ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 925/1232/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН-СЕРВІС"

до Дочірнього підприємства Корсунь-Шевченківський гранкар'єр "Сівач" Приватного акціонерного товариства "Сівач"

про стягнення 289 822 грн. 41 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 289 822 грн. 41 коп. боргу на підставі договору підряду №12.14-БВР на проведення буровибухових робіт від 16 січня 2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, з яких 230 000 грн. основного боргу, 32 729 грн. 33 коп. пені, 8 967 грн. 85 коп. трьох процентів річних та 18 125 грн. 23 коп. інфляційних.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, дотримувався позиції, викладеної в позовній заяві та посилався на наступні обставини:

-16.01.2014 року між Дочірнім підприємством Корсунь-Шевченківський гранкарєр «Сівач» Закритого акціонерного товариства «Сівач» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІГРАН-СЕРВІС» було укладено Договір підряду №12.14-БВР на проведення буровибухових робіт, відповідно до якого позивач є Підрядчиком, а відповідач Замовником. Відповідно до умов договору позивачем виконано буровибухові роботи для відповідача у червні 2015 року на загальну суму 341 796 грн.;

-23.06.2015 року між позивачем та відповідачем було підписано акт виконання робіт (надання послуг) №51 за червень 2015 року на суму 341 796 грн. 72 коп.;

-відповідач вартість виконаних будівельних робіт оплатив частково на суму 111 796 грн. 72 коп.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, ухвала суду повернулася до суду з відміткою працівника поштового звязку на довідці ф. 20 „за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

На підставі ст.75 ГПК України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 03 листопада 2016 року згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

16 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН-СЕРВІС" (Підрядник) та Дочірнім підприємством Корсунь-Шевченківський гранкар'єр "Сівач" (Замовник) укладено договір підряду №12.14-БВР на проведення буровибухових робіт (далі «Договір»). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08 червня 2016 року були внесені зміни до установчих документів відповідача змінено повне найменування на Дочірнє підприємство Корсунь-Шевченківський гранкар'єр "Сівач" Приватного акціонерного товариства "Сівач".

У відповідності до розділу 1 Договору Замовник доручає та зобовязується сплатити, а Виконавець зобовязується виконувати буровибухові роботи на карєрі ДП Корсунь-Шевченківський гранкарєр «Сівач» ЗАТ «Сівач», який розташований в Черкаській області, Корсунь-Шевченківському районі, м. Корсунь-Шевченківський.

Згідно п. 5.4. Договору Замовник за 7 діб до проведення робіт проводить попередню оплату Виконавцю у розмірі 50 % перед початком буріння, від плануємого обсягу робіт, 30% перед проведенням масового вибуху. На протязі 15 днів після виконання буровибухових робіт Замовник проводить кінцевий розрахунок за фактично виконані роботи.

Відповідачу був виставлений рахунок №154 від 17.06.2015 року на оплату на загальну суму 341 796 грн. 72 коп.

Виконання буровибухових робіт позивач підтверджує наданим суду актом виконання робіт (надання послуг) №51 від 23.06.2015 року на суму 341 796 грн. 72 коп., підписаний директором відповідача ОСОБА_2 без заперечень та зауважень щодо якості та строків виконання робіт.

За виконані роботи відповідач розрахувався частково - в сумі 111 796 грн. 72 коп.

Таким чином, відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання щодо розрахунків за фактично виконані буровибухові роботи не виконав на суму 230 000 грн. 00 коп. і відповідно його заборгованість перед позивачем по Договору складає 230 000 грн. 00 коп. за виконані буровибухові роботи в червні 2015 року.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в Господарському кодексу України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що замовник зобов»язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника достроково.

Як встановлено судом, зауважень щодо недоліків виконаних буровибухових робіт відповідачем пред'явлено не було і відповідно підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань, взятих за Договором по оплаті, немає. Судом також враховується те, що позивачу від відповідача не надходило будь-яких претензій з приводу якості, обсягів виконаних позивачем робіт чи з приводу порушення строків виконання таких робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не надано доказів на спростування наявності вказаної вище заборгованості по Договору.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 230 000 грн. боргу, а відповідач належними і допустимими доказами не довів суду належного виконання ним своїх зобов'язань по оплаті виконаних робіт, позовна вимога ТОВ «ЮНІГРАН-СЕРВІС» про стягнення з відповідача суми боргу за Договором у розмірі 230 000 грн. 00 коп. підлягає до задоволення.

Відповідальність за порушення замовником умов Договору визначена у п. 6.3. Договору, згідно з яким у випадку прострочення терміну оплати платежів Замовник зобовязується сплатити Підрядчику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від простроченої суми за кожний день прострочення.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

За розрахунком позивача, пеня нарахована ним за період з 09.07.2015 року по 08.01.2016 року у сумі 32 729 грн. 33 коп. Розрахунок пені є вірним, а тому пеня у вказаному розмірі підлягає до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 18 125 грн. 23 коп. грн. за період з липня 2015 року по вересень 2016 року та три проценти річних у сумі 8 967 грн. 85 коп. грн. за цей же період. Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних є вірним і відповідно нараховані позивачем суми також підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 4 347 грн. 34 коп.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства Корсунь-Шевченківський гранкарєр «Сівач» Приватного акціонерного товариства «Сівач» (19400, Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, урочище Сівач, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІГРАН-СЕРВІС (11634, Житомирська область, Малинський район, смт. Гранітне, вул. Шевченка, б.15, ) 230 000 грн. основного боргу, 32 729 грн. 33 коп. пені, 8 967 грн. 85 коп. трьох процентів річних, 18 125 грн. 23 коп. інфляційних та 4 347 грн. 34 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 15 грудня 2016 року.

Суддя В.В. Потапенко