, що надійшли від ПП "Нагода+", старший державний виконавець посилається на договір підряду від 29.02.2016р. та Договір про зобов'язання вчинити певні дії від 31.03.2016р.

Договором підряду від 29.02.2016р. передбачено, що ПП "Нагода+" має з використанням власного посівного матеріалу виконати закінчений цикл сільськогосподарських робіт з вирощування сільськогосподарської продукції та її продажу і перерахувати частину прибутку ПСП "Нагода". Умовами договору встановлено, що вирощена сільськогосподарська продукція є власністю ПП "Нагода+".

Скаржник наголошує, що вказаний договір підряду на момент винесення оскаржуваних постанов є діючим. Тобто у ДВС відсутні законні підстави забороняти ПП "Нагода+", підприємству, що не є боржником, відчужувати майно що є його власністю.

Відповідно до умов Договору про зобов'язання вчинити певні дії від 31.03.2016р., який укладено між ПСП "Нагода" та ПП "Нагода+", ПСП "Нагода" на протязі 2016р. зобов'язується вчинити всі залежні від підприємства заходи для сприяння укладенню ПП "Нагода+" договорів оренди двох земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та розташовані на території Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і знаходяться в користуванні ПСП "Нагода", а ПП "Нагода+" зобов'язується з використанням власного посівного матеріалу виконати закінчений цикл сільськогосподарських робіт з вирощування сільськогосподарської продукції та за власний рахунок сплатити власникам земельних ділянок орендну плату. При цьому сторони погодили, що вирощена сільськогосподарська продукція залишається у власності ПП "Нагода+", а ПСП "Нагода" не буде мати на неї жодних прав.

Скаржник наголошує, що на дату винесення оскаржуваних постанов Договір про зобов'язання вчинити певні дії від 31.03.2016р., є діючим та фактично виконаним сторонами.

Зокрема, договір оренди на одну з земельних ділянок, що розташовані на території Пологівської сільської ради зареєстрований у встановленому законом порядку (інформаційна довідка про таку реєстрацію міститься в матеріалах виконавчого провадження), договір оренди на іншу земельну ділянку знаходиться на стадії оформлення, а в матеріалах виконавчого провадження міститься довідка з Пологівської сільської ради з якої вбачається, що в 2016 році обидві ділянки перебувають в користуванні ПП "Нагода+". (Договори оренди цих земельних ділянок ПСП "Нагода" взагалі не укладалися).

Отже, як стверджує скаржник, накладення арешту на кукурудзу, що вирощена ПП "Нагода+" (підприємством, що не є боржником по виконавчому провадженню) на земельних ділянках, які орендує підприємство і яка є власністю цього підприємства на підставі цивільно-правових та господарсько-правові угод взагалі є неприпустимим.

Також, скаржник вказує, що в матеріалах виконавчого провадження містяться акти державного виконавця з яких вбачається, що керуючись умовами договору підряду від 29.02.2016р. ПП "Нагода+" на земельних ділянках, які розташовані на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району було вирощено насіння соняшника, а керуючись умовами договору про зобов'язання вчинити певні дії від 31.03.2016р. ПП "Нагода+" на земельних ділянках, які розташовані на території Пологівської сільської ради Новосанжарського району було вирощено насіння кукурудзи.

В зв'язку з накладенням арештів на рахунки ПСП "Нагоди" підприємство не мало змоги здійснити передпосівний обробіток ґрунту, закупити насіння культур та посіяти сільськогосподарську продукцію.

Скаржник вказує, що єдиною можливістю сплатити визнану судом заборгованість та орендну плату за землю стало укладення договорів з ПП "Нагода+", за умовами яких ПП "Нагода+" має перерахувати часта прибутку на рахунки ПСП "Нагоди".

Таким чином, як стверджує скаржник, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_7, 13 вересня 2016р. вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на майно боржника провів їх упереджено та необ'єктивно, що загалом призвело до порушення гарантованих прав та інтересів як ПСП "Нагода" та ПП "Нагода+". Накладаючи арешт на всі зернові культури, бобові культури та насіння олійних культур, державний виконавець не взяв до уваги, хто є дійсним власником врожаю вирощеного на земельних ділянках які станом на 01.01.2016р. перебували у користуванні ПСП "Нагода"; умисно наклав арешт на весь врожай вирощений підприємством ПП "Нагода+", яке взагалі не є боржником.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з наступних підстав.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21.04.1999р. №606-XIV "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на дату винесення постанови про арешт майна боржника) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Нормами статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з частиною 1 статті 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №52115123 від 05.09.2016р. щодо стягнення заборгованості з ПСП "Нагода", до складу якого входять наступні виконавчі провадження:

- №51571940 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 14.06.2016 №917/2366/15 про стягнення з ПСП "Нагода" на користь ТОВ "Агросфера ЛТД" заборгованості у розмірі 1 093 183,97 грн.;

- №49165316 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 07.08.2016 №917/2572/14 про стягнення з ПСП "Нагода" на користь ПАТ "Аграрний фонд" заборгованості у розмірі 352 041,87 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.10.2016 року скаргу прийнято до розгляду в межах виконавчого провадження по справі №917/2572/14 (т.2 а.с.118-119).

Обґрунтовуючи подану скаргу щодо примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 07.08.2016р. №917/2572/14 скаржник посилається на накладення арешту на кукурудзу, що вирощена ПП "Нагода+", тобто підприємством, що не є боржником по виконавчому провадженню.

При цьому суд зазначає, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" щодо того, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як вбачається з оскаржуваних постанов (т.2.а.с.128-133), державним виконавцем накладався арешт на майно ПСП "Нагода" або майно, яке буде отримано боржником у власність.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у відповідності до Закону "України "про виконавче провадження", а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" на дії Державної виконавчої служби по справі №917/2572/14.

2. Копію ухвали надіслати боржнику, стягувачу та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області.

Суддя Кульбако М.М.