ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа № 922/2898/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Камишева Л.М.,

за участі секретаря Пляс Л.Ф.,

та за участі:

прокурора - прокурор відділу прокуратури Харківської області Перегонцева Н.С., службове посвідчення № 044395 від 04.10.2016;

1-го позивача - Романенко Т.М., довіреність № 230 від 12.11.2016;

2-го позивача - Ліпейко В.І., довіреність б/н від 16.11.2016;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність № 3324 від 06.09.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2857Х/1-28) на рішення Господарського суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року в справі № 922/2898/16

за позовом Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі:

1) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

2) Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків,

до Фізичної особи-підприємства ОСОБА_5, м. Харків,

про визнання недійсним договору та повернення майна,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року Харківська місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_5, в якій просить: визнати недійсним укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_5 договір оренди № 4782 від 19.01.2012 нежитлового приміщення (будівлі) площею 50,0 м кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Харкова та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради; зобов'язати ФОП ОСОБА_5 звільнити та повернути орендоване нежитлове приміщення. В обґрунтування позовних вимог посилається на приписи ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» щодо неможливості використання не за призначенням об'єктів освіти та зазначає, що передача в оренду нежитлового приміщення, розташованого в будівлі КЗ "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради", для здійснення діяльності, непов'язаної з навчально-виховним процесом, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.10.2016 у справі № 922/2898/16 (суддя Лавренюк Т.А.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_5 Зобов'язано ФОП ОСОБА_5 звільнити та повернути орендоване нежитлове приміщення вартістю 47410,00 грн, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в апеляційній скарзі та представник відповідача в поясненні по апеляційній скарзі від 13.12.2016 за вх. № 12580 просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що КЗ "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради" (ДЮСШ № 2), в приміщенні якої знаходиться спірне нежитлове приміщення, є позашкільним закладом освіти, діяльність якого регулюється Законом України «Про позашкільну освіту». Зазначає, що ДЮСШ № 2 заснована на комунальні власності та фінансується з місцевого бюджету міста Харкова, орендоване відповідачем нежитлове приміщення з моменту введення будівлі до експлуатації призначалось та використовувалось виключно для розміщення пральні, що не являється освітньою, навчально-виховною, навчально-виробничою та науковою діяльністю, тому використання відповідачем цього приміщення для розміщення пральні відповідає його цільовому технічному призначенню, а у разі передачі спірного приміщення ДЮСШ № 2 відбудеться перепрофілювання приміщення під комору, тобто використання не за призначенням.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі № 922/2898/16 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.11.2016.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2016, з метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.12.2016 та в судовому засіданні 08.12.2016 оголошено перерву до 13.12.2016.

У зв'язку з відставкою судді Івакіної В.О., 12.12.2016 автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями у справі № 922/2898/16 здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Камишева Л.М.

Відповідно до пункту 9-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (згідно з Постановою Вищого господарського суду України № 6 від 10.07.2014), у разі зміни складу суду апеляційної інстанції, розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги.

Харківська місцева прокуратура № 2 у відзиві на апеляційну скаргу відповідача від 21.11.2016 за вх. № 11706 не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, на вимогу суду апеляційної інстанції 07.12.2016 за вх. № 12389 надала витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 29.11.2016, з якого вбачається, що за спірною адреса: 61168, АДРЕСА_1, знаходиться юридична особа Комунальний заклад "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради".

Прокурор відділу прокуратури Харківської області в судовому засіданні 13.12.2016 підтримав позицію Харківської місцевої прокуратури № 2 в повному обсязі.

Перший позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу відповідача від 21.11.2016 за вх. № 11701 погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що спірне приміщення є об*єктом комунальної власності територіальної громади міста Харкова та перебуває в оперативному управлінні Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради згідно договору про передачу майна в оперативне управління №656 від 26.02.1996 року, приміщення розташоване на першому поверсі будівлі, має окремий вхід, в навчальному процесі не використовувалось , тобто згідно з пунктом 5 ст.63 Закону України «Про освіту» не містить обмежень щодо передачі в оренду, оскільки не підлягають передачі в оренду лише приміщення, які пов*язані із навчальним та науковим процесом. За вх.312410 від 08.12.2016 року до матеріалів справи додав договір оренди нежитлового приміщення №1392 від 05.11.2003 року укладений між Управлінням освіти Київської райради в м.Харкові та СПДФО ОСОБА_5,( з додатковими угодами) предметом якого є спірне нежитлове приміщення площею 50,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з метою використання у відповідності до його призначення - для розміщення пральні.(а.с. т-2. ст.224-235).

