донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2016 справа №908/1468/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:не зявився ОСОБА_4 довіреність № 121 від 28.11.2016р. не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від09.08.2016р.
у справі№ 908/1468/16 (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
до Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата», м. Запоріжжя
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаДержавна фінансова інспекція в Запорізькій області, м.Запоріжжя
простягнення суми

В С Т А Н О В И В:

Запорізька міська рада звернулась до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата» (далі ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата») 105 346,00 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2016р. на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області.

09.08.2016р. господарським судом Запорізької області у справі № 908/1468/16 прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення обґрунтовано недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Запорізька міська рада звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги та з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2016р. у справі №908/1468/16 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, а також стягнути з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не належним чином досліджені усі обставини справи, оскільки в порушення вимог ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2014р. №40 відповідачем не укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста. На думку позивача, даний факт свідчить про наявність у діях відповідача правопорушення у вигляді збитків, завданих територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2016р. для розгляду цієї апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., судді Дучал Н.М., Ушенко Л.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. у справі №908/1468/16 відновлено Запорізькій міській раді пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження у цій справі.

Від ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата» до Донецького апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2016р. залишити без змін.

Заперечення на апеляційну скаргу обґрунтовані тим, що з урахуванням вимог ст.ст.36, 39, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у відповідача не настав обовязок укладення договору про пайову участь, оскільки обєкт будівництва (17 обєктів виробничо-складських комплексів) не готові до експлуатації.

В судове засідання зявився представник відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених у запереченнях на апеляційну скаргу.

Представники позивача та третьої особи у призначене судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання якого були повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки Донецький апеляційний господарський суд не повідомили.

Оскільки явка представників сторін та третьої особи у призначене судове засідання апеляційним судом не визнавалася обовязковою, враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги та апеляційним судом додаткових доказів не витренувалось у сторін, тому колегія суддів вважає за можливим розглянути справу на відсутності представників позивача та третьої особи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні апеляційної інстанції складено протокол.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухавши представника відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2011р. за № ЗП 5 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва Будівництво виробничо-складського комплексу промислових товарів та будівельних матеріалів за адресою м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 240 (1-а черга) замовником будівництва є ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата».

24.12.2012р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 Про Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 3.1.3 зазначеного Порядку замовник, який має намір укласти Договір, зобов'язаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (Договір) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата» не зверталось у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення Договору. Відповідач направив лише лист від 14.07.2011р. вих.№1157 з копією Декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.07.2011р.

28.08.2013р. за № ЗП 40 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (1-а черга).

Пунктом 1.5 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням ЗМР № 77 від 24.12.2012р. встановлено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно до п.2.1 вказаного Порядку, величина пайової участі у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, укладеному з Виконавчим комітетом Запорізької міської Ради.

Пунктом 2.2 Порядку встановлено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя становить для нежитлових будівель та споруд 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.

Як стверджує позивач, 07.10.2013р. він направив відповідачу лист вих. № 13373 від 07.10.2013р. з пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя. Але листом вих. № 2582 від 10.10.2013р. відповідач повідомив позивача, що Проектом будівництва виробничо-складського комплексу передбачено будівництво 17 обєктів, тому договір про пайову участь може бути укладено після завершення будівництва та здачі усіх обєктів виробничо-складського комплексу.

Внаслідок невиконання ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата» встановленого законом обов'язку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту територіальній громаді м. Запоріжжя позивачу завдано збитки в розмірі 105346,00 грн. у звязку з чим, він 23.11.2015р. звернувся до ПП «Наукове промислово-комерційне обєднання «Тата» з вимогою (вих. №01/06-21/04615 від 20.11.2015р.) про сплату завданих територіальній громаді міста Запоріжжя збитків в розмірі 105346,00 грн., в двадцятиденний термін з дня отримання вимоги.

Оскільки, вимога у добровільному порядку виконано не була, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволені позову відмовлено. Рішення обґрунтовано недоведеністю позовних вимог.

Судова колегія, відповідно до ст.101 ГПК України, повторно розглянувши справу зазначає наступне.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.2 та ч.3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в подальшому - Закон).

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (абз. 1 ч.9 Закону).

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (абз.7 ч. 9 ст. 40 Закону).

За приписами ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Як зазначалося вище, рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012р. № 77 було затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (далі - Порядок).

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2014р. за № 40 до вказаного Порядку були внесені зміни.

