ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 рокуСправа № 912/3680/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3680/16

за позовом: Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Голованівської районної ради

до відповідачів:

І - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

ІІ - Відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації

про визнання недійсним договору оренди, зобов'язання повернути приміщення

Представники:

від прокуратури - Топонар Н.С., посвідчення №033353 від 13.05.15, прокурор відділу;

від позивача - участі не брали;

від відповідача І - участі не брали;

від відповідача ІІ - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Голованівської районної ради звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги наступного змісту:

- визнати недійсним договір оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, укладений між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1;

- зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити та повернути Відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та передано в користування згідно договору № 1 від 25.01.2016, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 шляхом складання акту приймання-передачі, з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

Позов прокурора мотивований тим, що оскаржуваний договір оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія", що належить до комунальної власності, укладений між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з порушенням ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" без надання згоди територіальної громади або відповідного рішення районної ради та в спірному договору оренди сторонами не зазначено вартість орендованого приміщення, не проведено оцінку вартості орендованого майна, у зв'язку з чим відповідний висновок про вартість об'єкта оренди відсутній, що також є порушенням законодавства при укладанні оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Позов прокурор обґрунтовує посиланнями на Закон України "Про оренду державного та комунального майна", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2016 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3680/16.

Позивач, який належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання 05.12.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач І своїм правом на судовий захист не скористався, в судове засідання не з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідач ІІ в засідання суду не з'явився, однак подав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги прокурора визнав повністю та повідомив про те, що на початку 2016 року Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації було розпочато процедуру закупівлі послуг шкільних їдалень. За результатами вказаної процедури переможцем було визнано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти від 16.03.2016 № 14, пунктом 6.3.7. якого передбачено обов'язок надавача послуги укласти договір оренди на використання приміщення харчоблоку, у зв'язку з чим між відповідачем І та відповідачем ІІ і було укладено спірний договір.

В судовому засіданні 05.12.2016 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурором в судовому засіданні 05.12.2016 позовні вимоги підтримано.

Позивач, відповідачі І та ІІ в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що сторони завчасно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи та з огляду на те, що день засідання 05.12.2016 є останнім днем процесуального строку вирішення спору, господарський суд вважає можливим розглянути справу в судовому засіданні 05.12.2016 за відсутності представників позивача та відповідачів та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 121 Конституції України, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян і держави в судах у випадках, передбачених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з відповідними позовами.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в позовній заяві, Голованівським відділом Новоукраїнської місцевої прокуратури встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 орендується частина приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія".

Відповідно до п. 1.1. Статуту Навчально - виховного комплексу "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія", затвердженого рішенням сесії Голованівської районної ради від 16.12.2011 № 142, НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія" створений рішенням Голованівської районної ради від 20.05.2011 № 77 і знаходиться в спільній власності територіальних громад сіл та селищ Голованівського району; засновником (власником) є Голованівська районна рада (пункт 1.5. Статуту) (а.с.28-49).

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням двадцять восьмої сесії п'ятого скликання Голованівської районної ради № 326 від 12.05.2010 «Про управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл та селищ району" зокрема, затверджено перелік підприємств, установ і організацій спільної власності територіальних громад сіл та селищ району; доручено голові районної ради або за його дорученням заступнику голови районної ради вирішувати питання з управління об'єктами спільної власності територіальних селищ та сіл району згідно з переліком.

Згідно вказаного переліку НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія" є об'єктом спільної власності територіальних селищ та сіл району.

Крім того, згідно п. 5 рішення Голованівської районної ради № 326 від 12.05.2010 та Додатку № 5 до нього Відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації, як структурному підрозділу районної державної адміністрації, надано право забезпечувати галузеву політику підприємств, установ та організацій спільної власності територіальних селищ та сіл району без права розпорядження майном спільної власності територіальних громад міста, селища та сіл району, що перебуває на балансі даних підприємств, установ та організацій.

Як вбачається зі Статуту НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія", управління останньою здійснюється Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації,

При проведенні прокурорської перевірки встановлено, що 25.01.2016 між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) було укладено договір № 1 оренди приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія", які знаходяться на балансі відділу освіти Голованівської РДА (далі - Договір оренди), за умовами п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія" з метою розміщення харчоблоку (далі - майно), площею 84 кв. м. (опалювальна площа 58,8 кв.м.), розміщене за адресою: вул. Міклея, 5, смт. Голованівськ, Голованівський район, Кіровоградської області на І поверсі будівлі школи, що знаходиться на балансі відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (а.с. 18-21).

