РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 р. Справа №910/19811/16
За позовом Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Сервісна компанія " Простір "

Про стягнення 3342,44 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Супрун В.В. - предст.

Рішення прийняте 08.12.2016 р., оскільки у судовому засіданні 24.11.2016 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач - публічне акціонерне товариство " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Сервісна компанія " Простір " 3342,44 грн., з яких: 1406,98 грн. пеня та 1767,26 грн. - збитки від інфляції та 168,21 грн. - 3% річних.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2013 р. між позивачем ( продавцем ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір купівлі - продажу природного газу №1409/14-ТЕ-41.

Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " за кодом, згідно УКТ ЗЕД , а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору № 1409/14-ТЕ-41 від 20.12.2013 р. газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками. ( крім обсягів, що споживаються для виробничо - комерційної діяльності ).

На підставі вказаного договору позивач поставив відповідачу протягом січня - грудня 2014 р. природний газ на загальну суму 218391,57 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання - передачі природного газу, а саме: від 31.01.2014 р., від 28.02.2014 р., від 31.03.2014 р., від 30.04.2016 р., від 31.05.2014 р., від 30.06.2014 р., від 31.07.2014 р., від 31.08.2014 р., від 31.10.2014 р., від 30.11.2014 р. та від 31.12.2014 р.

Згідно п. 6.1 договору № 1409/14-ТЕ-41 від 20.12.2013 р. оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа ( включно ) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 вказаного договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно здійснив оплату поставленого товару, у зв'язку з чим, останньому були нараховані пеня, 3% річних та збитки від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України ).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ч. 3 ст. 611 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Суд перевіривши розрахунки позивача, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивач пропустив строк позовної давності, судом до уваги не приймається, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ( ст. 257 ЦК України )

Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ).

Натомість, статтею 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 9.3 договору № 1409/14-ТЕ-41 від 20.12.2013 р. передбачено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором ( строк позовної давності ), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 ( п'ять ) років, а тому на час розгляду судом справи строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " Сервісна компанія " Простір " ( 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 56-А, код 32253916 ) на користь публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " ( 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720 ) 1406 ( одну тисячу чотириста шість ) грн. 98 коп. пені, 1767 ( одну тисячу сімсот шістдесят сім ) грн. 26 коп. збитки від інфляції, 168 ( сто шістдесят вісім ) грн. 21 коп. - 3% річних, 1378 ( одну тисячу триста сімдесят вісім ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 13.12.2016 р.

Суддя В.І.Пінчук