ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 грудня 2016 р. Справа № 903/818/16

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 59 270,95 грн.

Суддя Шум М.С.

Представники:

від позивача : ОСОБА_3, довір. №01-12/10-2016 від 12.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_4, довір. № 24.06.2015р.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

В судовому засіданні 12.12.2016р. оголошувалась перерва до 16:00 год. для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи поданими в судовому засіданні.

Суть спору: позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 59 270,95 грн. понесених збитків, які позивач сплатила ТОВОСОБА_5 - системе УА ГМБХ за пошкоджений товар, що підтверджується копією виписки за особовим рахунком (а.с.35).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 позов заперечує зазначаючи, що позивач не вчиняв жодних дій для проведення експертизи про пошкодження товару, хоча стверджує про пошкодження товару. Також зазначає, що із наявних документів не вбачається кваліфікації осіб які, приймали товар у перевізника, а отже відсутні докази вини перевізника у завданій під час перевезення вантажу шкоді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

встановив:

18.11.2011р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ТОВОСОБА_5 - системе УА ГМБХ укладено договір транспортного експедирування №2011/05-18 від 18.05.2011р.

20.04.2016р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ТОВОСОБА_5 - системе УА ГМБХ укладено заявку-доручення на перевезення вантажу №1079/К.

Відповідно до заявки, вантаж automotive, дата і час завантаження - 20 квітня 2016р. о 16:00 год., реєстраційний номер транспортного засобу, що зобовязувався здійснювати перевезення АС 6613 ВВ, водій ОСОБА_6.

24.06.2015р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (повіреним по договору) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (довірителем по договору) укладений договір-доручення №24/06/15 про надання транспортно-експедиторських послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Згідно п.1.1- п.1.4 договору фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (перевізник по договору п.1.3) зобовязався доставити довірений йому вантаж в пункт призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, а фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (експедитор по договору п.1.3) зобовязався оплатити вартість послуг перевізника.

Згідно із п.2.3 договору, заявка є безумовним та невідємним додатком до цього договору, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування Вантажовідправника, Вантажоодержувача, Перевізника, Експедитор та їх уповноважених осіб, вид та найменування вантажу, розмір плати за надані транспортні послуги, пункти відправлення та доставки вантажу, тип та обєм автофургона (причіпа, напівпричіпа), терміни подачі транспорту для завантаження, терміни доставки вантажу, окремі вказівки Експедитора, додаткові чи особливі умови перевезення, реєстраційні номери транспортних засобів (тягача, автофургона, причіпа, напівпричіпа).

20.04.2016р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 укладено контракт-заявку №1079 на організацію міжнародних перевезень автомобіьни транспортом.

Згідно графи 2 CMR №23284450/1, дата завантаження вантажу 20.04.2016р., дата отримання вантажу 25.04.2016р., отримувач -ОСОБА_7 СИСТЕМС УА ГМБХ, с. Нежухів, вул. Леоні, 1.

Відповідно до графи 17 CMR №23284450/1, перевізником вантажу виступав фізична особа - підприємець ОСОБА_2, реєстраційний номер транспортного засобу АС 6613 ВВ.

25.04.2016р. при розвантаженні автомобіля перевізника на складі Вантажоотримувача останнім було виявлено пошкодження ватажу, а саме замокнення коробок з контактами 27 шпуть (а.с.13-14) , що підтверджується відміткою графи 19 CMR №23284450/1.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВОСОБА_7 СИСТЕМС УА ГМБХ надіслало фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 претензію №В-16/6328 від 25.04.2016р. та дебет ноту від 17.05.2016р. 0.88.00.168.2016 щодо сплати витрати від пошкодження матеріалів на суму 2048,82 євро.

Позивач стверджує, що відповідно до п.п. 3.1.8, 5.2.1 договору-доручення №24/06/15 перевізник повинен забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття для перевезення і до моменту видачі його в пункті призначення вантажоотримувачу, зазначеному в товарно-транспортній накладній та перевізник несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану повною або частковою втратою вантажу з моменту прийняття його для перевезення до моменту видачі вантажу вантажоотримувачу. Оскільки при розвантаженні автомобіля перевізника на складі вантажоотримувача останнім було виявлено пошкодження вантажу (замокнення коробок) з контактами за артикулами: 414080931, 412009531, 414315445, 414232026, 412042531 про що було зроблено відмітку графи 19 CMR 23284450/1, а станом на момент завантаження перевізником не було заявлено будь-яких зауважень до стану вантажу відповідно до графи 18 CMR 23284450/1, то саме під час перевезення даного вантажу було здійснено замокнення вантажу.

Представник відповідача присутній в судовому засіданні стверджував, що після отримання від Позивача повідомлення про пошкодження тари, представник Перевізника звернувся до СК «ПЗУ Україна» з проханням зареєструвати страховий випадок і направити на місце пошкодження вантажу свого представника. Згідно звіту про результати огляду майна /обладнання/ТЗ/вантажу/інше від 25.04.2016р. о 15 год 07 хв представником страхової компанії у с. Нежухів Стрийського району оглянуто пошкоджений вантаж на складі вантажоотримувача та встановлено, що дві розвантажені коробки мають сліди пошкодження вологою. Такі самі сліди пошкодження вологою спостерігались на катушках, що знаходились в двох коробках. Усього пошкоджено 27 котушок. Оглядом вантажного відсіку автомобіля ОСОБА_8 р.н. НОМЕР_1 встановлено, що внутрішні поверхні тенту пошкоджень не мають, стінки сухі, підлога вантажного відсіку суха. Доступу вологи у вантажний відсік небуло. Представник СК «ПЗУ Україна» згідно проведеного огляду зробив висновок, що вантаж в процесі транспортування не міг бути пошкоджений вологою та ймовірно пошкодження зявились до погрузки в автомобіль ОСОБА_8 р.н. НОМЕР_1, про, що надав суду копію звіту представника СК «ПЗУ Україна». Також представником відповідача в запереченнях зазначено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 були відібрані письмові пояснення у водія ОСОБА_6, в яких водій пояснив, що прибув у м.Стрий 22.04.2016 року. по дорозі ніде дощу не було, товар замокнути не міг (копія даного поясненя долучена до матеріалів справи разом із запереченнями). При таких фактичних обставинах, у позовній заяві не наведено конкретних доказів неналежного виконання ОСОБА_2 своїх договірних зобовязань.

Пунктами 13.6, 13.7 та 13.8, частини 6 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 яким затверджено Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568) визначено, що в разі, якщо при виявленні недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів, Перевізник і вантажовідправник або вантажоодержувач не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу Перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами. Експертиза проводиться у присутності представників Перевізника і Замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи. Експертиза проводиться у присутності представників Перевізника і Замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Частина 1 ст. 623 ЦК України покладає на боржника, який порушив зобов'язання, обов'язок відшкодувати збитки, що стали наслідком зазначеного порушення.

Враховуючи зміст положень ч.2 ст.9 ЦК України, ст.7, ч.2 ст.175 Господарського кодексу України, особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Визначення, умови та порядок відшкодування збитків передбачено зокрема, ст.ст. 224-229 Господарського кодексу України.

Згідно з положеннями ст. ст. 224, 225 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачені матеріали тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Вважаючи, що товар пошкоджений, Позивач не вчиняв жодних дій для проведення експертизи, хоча стверджує про неналежну якість товару.

При таких обставинах у справі відсутні докази вини Перевізника у завдані шкоди під час перевезення вантажу.

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами, іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 ГПК України обовязок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

В даному випадку із аналізу наданих позивачем обґрунтувань позовних вимог та документів в їх підтвердження, наданих відповідачем відзиву та заперечень, судом встановлено, що доводи позивача є недостатньо обґрунтованими та позивачем не вжито всіх заходів для встановлення причин замокнення вантажу, а тому в позові необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. 33, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

19.12.2016

Суддя М. С. Шум