РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа №910/18471/16

За позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки»

Про стягнення 564382,21 грн., розірвання договору оренди, повернення земельної ділянки

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від прокуратури Бондарчук І.П. (посв.)

від позивача Рог О.В. (за дов.)

від відповідача Денисенко О.М. (за дов.)

Обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 1 м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки» про:

- стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 564382,21 грн.;

- розірвання договору оренди земельної ділянки площею 5,1064 га (кадастровий номер :90:332:0055), місце розташування якої: вул. Лютнева, 58-а, Лютнева 58-в у Голосіївському районі м. Києва, укладений 03.10.2014 між Київською міською радою та обслуговуючим житлово-будівельним кооперативом індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки», зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. 03.10.2014 за номером № 144;.

- зобов'язання відповідача повернути територіальній громаді міста в особі Київської міської ради по акту приймання-передачі земельну ділянку.

Прокурор вважає, що оскільки відповідач не сплатив за півроку 564382,21 грн. орендної плати, відповідач істотно порушив умови договору, що є підставою для розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Суд своєю ухвалою від 10.10.2016 порушив провадження у справі №910/18471/16.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що станом на день розгляду справи відсутня заборгованість з орендної плати, у зв'язку з чим відсутні підстави для розірвання договору. Так, договір оренди земельної ділянки укладено з метою отримання орендодавцем орендної плати у встановленому розмірі. Оскільки орендодавець отримав від орендаря орендну плату, відсутнє істотне порушення договору.

Позивач у письмових поясненнях підтвердив, що станом на день розгляду справи у відповідача відсутній борг з орендної плати. Проти розірвання договору заперечив, вважаючи відсутнім порушення прав та інтересів територіальної громади міста Києва.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача і відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

03.10.2014 Київська міська рада (орендодавець) та обслуговуючий житлово-будівельний кооператив індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки» (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1. Договору об'єктом оренди є земельна ділянка кадастровий номер :90:332:0055, розміром 5,1064 га, яка розташована на вул. Лютневій, 58, 58-в у Голосіївському районі м. Києва. Цільове призначення - для облаштування лінійних об'єктів транспортної інфраструктури.

Договір укладено строком на 25 років (п.3.1. Договору).

Згідно з п. 8.4 Договору, серед іншого, орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату.

Орендна плата вноситься орендарем рівними частками за податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 4.8 Договору).

Внаслідок несвоєчасної сплати орендної плати, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 564382,21 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 564382,21 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Під час розгляду справи в суді відповідач погасив 564382,21 грн. боргу, у зв'язку з чим в цій частині вимог спір відсутній, що є підставою для припинення провадження в ній в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Вирішуючи вимоги про розірвання Договору та повернення земельної ділянки суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, вирішення питання істотності порушення договору повинно враховувати принцип незмінності договору, в силу якого розірвання договору може мати місце при наявності тільки вагомих причин. Ступень кваліфікації порушення як істотного має оціночний характер. У зв'язку з цим надаючи порушенню оцінку слід враховувати не тільки його характер, а й наслідки, що матимуть місце при розірванні договору.

Спірна земельна ділянка, як зазначено у Договорі, надана відповідачу для облаштування лінійних об'єктів транспортної інфраструктури. Сторонами визнається, що дані комунікації зводяться для транспортного забезпечення приватних житлових будинків обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки». Тобто, використання спірної земельної ділянки носить вузький адресний характер і не може бути змінено для забезпечення потреб інших осіб, крім відповідача. Наведене свідчить про те, що відновлення права користування та розпорядження територіальною громадою міста Києва спірною земельною ділянкою внаслідок розірвання Договору не матиме наслідком відновлення прав Київської міської ради з підстав вузької спрямованості її використання - облаштування лінійних об'єктів транспортної інфраструктури для відповідача.

Отже, враховуючи погашення боргу відповідачем, порушення, яке наведене у позові (несплата орендної плати), не є істотним, а тому підстави для розірвання Договору та повернення земельної ділянки відсутні.

Водночас, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір повністю покладається на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження в частині стягнення з обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки» 564382,21 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників приватних житлових будинків «Совські ставки» (вул. Петра Радченка, 29, м Київ, 03037, код 32846242) на користь прокуратури міста Києва (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, код 02910019) 11221,73 грн. судового збору.

Рішення підписано 13.12.2016.

СуддяС. А. Ковтун