УХВАЛА

09.12.2016Справа № 910/27291/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Алеф-Виналь"

до 1) Державної служби інтелектуальної власності України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар"

про визнання недійсним повністю свідоцтв на знаки для товарів та послуг

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явися

від відповідача-1: Саламов О.В. за довіреністю 1-8/8564 від 21.11.2014.

від відповідача-2: Павицька Т.Б за довіреністю б/н від 03.11.2016.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Алеф-Виналь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" про визнання недійсним повністю свідоцтв на знаки для товарів та послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27291/14 та призначено розгляд справи на 13.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 відкладено розгляд справи на 13.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 розгляд справи призначено на 10.03.2015.

В судовому засіданні, призначеному на 10.03.2015, оголошено перерву до 18.03.2015.

В судовому засіданні, призначеному на 18.03.2015 оголошено перерву до 27.03.2015.

27.03.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справою та клопотання про витребування додаткових доказів у відповідача-1.

В судове засідання, призначене на 27.03.2015, з'явилися представники відповідачів, представник позивача в судове засіданні 27.03.2015 не з?явився.

В судовому засіданні 27.03.2015 представник відповідача-2 підтримав подане ним 27.03.2015 через відділ діловодства суду клопотання про витребування додаткових доказів у відповідача-1.

Заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про необхідність витребування додаткових доказів. Клопотання відповідача-2 про витребування додаткових доказів судом задоволене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2015 відкладено розгляд справи на 26.05.2015.

В судове засідання, призначене на 26.05.2015 представник позивача з'явився та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 26.05.2015 представник відповідача-1 з'явився, надав суду додаткові документи по справі.

В судове засідання 26.05.2015 представник відповідача-2 з'явився та просив суд задовольнити клопотання, подане 27.03.2015 через відділ діловодства суду, про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи № 910/28726/14.

Дослідивши докази, надані відповідачем-2, суд задовольнив заявлене клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 зупинено провадження у справі № 910/27291/14 до вирішення пов'язаної з нею справи Господарського суду міста Києва № 910/28726/14.

27.08.2015 та 18.12.2015 Господарський суд міста Києва листами звертався до сторін з проханням надати інформацію стосовно усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/27291/14, та з проханням надати відомості щодо вирішення пов'язаної справи Господарського суду міста Києва № 910/28726/14.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 № 04-23/2288 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/27291/14 у зв'язку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Прокопенко Л.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2016 справу № 910/27291/14 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Господарським судом міста Києва встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 910/28726/14 (суддя Марченко О.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" до Державної служби інтелектуальної власності України та Приватного акціонерного товариства "Алеф-Виналь" про визнання позначення загальновживаним та припинення дії свідоцтва України № 109692 на знак для товарів та послуг задоволено, припинено дію свідоцтва України № 109692 на знак для товарів і послуг "Тамянка", власником якого є Приватне акціонерне товариство "Алеф-Виналь", у зв'язку з перетворенням знака в позначення, що стало загальновживаним як позначення товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків, після подання заявки 05.05.2016 № m 2006 06610, та зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про припинення дії свідоцтва України № 109692 на знак для товарів і послуг "Тамянка" та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у справі № 910/28726/14 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Алеф-Виналь" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 910/28726/14 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у справі № 910/28726/14 залишено без змін, а касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Алеф-Виналь" без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 поновлено провадження у справі № 910/27291/14 та призначено розгляд справи на 21.11.2016 о 10:30 год.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 03.11.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представники відповідача-1, відповідача-2 в судове засідання призначене на 21.11.2016 з'явилися.

В судовому засіданні призначеному на 21.11.2016 представник відповідача-1 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали від 03.11.2016.

В судовому засіданні призначеному на 21.11.2016 представник відповідача-1 подав відзив. Відзив було долучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду на реєстрацію.

В судовому засіданні призначеному на 21.11.2016 представник відповідача-2 подав відзив. Відзив було долучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду на реєстрацію.

Враховуючи нез'явлення представника позивача в судове засідання, невиконання ним вимог ухвали суду від 03.11.2016 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 21.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 відкладено розгляд справи на 09.12.2016 о 10:40 год.

