КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа№ 910/21107/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Троян І.В. - представник за довіреністю № 10/10/16/1-УХП від 29.10.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2016

у справі № 910/21107/15 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «У Хромого Пола»

про стягнення 4 794 926,63 грн. та 669 545,14 доларів США, що еквівалентно 14 779 243,49 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «У Хромого Пола»

до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 21-22 т. 3), заявлено про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.05/08-СК від 27.06.2008, яка станом на 30.07.2015 становить 4 794 926,63 грн. та 669 545,14 доларів США і складається з:

- простроченої заборгованості по кредиту в сумі 611 145,20 доларів США;

- простроченої заборгованості по сплаті процентів станом на 30.07.2015 (включно) в сумі 37 076,15 доларів США;

- строкової заборгованості по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.06.2015 по 30.07.2015 (включно), в сумі 7 333,74 доларів США;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4 455 117,71 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату процентів 138 579,50 грн.;

- 3 % річних за прострочення повернення кредиту в сумі 13 662,86 доларів США;

- 3% річних за прострочення сплати процентів у сумі 327,19 доларів США;

- договірної санкції в сумі 201 229,42 грн.

Зустрічний позов заявлено про внесення змін до кредитного договору № 10.05/08-СК від 27.06.2008 в частині продовження строків повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 10.11.2015, та отримання судом висновку.

Не погоджуючись з ухвалою, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 про зупинення провадження у справі № 910/21107/15 та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» посилається на те, що при винесення оспорюваної ухвали судом першої інстанції безпідставно та неправильно були застосовані положення ст. 79 ГПК України щодо права на зупинення провадження у справі, а також порушено право позивача на розгляд справи уподовж розумного строку, що регламентується ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

В обґрунтування вказаної позиції Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» послалось на те, що:

- процесуальним законодавством не передбачена можливість повторного направлення справи до експертної установи для виготовлення експертного висновку після залишення даною експертною установою без виконання ухвали суду про призначення судової експертизи у зв'язку з несплатою вартості експертного дослідження;

- неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватись лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення, в той час як господарський суд при винесенні ухвали про призначення судової економічної експертизи та оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі не навів належного обґрунтування необхідності спеціальних знань для оцінки правильності поданих позивачем розрахунків заборгованості, не зазначив, у чому полягала потреба в у спеціальних знаннях та неможливість вирішення справи по суті позовних вимог, а поставлені судом перед експертами питання не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду;

- в п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» роз'яснено, що господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, апелянт послався на те, що поставлені питання експертній установі у цій справі вже досліджувались та були надані обґрунтовані висновки експерта у справі 911/3546/15 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Експансія» (яке являється поручителем по Кредитному договору № 10.05/08-СК від 27.06.2008), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «У Хромого Пола» про стягнення заборгованості, проте суд першої інстанції призначив судову експертизу у цій справі, не дослідивши вказані обставини та не надавши їм належного обґрунтування.

Ухвалою від 30.11.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач в судове засідання представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, та те, що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Предметом первісного позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 10.05/08-СК від 27.06.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі № 910/21107/15 призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу, витрати за проведення якої покладено на відповідача за первісним позовом та проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі КНДІСЕ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі № 910/21107/15 зупинено провадження у справі.

Матеріали справи № 910/21107/15, направлені судом до КНДІСЕ для проведення судової експертизи, були останнім повернуті без виконання у зв'язку з неоплатою експертного дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 провадження у справі № 910/21107/15 поновлено з 11.10.2016, призначено судовий розгляд на 11.10.2016 та зобов'язано відповідача за первісним позовом подати суду письмові пояснення щодо невиконання вимог ухвал суду та не проведення оплати вартості експертизи, вказавши відповідальних за це осіб.

13.10.2016 відповідач за первісним позовом звернувся до суду з заявою про повторне направлення матеріалів справи до експертної установи у зв'язку із повною оплатою вартості експертизи (а.с. 14 т. 3), до якої додав платіжне доручення № 3791 від 10.10.2016 (а.с. 15 т. 3).

З огляду на вказані обставини, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 10.11.2015, та отримання судом висновку.

Виносячи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що судова експертиза не виконана, підстави для зупинення провадження не відпали.

Звертаючись до апеляційного суду з цією апеляційною скаргою, позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 про зупинення провадження у справі, посилаючись, серед іншого, на те, що поставлені питання експертній установі у цій справі вже досліджувались та були надані обґрунтовані висновки експерта у справі 911/3546/15 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Експансія» (яке являється поручителем по Кредитному договору № 10.05/08-СК від 27.06.2008), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «У Хромого Пола» про стягнення заборгованості, копію яких долучені позивачем до матеріалів прави (а.с. 27-38 т. 3), і що, з огляду на вказані висновки судового експерта, суд першої інстанції не мав призначати експертизу у цій справі.

Щодо вказаних посилань слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили; визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно з частиною першою ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Частиною п'ятою ст. 42 ГПК України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

За правилами ст. 34 ГПК України, саме суд вирішує, які докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, правом встановити доцільність призначення судової експертизи і визначити коло питань (з урахуванням питань, запропонованих учасники судового процесу), які мають бути роз'яснені судовим експертом, діючим законодавством наділений суд.

Частиною третьою ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Висновки судової експертизи, призначеної судом при вирішенні спору сторін у справі № 911/3546/15, на які посилається заявник в обґрунтування вимог про скасування ос пореної ухвали, є лише одним з доказів, на підставі якого, у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи документальними доказами, господарський суд визнав доведеними обставини, керуючись якими прийняв рішення у справі № 911/3546/15.

З огляду на вищевикладене, висновки експерта у справі 911/3546/15 не можуть бути прийняті судом як обставина, яка не потребує доказування при вирішенні спору сторін у цій справі, в розумінні частини третьої ст. 35 ГПК України.

При цьому слід врахувати висновки постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», в п. 19 якої роз'яснено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Враховуючи, що доводи, які викладені апелянтом в апеляційній скарзі, стосуються не тільки правомірності зупинення судом першої інстанції провадження у справі, а й підстав та необхідності призначення судом першої інстанції експертизи у цій справі, що, відповідно до приписів чинного законодавства, не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів розглядає подану відповідачем апеляційну скаргу та, відповідно, переглядає оспорювану ухвалу суду першої інстанції лише в частині правомірності зупинення провадження у цій справі. Обставини, пов'язані з висновками судової експертизи, призначеної господарським судом при вирішенні спору сторін у справі № 911/3546/15, як підстава для скасування ос пореної ухвали суду у цій справі колегією суддів не досліджуються і до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Враховуючи, що підставою для зупинення у справі № 910/21107/15 є проведення призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у цій справі судової експертизи, що відповідає нормам процесуального права, дії судді з зупинення провадження у справі є законними і обґрунтованими.

Обставини, на які апелянт послався як на підставу для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 про зупинення провадження у справі, визнаються колегією суддів безпідставними.

Правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 про зупинення провадження у справі та для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відсутні.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати на подачу апеляційної скарги покладаються на Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/21107/15 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/21107/15.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко