ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р.Справа № 922/3683/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд", м. Київ
до Спільного Українсько - Американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 30 752,52 грн.
за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Педставник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Спільного Українсько - Американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення основної заборгованості в розмірі 27 714,55 грн., інфляційних втрат в розмірі 2 438,88 грн. та 3% річних у розмірі 599,09 грн. (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог за вх.№ 38669). Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/3683/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 листопада 2016 року.

14 листопада 2016 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" (вх. № 38670), в якій позивач зазначив, що після порушення провадження у справі № 922/3683/16 Спільне Українсько - Американське підприємство "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю оплатило суму основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням від 08.11.2016 року №10484 на суму 27 714,55 грн., на підставі чого, керуючись п. 1-1 ст. 80 ГПК України, позивач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості за Договором поставки №СЛ-007 в розмірі 27 714,55 грн. та стягнути з відповідача інфляційні втрати і 3% річних. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Вказану заяву було прийнято судом до розгляду.

Ухвалою суду від 15.11.2016 року розгляд справи № 922/3683/16 було відкладено на 13 грудня 2016 року.

Позивач в призначене судове засідання свого представника не направив, додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав.

Відповідач правом на участь представника в судовому засіданні також не скористався, витребуваних ухвалою суду документів не надав. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. с. 54).

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" та Спільним Українсько - Американським підприємством "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю було досягну згоди, щодо укладення Договору поставки №СЛ-007 від 18 лютого 2016 року. Вищезазначений Договір був переданий Спільному Українсько - Американському підприємству "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з підписами уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" та печаткою товариства, для підпису зі сторони відповідача.

Однак, Спільним Українсько - Американським підприємству "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю підписаний примірник договору повернуто не було і причини не підписання договору позивача не повідомлено.

Наведене надає пістави для висновку про те, що Договір поставки №СЛ-007 від 18 лютого 2016 року не може вважатися таким, що вчинений (укладений) сторонами у письмовій формі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" було поставлено Спільному Українсько - Американському підприємству "Європоль" Товар (спеції) на загальну суму 27 714, 55 грн., що підтверджується видатковою накладною №95 від 18 лютого 2016 року (арк.с. 8), підписаною представниками сторін та скріпленою відтисками печаток позивача та відповідача. Претензії по якості поставленого ТОВ "Спайс Ленд" Товару від відповідача не надходили.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст. ст. 202, 205, 207 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналіз змісту первинних бухгалтерських документів свідчить про фактичне виникнення між сторонами цивільно-правових відносин, зокрема двосторонніх зобов'язань щодо передачі відповідачем певного товару, прийняття зазначеного товару позивачем та оплати його вартості, тобто між сторонами по справі у спрощений спосіб фактично було укладено договір, що містить ознаки купівлі -продажу (поставки), що не суперечить приписам ст. 205 ЦК України, ст. 181 ГК України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2012 N 5002-8/481-2011).

Враховуючи викладене, відповідач був зобов'язаний оплатити товар після його прийняття. Тобто, накладна, за якою відповідач отримав товар, є самостійною підставою виникнення обов'язку здійснити розрахунок.

Разом з тим, Спільне Українсько - Американське підприємство "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю своє зобов'язання належним чином не виконало, розрахунків за отриманий Товар не провело, а відтак, у нього утворилась заборгованість в розмірі 27 714,55 грн., що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" із даним позовом до господарського суду.

В свою чергу, в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" (вх. № 38670) представником позивача було зазначено, що станом на день розгляду справи відповідач повністю погасив основну заборгованість в розмірі 27 714,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08 листопада 2016 року №10484 (арк.с. 39).

Згідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження по справі якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова) господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У абзаці четвертому п. 4.4. Постанови зазначено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач, після звернення позивача з позовом до суду, сплатив суму основної заборгованості у розмірі 27 714,55 грн., керуючись наведеними нормами законодавства, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення зі Спільного Українсько - Американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю основної заборгованості.

Щодо заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Спайс Ленд" позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 438,88 грн. та 3% річних у розмірі 599,09 грн., господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу вимог ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, перевіривши надані ТОВ "Спайс Ленд" розрахунки, суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 2 438,88 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 599,09 грн. - 3% річних, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, в т.ч. з урахуванням суми яка була сплачена, оскільки сплата здійснена після звернення позивача з даним позовом до суду та даний спір доведено до суду з вини відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33 - 34, 44, 49, 75 п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути зі Спільного Українсько-Американського підприємства "ЄВРОПОЛЬ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (61001, місто Харків, вул. Плеханівська, буд. 18, ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю "СПАЙС ЛЕНД" (03022, місто Київ, пров. Охтирський, буд. 3, літера В, ) інфляційні втрати у розмірі розмірі 2 438,88 гривень, 3% річних у розмірі 599,09 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження по справі в частині стягнення 27 714,55 грн. основного боргу припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/3683/16