номер провадження справи 32/156/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 Справа № 908/3098/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача ОСОБА_1 громадської організації ОСОБА_1 творчий центр РОДИНА (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, буд. 230/1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75)

про виселення з вбудованого нежитлового приміщення та стягнення 30162,69 грн.

Суддя Н.А. Колодій

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3, довіреність № 22-80 від 20.09.2016р.

від відповідача не зявився.

від третьої особи - ОСОБА_4, довіреність № 23-32/30 від 20.05.2016р.

Суть спору:

22.11.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області про виселення з вбудованого нежитлового приміщення та стягнення 30162,69 грн., яка складається з суми 5655 грн. 29 коп. орендної плати, суми 1675 грн. 60коп. пені, суми 565грн. 53 коп. штрафу, суми 22266 грн. 27 коп. неустойки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3098/16, судове засідання призначено на 07.12.2016р.

В судовому засіданні 07.12.2016 р. позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 07.12.2016 р. не зявився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалою суду документи по справі і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача є: 71700, м. Токмак, вул. Радянська, буд. 230/1. Направлена на адресу відповідача ухвала від 22.11.2016р. була повернута до суду поштовим відділення до суду з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає».

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 21.09.2016 року за відсутності представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

В судовому засіданні 07.12.2016р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - регіональне відділення) та ОСОБА_1 громадською організацією „ОСОБА_1 творчий центр „РОДИНА" (надалі - орендар) був укладений договір оренди від 30.11.2012 №3023/д (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - вбудовані в перший поверх будівлі. Літ. Б-3, реєстровий номер 02360576.31.АААДЕЕ934. нежитлові приміщення №5. №6. №7. №8. №9. №11. загальною площею 98,3 кв.м., розміщені за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська. 230 (надалі - майно). заборгованість з орендної плати

Орендоване майно перебуває на балансі Головного управління статистики Запорізькій області (надалі - балансоутримувач).

Відповідно до п. 10.1 договору, він був укладений строком на 2 (два) роки 364 дні з 30.11.2012 по 28.11.2015 включно.

У зв'язку з тим, що орендар порушував умови договору, регіональним відділенням на адресу орендаря був направлений лист від 09.12.2015 №17-13-07545 про припинення терміну дії договору оренди від 30.11.2012 №3023/д та повернення орендованого майна Балансоутримувачу по акту прийому - передачі. Отже, термін дії договору закінчився 29.11.2015, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата з урахуванням її індексації віднесена до істотних умов договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та п. 5.3 договору, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Згідно п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

50 відсотків від розміру орендної плати за кожний місяць - до державного бюджету. Оплата здійснюється через органи державного казначейства.

50 відсотків розміру орендної плати за кожний місяць балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок.

Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється орендарем самостійно.

Пунктом 3.7 встановлено, що сплата орендних платежів до державного бюджету проводиться щомісяця до 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Враховуючи викладене, у відповідача існує заборгованість з орендної плати до Державного бюджету України в розмірі 5655,29 грн. за вересень 2014 - жовтень 2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, є договір, який в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Оцінивши надані суду докази, пояснення позивача та третьої особи, судом встановлено, що сума заборгованості по орендній платі за період вересень 2014 - жовтень 2015 складає 5655,29 грн.

Крім того, орендарю нарахована пеня за період з 11.09.2014 по 28.11.2015 в розмірі 1675,60 грн.

Розглянувши вимоги про стягнення пені, судом встановлено, що п. 3.8 договору сторонами узгоджено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також, пунктом п. 3.9 договору сторони передбачили, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар додатково до пені сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Сума штрафу нарахована орендарю складає 565, 53 грн.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 10.11. договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін визначений в п.10.10 договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання - передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

На підставі п. 10.11 договору та ст. 785 Цивільного кодексу України, орендарю нарахована неустойка за період з 29.11.2015 по 04.11.2016 в розмірі 22266,27 грн.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань доведено позивачем та підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи викладене, вимоги по стягненню суми пені в розмірі 5655 грн. 29 коп., суми штрафу в розмірі 565 грн. 53 коп. та неустойки в розмірі 22266,27 грн. предявлені до стягнення обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Крім того, внаслідок невиконання відповідачем вимог договору, позивач просить суд виселити орендаря з орендованого приміщення.

Розглянувши вимогу про виселення, судом встановлено, що згідно із ч.1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 10.10. Договору встановлено, що у разі припинення або розірвання цього договору, закінчення строку дії та відмови від його продовження, майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) повертається орендарем балансоутримувачеві.

Майно повертається балансоутримувачу за Актом приймання - передавання, який підписується сторонами за участю балансоутримувача. При цьому майно вважається повернутим з дати підписання балансоутримувачем відповідного Акту приймання -передавання. Обов'язок по складанню Акта приймання - передавання про повернення майна покладається на орендаря.

З метою досудового врегулювання спору, регіональним відділенням на адресу орендаря були направлені претензії від 30.01.2015 №17-01-00506, від 30.11.2015 №17-22-07282 про розірвання договору оренди від 30.11.2012 №3023/д, повернення майна та стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу. Претензії позивача були залишені без задоволення.

Враховуючи викладені обставини, вимог позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо звільнення приміщення після закінчення строку договору оренди, позовні вимоги про виселення з вбудованого нежитлового приміщення та стягнення 30162,69 грн., яка складається з суми 5655 грн. 29 коп. орендної плати, суми 1675 грн. 60коп. пені, суми 565грн. 53 коп. штрафу, суми 22266 грн. 27 коп. неустойки є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України, судові витрати відносяться на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до відповідача ОСОБА_1 громадської організації ОСОБА_1 творчий центр РОДИНА за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління статистики у Запорізькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 громадської організації «ОСОБА_1 творчий центр «РОДИНА» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, буд. 230/1, ) на користь Державного бюджету України суми 5655,29 (пять тисяч шістсот пятдесят пять) грн. 29 коп. заборгованість з орендної плати, суми 1675,60 (одна тисяча шістсот сімдесят пять)грн. 60 коп. пені, 565,53 (пятсот шістдесят пять) грн. 53 коп. штрафу, суми 22266,27 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість)грн. 27 коп. неустойки.

Перерахування грошової суми слід здійснити за наступними реквізитами: Одержувач: державний бюджет м. Токмак, 22080200; Код ; Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області: МФО: 813015, р/р 0014. Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги. 50. ).

Видати наказ.

Виселити ОСОБА_1 громадську організацію „ОСОБА_1 творчий центр „РОДИНА" (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, буд. 230/1, ) з вбудованих в перший поверх будівлі, Літ. Б-3, реєстровий номер 02360576.31.АААДЕЕ934, нежитлових приміщень №5, №6, №7, №8, №9, №11, загальною площею 98,3 кв.м., які розміщені за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська,

230, повернувши майно Головному управлінню статистики у Запорізькій області (69600, м.Запоріжжя, пр. Соборний. 75, ) по акту приймання - передавання.

Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 16 грудня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.