Другий позивач - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу відповідача від 18.11.2016 за вх. № 11634 та в поясненнях по апеляційній скарзі від 13.12.2016 за вх. № 12613 не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що орендоване відповідачем нежитлове приміщення (цільове призначення пральня) знаходиться в будівлі колишнього дитячого садка № 318, який було закрито рішенням Харківського міськвиконкому №656 від 30.08.1995 року та передано для розміщення ДЮСШ № 2. З 1995 року по 2003 рік приміщення не використовувалось, з 2003 року приміщення пральні орендується ФОП ОСОБА_5 за цільовим призначенням-розташування пральні, тобто перепрофілювання або використання не за призначенням не відбувалось.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників 1-го позивача, 2-го позивача та відповідача в судових засіданнях, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне нежитлове приміщення площею 50,0 м кв., розташоване на першому поверсі будівлі ДЮСШ № 2 за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в оперативному управлінні другого позивача - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради на підставі договору про передачу майна в оперативне управління № 656 від 26.02.1996 (т. 1 а.с. 216-217), укладеного з власником - Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (1-м позивачем).

З 05.11.2003 до 18.01.2012 вказане нежитлове приміщенням площею 50,0 м кв. використовував відповідач - ФОП ОСОБА_5 для розміщення пральні на підставі договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1392 від 30.05.2003 р. (т. 1 а.с. 224-226).

Факт передачі зазначеного приміщення в користування відповідачу підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 05.11.2003 (т. 1 а.с. 226, зворотний бік аркушу), з якого вбачається, що передане в оренду приміщення має окремий вхід, мета використання - розташування пральні.

19.01.2012 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_5 (орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012 (т. 1 а.с. 20-23), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно - нежитлові приміщення площею 50,0 м кв., які належать до комунальної власності територіальної громади міста Харкова, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради (балансоутримувача).

В п. 1.2 зазначеного договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) сторони встановили, що майно передається в оренду з метою розміщення пральні загального користування.

Факт передачі вказаних нежитлових приміщень загальною площею 50,0 м кв. орендареві в строкове платне користування підтверджується Актом приймання-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 19.01.2012, 09:01 год. (т. 1 а.с. 24).

Відповідно до п. 10.1 договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012, договір укладено строком на один рік з 19.01.2012 до 19.01.2013.

За умовами п.п. 10.2, 10.5 договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012, зміни та доповнення, що вносяться до договору, розглядаються сторонами протягом 20 днів і оформлюються додатковими угодами. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

В матеріалах справи відсутні докази звернення сторін про припинення дії договору.

Таким чином дію договору продовжено до 19.01.2017.

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", об'єктами оренди не можуть бути, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

У відповідності до ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вирішуючи спір про визнання недійсним договору оренди, об'єктом якого є частина нежитлових приміщень в будівлі дитячо-юнацької спортивної школи, що перебуває на балансі органу управління освітою (у даному випадку це Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради), необхідно з'ясувати ознаки вказаного об'єкта оренди, зокрема, встановити:

- чи відноситься він до об'єктів освіти;

- чи здійснюється його фінансування з державного бюджету;

- чи пов'язаний він технологічно з навчальним процесом.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту", матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності.

Отже, поняття об'єкт освіти включає всі вищевказані складові елементи в сукупності.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.6 Статуту Комунального закладу "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради (т. 1 а.с. 184-200), ДЮСШ № 2, в приміщенні якої знаходиться спірне нежитлове приміщення, є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю і належить до комунальної власності територіальної громади міста Харкова.

Державна політика у сфері позашкільної освіти визначається Законом України «Про позашкільну освіту».

За приписами ст. 1 Закону України «Про позашкільну освіту», система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні позашкільні навчальні заклади, в тому числі спортивні навчальні заклади; позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що отримують вихованці, учні і слухачі в позашкільних навчальних закладах у час, вільний від навчання в загальноосвітніх та інших навчальних закладах; позашкільний навчальний заклад - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров'я вихованців, учнів і слухачів; освітня діяльність позашкільного навчального закладу - процес надання знань, формування вмінь і навичок з різних напрямів позашкільної освіти, розвитку інтелектуальних і творчих здібностей, фізичних якостей відповідно до задатків та запитів особи.

Статтею 4 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що державний контроль за діяльністю позашкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, та місцевими органами управління освітою.

Державний контроль за діяльністю ДЮСШ № 2 здійснює місцевий орган управління освітою - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Отже, приміщення ДЮСШ № 2 за адресою: АДРЕСА_1, в якому знаходиться орендоване відповідачем нежитлове приміщення площею 50,0 м кв., містить освітні ознаки.

Разом з тим, як стверджує в апеляційній скарзі відповідач та підтверджує в своїх поясненнях другий позивач - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради, орендоване відповідачем нежитлове приміщення 50,0 м кв. знаходиться на першому поверсі будівлі колишнього дитячого садка № 318, яку було передано для розміщення ДЮСШ № 2 рішенням Харківського міськвиконкому від 30.08.1995 № 656, та з моменту введення до експлуатації будівлі призначалось виключно для розміщення пральні, що не являється освітньою, навчально-виховною, навчально-виробничою та науковою діяльністю.

