ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" грудня 2016 р.Справа № 922/3468/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши заяву позивача (вх. №3468/16 від 12.10.2016 р.) про забезпечення позову по справі

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст", м. Харків Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, довіреність №1876 від 14.09.2016 р.

відповідача - Цимбалюк С.В., довіреність б/н від 21.11.2016 р.

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_2 (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (відповідач) (з урахуванням зміни предмета позову) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст", оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст" №4 від 29.06.2016 р. за №2 та визнання недійсною нової редакції (змін) до Статуту ТОВ "Автомобіліст", прийнятої на підставі протоколу №2 від 29.06.2016 р.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні просять позов задовольнити. Підтримали раніше подану до суду заяву (вх. №3468/16 від 12.10.2016 р.) про забезпечення позову, в якій просять суд:

1. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" () та будь-яким іншим особам розпоряджатися майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (), продавати, передавати третім особам або будь-яким чином відчужувати, передавати у статутний капітал або передавати у користування майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (), передавати у заставу, іпотеку або будь-яким іншим чином забезпечувати зобов'язання за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" ().

2. Накласти заборону на відчуження нежитлових будівель літ. "А-2" площею 567,6 кв.м., літ. "Б" площею 110,2 кв.м., літ. "В" площею 79,9 кв.м., що розташовані в м. Харкові по вул. Енергетичній за №9-а та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" () на підставі свідоцтва про право власності від 14.01.2003 р.

3. Вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (61036, м. Харків, вул. Енергетична, 9-А, ), в тому числі щодо внесення змін до установчих документів, а також вчиняти будь-які дії щодо змін до відомостей про товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (61036, м. Харків, вул. Енергетична, 9-А, ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити. Заперечує проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Наполягає на тому, що відповідач не розміщував оголошення про продаж нерухомого майна та повідомив суду про звернення відповідача до Комінтернівського ВП ГУ НП України в Харківській області з заявою від 30.11.2016 р. б/н про встановлення осіб, причетних до розміщення оголошення на сайті www.olx.ua щодо продажу трьох офісних нежитлових приміщень площею 747 м.кв. або визначити IP-адресу комп'ютера, з якого було розміщено оголошення та притягнути до відповідальності.

Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову і додані до заяви докази в їх сукупності, суд відмовляє у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частинами 1-4 ст. 66 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження.

У пунктах 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.01.2003 р. відповідачеві на праві власності належать нежитлові будівлі літ. "А-2" площею 567,6 кв.м., літ. "Б" площею 110,2 кв.м., літ. "В" площею 79,9 кв.м., розташовані в м. Харкові по вул. Енергетичній за №9-а (копія свідоцтва, а.с. 31).

Позивач вважає, що внаслідок незаконного її виключення зі складу учасників ТОВ "Автомобіліст" у відповідача є можливість відчужити зазначене нерухоме майно з метою зменшення виплати у разі виходу позивача зі складу ТОВ "Автомобіліст" або взагалі призведе до відсутності виплат дивідендів позивачу.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем здійснюються дії щодо відчуження нерухомого майна, що підтверджується зверненням відповідачем до агенцій нерухомості та розміщенням відповідних оголошень про продаж майна (а.с. 32).

З огляду на викладене, позивач вважає, що вказані дії відповідача завдають шкоди законним прав та інтересам позивача, в тому числі майновим, а також вважає, що такими діями фінансовий стан відповідача може бути погіршений або взагалі доведено до неплатоспроможності.

Проаналізувавши доводи позивача та перевіривши надані на їх підтвердження докази, суд дійшов таких висновків.

Предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст", оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст" №4 від 29.06.2016 р. за №2 та визнання недійсною нової редакції (змін) до Статуту ТОВ "Автомобіліст", прийнятої на підставі протоколу №2 від 29.06.2016 р.

При цьому у заяві про забезпечення позову позивачем визначено способи забезпечення позову, які застосовуються лише за вимогами майнового характеру, а саме: щодо заборони ТОВ "Автомобіліст" та будь-яким іншим особам розпоряджатися майном ТОВ "Автомобіліст" та щодо накладення заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна, що належить відповідачу.

Суд вважає, що в даному випадку відсутній зв'язок між предметом позову у даній справі та обраними позивачем заходами до забезпечення позову, визначені позивачем заходи неспроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, зокрема, призвести до недійсності рішення загальних зборів та/або відновити попередню редакцію статуту.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про розміщення саме відповідачем оголошення про продаж відповідачем зазначеного нерухомого майна, оскільки зі змісту наданого позивачем оголошення (а.с. 32) не вбачається розміщення даного оголошення відповідачем.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію заяви від 30.11.2016 р. б/н, в якій відповідач звернувся до Комінтернівського ВП ГУ НП України в Харківській області з вимогою встановити осіб, причетних до розміщення оголошення на сайті www.olx.ua щодо продажу трьох офісних нежитлових приміщень площею 747 м.кв. або визначити IP-адресу комп'ютера, з якого було розміщено оголошення та притягнути до відповідальності винних осіб.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Автомобіліст" (61036, м. Харків, вул. Енергетична, 9-А, ), в тому числі щодо внесення змін до установчих документів, а також вчиняти будь-які дії щодо змін до відомостей про товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (61036, м. Харків, вул. Енергетична, 9-А, ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ФО ОСОБА_2 (позивача) (вх. №3468/16 від 12.10.2016 р.) про забезпечення позову.

Суддя О.В. Макаренко