Відповідно до п. 1.4 Порядку, замовник, який має намір здійснити забудову земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний прийняти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на договірній основі шляхом пайової участі.

Порядком також встановлена процедура укладення договору на пайову участь та порядок вирішення спорів, які виникають у зв'язку з укладенням такого роду договорів. Відповідно до Порядку, обов'язок щодо процедури та порядку укладення договору покладений на Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Згідно п. п. 3.2.1 - 3.2.4 Порядку, Департамент на протязі 7 робочих днів з дня отримання інформації про наявність зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт (дозволу), здійснює розрахунок розміру пайової участі, забезпечує підготовку проекту пропозиції про укладення Договору (оферти) та проекту Договору і подає на розгляд та узгодження до погоджувальної комісії, яка погоджує розрахунок розміру пайової участі. Департамент комплектує пакет документів (проект пропозиції про укладення Договору (оферти) та проект Договору з додатками) та передає до виконавчого комітету міської ради для підписання міським головою та направлення забудовникам у встановленому законом порядку. У випадку неотримання відповіді на пропозицію укласти Договір (оферту), Департамент готує звернення до виконавчого комітету міської ради з пропозицією вжити заходи з укладення Договору в судовому порядку.

Таким чином, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись із замовником будівництва до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Договір є підставою для сплати замовниками будівництва коштів пайової участі у розвитку інфраструктури на території м. Запоріжжя.

Факт прийняття об'єкта будівництва відповідача (І черга) в експлуатацію підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 28.08.2013р. інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області за №ЗП 40.

Зазначена дата, в силу приписів п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, є датою прийняття об'єкту в експлуатацію.

Як встановлено місцевим господарським судом та не спростовується сторонами по справі, до настання дати прийняття об'єкту (1-ї черги) в експлуатацію, а також на час розгляду справи, договір пайової участі з відповідачем укладено не було.

Позивач з будь-якими пропозиціями щодо укладання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя до відповідача у період виконання робіт не звертався, а також не звертався до суду у передбачений законом термін для спонукання відповідача укласти відповідний договір.

Таким чином, позивач не скористався правом, передбаченим ст. 187 ГК України щодо укладення договору в судовому порядку.

Після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, укладення договору є неможливим, оскільки норми ч.9 ст.40 Закону носять імперативний характер.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Положеннями ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до положень статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються зокрема неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди; причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини.

Обов'язок відшкодувати збитки є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника за умови порушення ним зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, з договору.

В даному випадку, всупереч вимог Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності" договір (правочин) між позивачем та відповідачем, який передбачав би конкретний розмір пайової участі, порядок та строк його внесення тощо, укладений не був, а тому у відповідача перед позивачем не виникло зобовязання щодо сплати пайової участі, саме в разі невиконання якого позивач мав би право стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди.

Отже, обов'язковою умовою виникнення зобов'язальних правовідносин є договір, а оскільки між сторонами у справі договір про пайову участь не укладався, то відповідні зобов'язальні правовідносини у сторін не виникли, а відтак і порушення зобов'язання зі сторони відповідача не відбулося.

З огляду на вищевикладене, судова колегія також приходить до висновку, що в даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення в діях відповідача, а саме: протиправна поведінка відповідача; відсутній факт заподіяння збитків відповідачем у вигляді упущеної вигоди, оскільки відсутнє саме зобовязання відповідача перед позивачем сплатити суму 105346,00 грн., відсутня вина відповідача у невиконанні зобовязання та заподіянні збитків.

Відсутність складу цивільного правопорушення (субєкт, обєкт, субєктивна та обєктивна сторони) є підставою для відмови у позові.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд аналогічні правові висновки, викладені в постановах Вищого господарського суду України від 26.10.2016р. у справі №908/378/16, від 28.11.2016р. у справі №908/6108/15, 28.03.2016р. у справі №920/881/15, від 30.07.2015р. у справі № 922/5993/14, від 09.03.2016р. у справі №908/4580/15, від 01.07.2015р. у справі № 910/27583/14, від 28.09.2015р. у справі №922/68/15, від 29.09.2015р. у справі №922/854/15, від 20.10.2015р. у справі №917/218/15, від 26.10.2015р. у справі №922/216/15.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що заявником апеляційної скарги не доведено, що при прийняті рішення по справі місцевий господарський суд порушив норми матеріального або процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2016р. у справі №908/1468/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2016р. у справі №908/1468/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів з моменту набуття постановою законної сили.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. ДАГС

1. до справи

1. ГСЗО