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі Майна, який, згідно п. 11.1. є невід'ємною частиною даного Договору оренди.

Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною за балансом (п. 2.3. Договору оренди).

Згідно з п. 3.1 Договору оренди орендна плата за 1 кв. м. становить 2,42 грн на підставі Методики.

Цей договір діє з 25.01.2016 по 31.12.2016 року (п. 10.1. Договору оренди).

На виконання умов договору оренди між Орендодавцем та Орендарем було підписано акт приймання - передачі орендованого майна, відповідно до якого, Орендар прийняв від Орендодавця частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія", площею 84 кв. м. (а.с. 22).

Вказаний Договір оренди та Акт приймання-передачі підписаний повноважними представниками Орендодавця та Орендаря та скріплений печатками.

Однак, заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури просить визнати вказаний договір оренди недійсним, та посилається на те, що договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в спільній власності територіальної громади укладено Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області з перевищенням повноважень, відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування".

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" в ст. 1 визначає, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції чинній на момент укладення Договору оренди від 25.01.2016) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з п. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції чинній на момент укладення Договору оренди від 25.01.2016) право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції чинній на момент укладення Договору оренди від 25.01.2016) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частинами першою і другою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вже зазначалося вище, власником НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія" є Голованівська районна рада.

Таким чином, за законодавством України правомочність щодо передачі в оренду спірного приміщення належить лише власнику - територіальній громаді від імені та в інтересах якої діє Голованівська районна рада.

Зі змісту листа №01-36/84-1 від 16.05.5016 Голованівської районної ради вбачається, що останньою не приймались рішення щодо надання дозволу на передачу в оренду приміщень загальноосвітніх шкіл району приватному підприємцю ОСОБА_1 (а.с.26).

Крім того, згідно інформаційного листа № 131/01-22 від 05.05.2016, Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської РДА підтверджується, що рішення Голованівської районної ради про надання дозволу на передачу в оренду приміщення харчоблоку НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка-гімназія" приватному підприємцю ОСОБА_1 відсутнє (а.с. 24-25).

Враховуючи те, що оскаржуваний договір за своєю юридичною природою є договором оренди (найму) та те, що передане майно є комунальною власністю, до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок проведення конкурсу для об'єктів, що перебувають у комунальній власності, визначається органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 29 вищезазначеного закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" орендодавцями нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування.

Всупереч вимогам закону Договір оренди № 1 передано орендарю без згоди органу місцевого самоврядування (рішення відповідної ради), який є власником майна.

За таких обставин, Відділ освіти, молоді та спорту Голованівської РДА не мав повноважень на укладення з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 Договору оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м.

Об'єктом оренди за спірним договором є комунальне майно.

Порядок передачі в оренду комунального майна врегульовано Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Встановлені Законом процедури (ст.ст. 9,10,11,12,13) здачі майна в оренду передбачають публічність та відкритість, а також передачу майна на конкурсній основі.

Орендодавцем (Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської РДА) не додержано встановленої Законом процедури та не розміщено в офіційних друкованих засобах масової інформації оголошення про намір передати майно в оренду.

Крім того, згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотною умовою будь-якого договору є умова про його предмет.

Відповідно до ст. 284 Господарського кодексу України та статті 10 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" істотною умовою договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна).

Проте, всупереч вказаним нормам спірний Договір оренди № 1 від 25.01.2016 не зазначено вартість приміщення, яке передається в оренду.

Частина 2 статті 284 Господарського кодексу України передбачає, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" укладенню договору оренди передує оцінка об'єкта оренди, яка здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Правові засади здійснення оцінки майна, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів врегульовано Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-III, статтею 7 якого передбачено, що проведення оцінки майна є обов'язковим, зокрема, у випадку оренди майна, що є у комунальній власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.2005 № 629 затверджена Методика оцінки об'єктів оренди (далі - Методика), згідно з пунктом 1 якої здійснюється оцінка майна, що передається в оренду, в тому числі, підприємств, заснованих на майні, яке належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

У відповідності до пункту 2 Методики - оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди (активів, що входять до складу об'єкта оренди) та аудиторської перевірки об'єкта оренди оплачує орендар. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.

Згідно з пунктом 19 Методики у разі оренди нерухомого майна здійснюється його незалежна оцінка.