З 05.11.2003 до 18.01.2012 вказане нежитлове приміщенням площею 50,0 м кв. використовував відповідач - ФОП ОСОБА_5 для розміщення пральні на підставі договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1392 від 30.05.2003 р. (т. 1 а.с. 224-226).

Факт передачі зазначеного приміщення в користування відповідачу підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 05.11.2003 (т. 1 а.с. 226, зворотний бік аркушу), з якого вбачається, що передане в оренду приміщення має окремий вхід, мета використання - розташування пральні.

Відповідно положення "Про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах", затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 р. № 563 (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору оренди), навчально-виховним процесом є система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо.

Таким чином, орендоване відповідачем нежитлове приміщення площею 50,0 м кв. ніколи не використовувалось у навчально-виховному процесі.

Зважаючи на викладене, використання відповідачем спірного нежитлового приміщення 50,0 м кв. для розміщення пральні відповідає його цільовому технічному призначенню.

Законодавством України як на момент укладення спірного договору оренди нежитлового приміщення так і на даний час передбачена можливість передачі в оренду приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності.

Так, ч.ч. 1, 4 ст. 61 Закону України "Про освіту" визначено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування, якими є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що фінансування державних і комунальних позашкільних навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також може здійснюватись за рахунок додаткових джерел фінансування, не заборонених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про позашкільну освіту», додатковими джерелами фінансування позашкільного навчального закладу є кошти, одержані, зокрема, від надання в оренду приміщень.

Пунктом 2 ч. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010 р. № 796, передбачено можливість надання в оренду будівель, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Відповідно до п. 6 ч. 5 вищезазначеного Переліку, до платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, що належать до державної та комунальної форми власності, відноситься надання банно-пральних послуг.

Згідно з п. 1.4, 5.2 Статуту Комунального закладу "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради, що власником майна ДЮСШ № 2 є територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради, фінансування ДЮСШ № 2 здійснюється в установленому порядку за рахунок коштів бюджету міста Харкова, інших джерел.

Пунктом 5.3 Статуту визначено що, додатковим джерелом фінансування ДЮСШ № 2 є, зокрема: доходи, отримані за надання платних послуг відповідно до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та у порядку, встановленому Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України за погодженням з Міністерством фінансів України та Міністерством економіки України; доходи від здачі в оренду приміщень; доходи від господарської діяльності.

Тобто ДЮСШ № 2 фінансується не з державного бюджету, а з бюджету міста Харкова.

Крім того, кошти на фінансування ДЮСШ № 2 надходять від здачі в оренду приміщень школи.

В п.п. 3.5, 3.7 договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012 сторони узгодили, що орендна плата перераховується щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця в розмірі 70% - до міського бюджету та 30% - балансоутримувачу.

Крім того, з метою забезпечення обслуговування орендованого відповідачем приміщення площею 50,0 м кв. по АДРЕСА_1, 19.01.2012 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_5 укладено договір на участь у відшкодуванні загальних витрат з оплати за використані комунальні послуги (вивіз сміття тощо), за умовами якого орендар на підставі виставлених орендодавцем рахунків відшкодовує орендодавцеві витрати на приміщення шляхом безготівкового перерахування коштів (т. 1 а.с. 25).

Вказаний договір на участь у відшкодуванні загальних витрат з оплати за використані комунальні послуги укладено строком на один рік - до 19.01.2013 та було продовжено на наступні роки, в тому числі до 19.01.2017.

Орендар у відповідності до умов договору оренди № 4782 від 19.01.2012 та договору на участь у відшкодуванні загальних витрат від 19.01.2012 протягом дії договорів сплачував орендну плату за оренду приміщення та приймає участь у загальних для всієї будівлі витратах та утриманні прибудинкової території, проводить за власний рахунок ремонт орендованого приміщення .

В матеріалах справи відсутні докази того, що передача орендованих приміщень в оренду будь-яким чином ускладнює або робить неможливим надання ДЮСШ № 2 позашкільних освітніх послуг. Навпаки, як вбачається з листа КЗ "Комплексна Дитячо-юнацька спортивна школа № 2 Харківської міської ради від 07.09.2016, підписаного директором та частиною тренерського складу спортивної школи, розміщення пральні у приміщенні закладу не погіршує його соціально-побутові умови, процесу освіти та вихованню не заважає, орендар використовує орендовані приміщення виключно за його призначенням, надає допомогу по утриманню всієї будівлі та прилеглої до неї території, приймає участь у підготовці спортивних закладів та забезпечення чистоти всього приміщення та професійного прання спортивного одягу вихованців закладу.

Таким чином, надання в оренду спірних приміщень площею 50,0 м кв. для розміщення пральні не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4782 від 19.01.2012.

Оскільки вимоги про зобов'язання відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення площею 50 кв.м. та повернути його орендодавцю є похідними від вимоги про визнання договору недійсним, ці вимоги також задоволенню не підлягають. Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2016 у справі № 922/2898/16 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні фактичних обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 Господарсько процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року в справі № 922/2898/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови підписаний 16.12.2016.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Камишева Л.М.