ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2016 р. Справа № 911/3069/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Промтехмонтаж-ПНО, Київська обл., м. Фастів

про стягнення 154770,88 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 2338 від 25.10.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (директор);

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Промтехмонтаж-ПНО про стягнення 154770,88 грн., з яких 82840,42 грн. заборгованості, 18337,03 грн. пені, 1832,33 грн. інфляційних втрат, 1790,71 грн. 3 % річних та 49970,39 грн. вартості послуг залізничного тарифу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № ПЗ/КМС-285-155963/НЮ від 28.05.2015 р. в частині оплати за виконані позивачем роботи згідно акта від 30.11.2015 р., у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 82840,42 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем з посиланням на п. 6.2. договору нараховано 18337,03 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 1832,33 грн. інфляційних втрат та 1790,71 грн. 3% річних. Також, позивач на підставі п. 3.5. договору просить стягнути з відповідача 49970,39 грн. вартості послуг залізничного тарифу.

У судових засіданнях 25.10.2016 р. та 10.11.2016 р. судом оголошувались перерви до 10.11.2016 р. та до 24.11.2016 р., відповідно.

Представник позивача у судових засіданнях 06.10.2016 р., 25.10.2016 р., 10.11.2016 р. та 24.11.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.10.2016 р. суму боргу визнав. У судових засіданнях 10.11.2016 р. та 24.11.2016р. представник відповідача надав суду платіжні доручення № 54 від 07.11.2016 р. на суму 4000,00 грн. та № 60 від 23.11.2016 р. на суму 3000,00 грн., заперечував проти стягнення пені, 3% та інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Промтехмонтаж-ПНО (замовник) та Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця» (підрядник), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Українська залізниця, було укладено договір № ПЗ/КМС-285-155963/НЮ (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 10.08.2015 р.) підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, на свій ризик виконати наступні роботи, а саме: укладання стрілочного переводу з використанням с/п МВБК (Додаток 1) та демонтаж 50,24 м. колії, укладання колії 301,96 м. э1600 та 100 м. э1840 (деревяні шпали) з використанням с/п МВБК (Додаток 2) та будівництво колії № 1 та стрілочного переводу № 67 (Додаток 3), які є невідємною частиною даного договору.

Згідно з п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 10.08.2015 р.) загальна вартість робіт по договору становить 2989984,76 грн. (два мільйони девятсот вісімдесят девять тисяч девятсот вісімдесят чотири грн. 76 коп.) з ПДВ.

Розрахунки проводяться шляхом попереднього перерахування коштів замовником на рахунок підрядника в розмірі 50% від загальної вартості договору протягом 15 банківських днів з дати укладання договору, згідно виставлених платіжних документів (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.5. договору передбачено, що замовник додатково сплачує вартість послуг залізничного тарифу по ЄТех.ПД (єдиний технологічний процес по обробці перевізних документів) згідно залізничних накладних, за перевезення матеріалів верхньої будови колії, машин, механізмів, працівників, які доставляються до місця виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.6. договору остаточний розрахунок проводиться після підписання акта приймання виконаних робіт протягом 10 банківських днів.

Згідно з п. 4.4. договору замовник зобовязується прийняти виконані підрядником роботи та підписати акт приймання виконаних робіт.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що виконані підрядником роботи приймаються замовником з обовязковим складанням відповідного акта приймання виконаних робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2015 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 12.1. договору).

На виконання умов договору позивачем були виконані, а відповідачем були прийняті роботи на загальну суму 2715334,07 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 24.07.2015 р. на суму 1822493,65 грн. та від 30.11.2015 р. на суму 892840,42 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач станом на час подачі позовної заяви виконані роботи згідно акта від 24.07.2015 р. оплатив у повному обсязі у сумі 1822493,65 грн., а виконані роботи згідно акта від 30.11.2015 р. оплатив частково у сумі 810000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку позивача.

Також, в порушення п. 3.5. договору відповідач взагалі не оплатив вартість послуг залізничного тарифу на загальну суму 49970,39 грн. (з урахуванням ПДВ) згідно накладних від 24.08.2015 р. на суму 5979,99 грн. та від 24.08.2015 р. на суму 35662,00 грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов п. 3.6. договору за ним утворилась заборгованість у сумі 82840,42 грн. за виконані позивачем роботи відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач частково оплатив заборгованість за виконані роботи відповідно до договору № ПЗ/КМС-285-155963/НЮ від 28.05.2015 р. на загальну суму 7000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 54 від 07.11.2016 р. на суму 4000,00 грн. та № 60 від 23.11.2016 р. на суму 3000,00 грн.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи те, що відповідач частково оплатив заборгованість за договором після порушення провадження у справі, то провадження у справі в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача 7000,00 грн. заборгованості підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 82840,42 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 75840,42 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 49970,39 грн. вартості послуг залізничного тарифу згідно накладних від 24.08.2015 р.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 3.5. договору замовник додатково сплачує вартість послуг залізничного тарифу по ЄТех.ПД (єдиний технологічний процес по обробці перевізних документів) згідно залізничних накладних, які доставляються до місця виконаних робіт.

Судом встановлено, що відповідач взагалі не оплатив вартість послуг залізничного тарифу згідно накладних від 24.08.2015 р. на загальну суму 49970,39 грн.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 49970,39 грн. за надані послуги не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та визнається відповідачем, то вимога позивача про стягнення з відповідача 49970,39 грн. вартості послуг залізничного тарифу згідно накладних від 24.08.2015 р. підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором позивач, посилаючись на п. 6.2. договору просить суд стягнути з відповідача 18337,03 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р. за період з 14.12.2015 р. по 14.06.2016 р.

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку прострочення терміну оплати платежів вказаних в п. 3.2., п. 3.5. цього договору, замовник зобовязується сплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Проте, пунктом 6.2. договору не встановлено обовязку відповідача сплатити на користь позивача пеню у разі прострочення строків оплати, передбачених п. 3.6. договору, за виконані позивачем відповідно до договору роботи.

Оскільки пунктом 6.2. договору сплату пені передбачено лише за порушення п. 3.2. та п. 3.5. договору, тоді як позивачем нараховано пеню за порушення п. 3.6. договору, нарахування позивачем пені на заборгованість відповідача є безпідставним, у звязку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 18337,03 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р., не підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 1790,71 грн. 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р. за період з 14.12.2015 р. по 01.09.2016 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних є невірним, оскільки останнім невірно визначено період виникнення заборгованості.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р. за період з 15.12.2015 р. по 01.09.2016 р., становить 1783,91 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача 1832,33 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р. за період з 14.12.2015 р. по 01.09.2016 р.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично невірним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за актом виконаних робіт від 30.11.2015 р. за період з січня по серпень 2016 р., є більшою, ніж заявлена до стягнення, проте, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1832,33 грн. інфляційних втрат в межах заявлених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Промтехмонтаж-ПНО (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Строкова, буд. 2, код 31907306) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код 40075815) 75840,42 грн. (сімдесят пять тисяч вісімсот сорок грн. 42 коп.) заборгованості, 49970,39 грн. (сорок девять тисяч девятсот сімдесят грн. 39 коп.) вартості послуг залізничного тарифу, 1783,91 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят три грн. 91 коп.) 3 % річних, 1832,33 грн. (одну тисячу вісімсот тридцять дві грн. 33 коп.) інфляційних втрат та 1941,41 грн. (одну тисячу девятсот сорок одну грн. 41 коп.) судового збору.

2. Провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення 7000,00 грн. заборгованості припинити.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15.12.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева