ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 рокуСправа № 912/4066/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4066/16

за позовом: Олександрійського міськрайонного центру зайнятості, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 8 135,95 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 01-10/1561/03 від 06.04.2015 р.;

від відповідача - участі не брали.

Олександрійський міськрайонний центр зайнятості звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь позивача коштів в сумі 8135,95 грн.

У судовому засіданні 06.12.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача участі в судовому засіданні не брав, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання 08.11.2016 р. Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області ухвали суду від 07.11.2016 р. (а.с. 31).

Разом з цим, відповідачем письмових заперечень або будь-яких пояснень по суті спору до суду не подано.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини.

На підставі заяви про надання статусу безробітного від 14.11.2013 р. (а.с. 13) в період з 14.11.2013 р. по 06.05.2014 р. на обліку в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітна перебувала ОСОБА_2.

Зазначене підтверджується наявними в справі матеріалами, а саме: персональною карткою № 00021, додатком до персональної картки про відвідування особою територіального органу та отримані послуги, витягом з наказів про прийнятті рішення по особі (а.с. 8-14).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 р. визнано незаконним та скасовано наказ Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 06.11.2013 р. "Про звільнення ОСОБА_2П"; зобов'язано Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області працевлаштувати ОСОБА_2 в Олександрійській ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області; зобов'язано Олександрійську державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Кіровоградській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час з 08 листопада 2013 року по день працевлаштування, з вирахуванням виплаченої при звільненні компенсації за невикористані 77.5 календарних днів відпустки в сумі 7033,13 грн. та отриманої за цей час допомоги по безробіттю; в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 18-20).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 р. у справі № 811/3863/13-а змінено; викладено частину четверту резолютивної частини постанови суду в наступній редакції: "Зобов'язати Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час з 08.11.2013 р. про день працевлаштування, за вирахуванням виплаченої при звільненні компенсації за невикористані 77,5 календарних днів відпустки в сумі 7033,13 грн. та отриманої за цей час допомоги по безробіттю, але не більше чим за три місяці починаючи з 08.11.2013 р."; в решті постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 р. залишено без змін (а.с. 21).

Згідно наказу відповідача від 29.04.2014 р. ОСОБА_2 з 06.05.2014 р. прийнято на посаду старшого державного інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (а.с. 22).

Як вбачається з витягу із наказу від 06.05.2014 р., позивачем припинено виплату ОСОБА_2 допомоги по безробіттю, у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду відповідно до пп. "2" п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 06.05.2014 р. (а.с. 14 зв. бік).

Згідно довідки позивача, за період з 14.11.2013 р. по 05.05.2014 р. ОСОБА_2 виплачено допомогу по безробіттю в загальному розмірі 8 135,95 грн. (а.с. 15).

07.05.2014 р. директором Олександрійського міськрайонного центру зайнятості видано наказ про вжиття заходів по поверненню коштів Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, виплачених безробітній ОСОБА_2, яка отримала допомогу по безробіттю з 14.11.2013 р. по 07.05.2014 р. в сумі 8135,95 грн.; доручено посадовій особі позивача направити відповідачу претензію на добровільне погашення виплаченої суми (а.с. 16).

07.05.2016 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 03-08/2432/03 про погашення Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області заборгованості в сумі 8 135,95 грн. (а.с. 17, 34).

Оскільки, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість в розмірі 8 135,95 грн. не сплатив, позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, позивач стверджує, що неповернення відповідачем вказаної суми наносить шкоду державі в особі позивача, оскільки перешкоджає Олександрійському міськрайонному центру зайнятості забезпечувати соціальний захист громадян шляхом виплати допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у передбачених законодавством випадках.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, що викладена у постанові пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначене не може розумітися як вихід за межі позовних вимог.

Дослідивши фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем завдано позивачу позадоговірну майнову шкоду, а тому при вирішенні даного спору вважає за необхідне застосувати відповідні норми матеріального права при збереженні підстав пред'явленого позову, зазначених позивачем, що не є виходом за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Дане правило застосовується і до відшкодування позадоговірної майнової шкоди, визначеної ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На думку господарського суду, позивачем належними, в розумінні ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами доведено наявність всіх елементів цивільного правопорушення: протиправної поведінки відповідача, наявність наслідків (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та наслідками, що настали.

В силу вимог ч. 4 ст. 35 Закону України" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідачем не надано до суду доказів відшкодування позивачу 8 135,95 грн. допомоги по безробіттю, сплаченої останнім ОСОБА_2, докази такого відшкодування в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17, , рахунки не відомі) на користь Олександрійського міськрайонного центру зайнятості (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 126а, , р/р 1014 в УДК в Кіровоградській області) кошти в сумі 8 135,95 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17.

Повне рішення складено 09.12.2016 року.

Суддя Л.С. Вавренюк