ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 911/3679/16

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Віді-Строахування
до відповідача Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 31 476,58грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:
Представники:
від позивача Грабовський О.О. (довіреність №55/ЗОВ від 15.12.2015);

від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Віді-Строахування звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 31 476,58грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до нього як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в частині не покритій виплатою, що здійснена а межах ліміту відповідальності страховика відповідача у даній справі.

Відповідач у справі Військова частина НОМЕР_1 документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 між ТДВ Страхова компанія Віді-Строахування та ТОВ Віді-ЛІзинг був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту серії АС №009456, предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд Транзит» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.10-23, зворот). Зі строком дії з 24.10.2014 по 23.10.2015.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів; страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

13.08.2015 в м. Києві по вул. Фрунзе, 109 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомоліля «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Як встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/10579/15-п від 02.10.2015, копія якої залучена до матеріалів справи, вищевказане ДТП трапилось з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_3 .

В силу ч.ч. 3, 4 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається з витягу з наказу командира відповідача у даній справі (а.с.52) ОСОБА_2 в період з 03.08.2015 по 17.08.2015 зараховано до взводу водіїв, зокрема, закріплено ОСОБА_2 за автомобілем «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_3 . Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.54) автомобіль «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_3 належить відповідачу.

На підставі заяви страхувальника позивача, останнім сплачено 76 304,16грн та 5172,42, тобто, загальна сума виплачена позивачем стахувальнику становить 81 476,58грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.86, 92).

Як вказує позивач в позовній заяві, після того, як відповідач повідомив його про те, що на дату ДТП у відповідача був чинний договір, укладений з ПрАТ «Київський страховий дім», він звернувся до страховика відповідача та останнім сплачено в межах ліміту відповідальності 50 000,00грн. У зв`язку з чим позивач звертався до відповідача з вимогами щодо сплати коштів в сумі 31 476,58грн, тобто в межах фактичних витрат, що не покрились страховиком відповідача (81 476,58-50000,00).

Вказані вимоги отримані відповідачем 10.05.2016 та 10.09.2016, проте, як зазначає позивач, залишені відповідачем без задоволення.

Заявлені вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування страховик набув права вимоги, яке належало особі, що одержала страхове відшкодування, до особи, що відповідальна за збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1. ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на час ДТП виконував свої трудові, службові обов`язки, а також те, що транспортний засіб належить відповідачу, то в силу приписів ст. 1172 ЦК України відповідач повинен відшкодувати шкоду завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу решту суми невідшкодованих фактичних витрат з виплати страхового відшкодування в розмірі 31 476,58грн.
За таких обставин, заявлені у даній справі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у сумі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Віді-Строахування 31 476,58грн страхового відшкодування в порядку регресу, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.12.2016

Суддя С.І. Чонгова