В судове засідання, призначене на 09.12.2016, представники відповідача-1 та відповідача-2 з'явилися.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 09.12.2016, не з'явився, письмових заяв та повідомлень щодо поважності причин відсутності в судовому засіданні 09.12.2016 суду не подав та не надіслав, вимоги ухвал суду від 03.11.2016 та від 21.11.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За наведених обставин вважається, що позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначено в п.п. 4.9 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Алеф-Виналь", звернувся з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" (відповідач-2) про визнання недійсним повністю свідоцтв на знаки для товарів та послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені приписи ст. 65 ГПК України, ухвалами Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 та від 21.11.2016 на сторони (в т.ч. на позивача) було покладено наступні обов'язки: надати письмові пояснення з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016, постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 та постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/28726/14; надати належним чином засвідчені копії рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016, постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 та постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/28726/14 для долучення до матеріалів справи; надати нормативно-правове обгрунтування позовних вимог станом на час поновлення провадження у справі № 910/27291/14.

Зі змісту відзиву відповідача-2 на позовну заяву, поданого 21.11.2016 в судовому засіданні, вбачається, що станом на момент поновлення провадження у справі № 910/27291/14 свідоцтво України № 109692 на знак для товарів і послуг позивача є припиненим, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва № 109692 станом на 15.11.2016.

Позивач письмових заяв та повідомлень щодо спростування зазначеної інформації суду не надав та не надіслав.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вище було зазначено, представник позивача в судові засідання, призначені на 21.11.2016 та на 09.12.2016, не з'явився, вимоги ухвал суду від 03.11.2016 та від 21.11.2016 не виконав, про поважність причин невиконання вимог наведених ухвал суд не повідомив.

Фактично позивачем не подані і не надіслані витребувані ухвалами суду від 03.11.2016 та від 21.11.2016: письмові пояснення з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016, постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 та постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/28726/14; належним чином засвідчені копії рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016, постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 та постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2016 у справі № 910/28726/14 для долучення до матеріалів справи; нормативно-правове обгрунтування позовних вимог станом на час поновлення провадження у справі № 910/27291/14.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, по матеріалам справи судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу з моменту поновлення провадження у справі № 910/27291/14 не вчинив жодних можливих дій, направлених на виконання вимог ухвал суду від 03.11.2016 та від 21.11.2016.

Отже, позивач свідомо не виконав вимоги ухвал суду від 03.11.2016 та від 21.11.2016, зокрема щодо подачі витребуваних судом при підготовці справи до розгляду документів, не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, а тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Крім того, ухвалами Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 та від 21.11.2016 явка представників сторін в судові засідання 21.11.2016 та 09.12.2016 була визнана обов'язковою, а отже представник позивача був зобов'язаний з'явитись до суду на його виклик. Явка представника позивача в судове засідання необхідна для безпосереднього сповіщення останнім про те, чи підтримує позивач заявлені ним позовні вимоги, також для сповіщення про знані ним відомості та докази по справі, з'ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об'єктивний розгляд справи по суті.

Як вже вище зазначалось, представник позивача в судове засідання 09.12.2016 не з'явився, письмових пояснень стосовно поважності причин своєї відсутності суду не подав та не надіслав.

Факт нез'явлення позивача на виклик у засідання господарського суду позбавляє суд можливості отримання жодних пояснень з боку позивача щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Як вбачається зі змісту Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві", у разі нез'явлення в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 статті 81 ГПК), або вжити цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) та не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

В свою чергу, невиконання позивачем свого процесуального обов'язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами без поважних причин, свідчить про невжиття останнім заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ст. 69 ГПК України строк вирішення спору господарським судом обмежений двомісячним терміном від дня одержання позовної заяви, та лише у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Отже, нез'явлення позивача в судові засідання 21.11.2016, 09.12.2016 та неподання останнім вищезазначених витребуваних судом при підготовці справи до розгляду документів та пояснень без поважних причин безпосередньо перешкоджає вирішенню спору по суті, а тому суд дійшов висновку, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання, зокрема, про розподіл між сторонами господарських витрат.

Підстави повернення судового збору, яке здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, визначені частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідні роз'яснення з приводу повернення сплачених сум судового збору надані в п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 № 01-06/1175/2011 "Щодо судового збору", в якому зазначено, що сума судового збору підлягає поверненню у випадку частини першої статті 81 ГПК України (залишення позову без розгляду), крім випадку, коли позов залишений без розгляду у зв'язку із повторним неприбуттям позивача.

За змістом наведених приписів та з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення судового збору позивачеві.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 64, 65, 69, п. 5 ч. 1 ст. 81, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Ухвала направляється сторонам у справі з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суддя Гумега О.В.