Відповідно до пункту 3 Методики поняття "незалежна оцінка" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

У разі визначення орендаря на конкурсних засадах орендна плата, розрахована за цією Методикою, застосовується як стартова.

Матеріали справи не містять доказів проведення сторонам оцінки об'єкта оренди за договором перед укладенням Договору оренди № 1 від 25.01.2016.

Проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що в укладеному договорі орендна плата визначена з порушенням вимог ст.ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином, при укладенні спірного договору його сторони (відповідачі І та ІІ) порушили передбачений Законом порядок укладення договору оренди комунального майна, а саме не застосували процедури, які забезпечують відкритість та прозорість та визначили розмір орендної плати у спосіб не передбачений Законом, зокрема без проведення експертної оцінки вартості об'єкту оренди та відповідно не застосувавши Методику оцінки об'єктів оренди.

Вищезазначене свідчить, що спірний договір укладений з порушенням приписів ст.ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", а тому суперечить вимогам чинного законодавства України, і в тому числі інтересам держави та суспільства, що в свою чергу є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відтак, вирішуючи спір про визнання недійсним договору необхідно встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, та настання відповідних наслідків.

За змістом ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оскільки сторонами під час укладення Договору оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, порушено вимоги ст. ст. 11, 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна", ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оспорюваний договір має бути визнаний недійсним на підставі положень ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 236 Цивільного кодексу України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до вимог частини 3 статті 207 Господарського Кодексу України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється з дня набрання рішенням законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, ст. 236 Цивільного кодексу України визначає момент недійсності правочину. У ч. 1 цієї статті закріплене загальне правило, за яким правочини як оспорювані, так і нікчемні, вважаються недійсними з моменту вчинення. У ч. 2 цієї статті враховуються особливості застосування правових наслідків недійсності укладених правочинів, за якими передбачалися права та обов'язки на майбутній період. При цьому, у цій частині не йде мова про інший момент недійсності правочину, а лише присікається можливість настання у майбутньому прав та обов'язків за недійсним правочином.

Водночас, у ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України визначається не момент недійсності правочину (договору), а момент припинення господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним. Визначення поняття господарського зобов'язання та підстав його виникнення наведено у ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України. Зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, визнання недійсним договору (правочину) та визнання недійсним зобов'язання не є тотожними поняттями, оскільки в силу прямої вказівки закону договір, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, а визнання недійсним зобов'язання за цим договором стосується наслідків недійсності такого договору, про що також зазначав Верховний Суд України у постанові від 19.10.2016 року у справі N 18/122-12/2.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

З підстав викладеного, позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Якщо господарське зобов'язання припиняється лише на майбутнє, господарським судам слід виходити з того, що у відповідних випадках і неможливості повернення одержаного за зобов'язанням у натурі правові наслідки такої недійсності визначаються відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України та частини другої ст. 208 Господарського кодексу України".

Стаття 216 Цивільного кодексу України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 216 Цивільного кодексу України вона застосовується, якщо законом не встановлено особливі умови застосування наслідків недійсності правочину або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 208 Господарського кодексу України, у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Таким чином, вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину є належним способом захисту та є похідною від вимоги про визнання договору недійсним. Отже, у зв'язку із задоволенням позовних вимог про визнання договору недійсним вимога про повернення майна, переданого за договором також підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач І позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, відповідач ІІ позовні вимоги прокурора визнав повністю, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на вказані обставини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за вимогою про визнання недійсним договору покладається на обох відповідачів, за вимогою про зобов'язання повернути приміщення - на одного відповідача, до якого пред'явлено таку вимогу, Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди № 1 від 25.01.2016 про передачу в тимчасове платне користування частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, укладений між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації (26500, Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 40, ідентифікаційний код 02144016) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (26500, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (26500, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити та повернути Відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації (26500, Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 40, ідентифікаційний код 02144016) частину приміщення НВК "Голованівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. Т.Г. Шевченка" - гімназія" площею 84 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та передано в користування згідно договору № 1 від 25.01.2016, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 шляхом складання акту приймання-передачі.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (26500, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Прокуратури Кіровоградської області (25009, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025 на р/р 4600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач - Прокуратура Кіровоградської області) - 2 067,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Голованівської районної державної адміністрації (26500, Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 40, ідентифікаційний код 02144016) на користь Прокуратури Кіровоградської області (25009, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025 на р/р 4600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач - Прокуратура Кіровоградської області) - 689,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.12.2016.

Суддя В.В.Тимошевська