КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа№ 910/385/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача: Волянський В.І. - представник за довіреністю від 07.11.2016

від відповідача: Кошіль Р.В. - представник за довіреністю від 09.12.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016

у справі № 910/385/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет»

до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 2107 від 20.04.2015, за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4872 від 14.09.2011, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 провадження у справі № 910/385/16 зупинено до проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016, та отримання висновку експерта.

Не погоджуючись з ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 про зупинення провадження у справі скасувати, справу передати на продовження розгляду до місцевого суду.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» посилається на те, що оспорювана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у незаконному складі суду, за обставин, коли місцевий суд проігнорував ряд доводів апелянта, не мотивувавши таку позицію.

В обґрунтування вказаної позиції Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» послалось на те, що:

- мають місце очевидні зловживання зі сторони позивача і останній використовує свій процесуальний статус очевидно і недобросовісно;

- позивач заявив про зміну підстав позовних вимог після початку судового слухання справи, представник, який підписав заяву про зміну підстав позову, не мав відповідних повноважень, питання, що має дослідити експертиза, жодним чином не пов'язані з предметом та підставами позову;

- місцевий суд, діючи зловмисно, витребувавши з державної виконавчої служби оригінал виконавчого напису, неправомірно затягуючи розгляд справи, блокує проведення виконання виконавчого документу та неправомірно затягує розгляд справи;

- місцевий суд, в порушення норм щодо законності судочинства та рівності сторін перед законом та судом, зайняв відверту позицію підтримки позивача та відкритого представлення інтересів зазначеної особи в процесі;

- місцевим господарським судом неправомірно відмовлено у задоволенні поданої апелянтом заяви про відвід судді Босого В.П. від розгляду даної справи, а відтак, слухання справи відбулось у незаконному складі суду.

Також апелянт посилається на те, що питання, поставлені місцевим судом для проведення експертизи, не мають ані найменшого відношення до суті спору, що в судових засіданнях та своїх поясненнях приватний нотаріус неодноразово підтверджувала та, що спірний виконавчий напис вчинявся особисто саме нею, і що такі дії учасників процесу можуть мати ознаки складу злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, в той час як встановлення фактів фальсифікації документів та незаконного заволодіння майном товариства не входить до компетенції господарського суду.

Ухвалою від 30.11.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

В судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з усним клопотанням, в якому просив суд апеляційної інстанції винести окрему ухвалу відносно дій суддів Господарського суду міста Києва Босого В.П., які полягають у втручання в діяльність автоматизованої системи розподілу справи при призначенні судді як у цій справі, так і в інших справах за участю ТОВ «Фудмаркет».

У задоволенні вказаного клопотання колегією суддів відмовлено з підстав, які будуть викладені в мотивувальній частині постанови.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволенні, а оспорювану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 2107 від 20.04.2015, за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4872 від 14.09.2011, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 у справі № 910/385/16 призначено судову технічну експертизу документу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (далі КНДІСЕ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 провадження у справі № 910/385/16 зупинено.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 про зупинення провадження у справі № 910/385/16, оскаржену відповідачем, залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2016.

Листом ВГСУ від 23.06.2016 № 910/385/16/314/2016 (а.с. 58 т. 3) справу № 910/385/16 надіслано до Господарського суду міста Києва.

Листом від 11.07.2016 № 06-17/221/16 (а.с. 59 т. 3) Господарський суд міста Києва направив справу № 910/385/16 до КНДІСЕ згідно з ухвалою від 26.02.2016 про призначення експертизи.

09.09.2016 до Господарського суду міста Києва листом КНДІСЕ від 15.08.2016 № 6654/16-33/6655/16-34/6656/16-33 надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 26.09.2016, у третьої особи витребувано необхідні для проведення експертизи документи та зобов'язано її заявитись в судове засідання для надання експериментальних зразків відтиску печатки.

В судовому засіданні 26.09.2016 третьою особою надані необхідні для проведення експертизи документи та у третьої особи відібрано експериментальні зразки підпису та відтиску печатки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 провадження у справі № 910/385/16 зупинено до проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016, та отримання висновку експерта.

Виносячи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що необхідність проведення експертизи встановлена чинною ухвалою суду від 26.02.2016, а судом було виконано всі вимоги експерта.

Звертаючись до апеляційного суду з цією апеляційною скаргою, позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/385/16 про зупинення провадження у справі, посилаючись, серед іншого, на те, що питання, поставлені місцевим судом для проведення експертизи, не мають ані найменшого відношення до суті спору, що в судових засіданнях та своїх поясненнях приватний нотаріус неодноразово підтверджувала та, що спірний виконавчий напис вчинявся особисто саме нею, і що такі дії учасників процесу можуть мати ознаки складу злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, в той час як встановлення фактів фальсифікації документів та незаконного заволодіння майном товариства не входить до компетенції господарського суду.

Щодо вказаних посилань слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили; визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Водночас, за приписами ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відтак, суд зобов'язаний досліджувати обставини у таких спорах, встановлювати факти, в тому числі й шляхом призначення експертизи.

Згідно з частиною першою ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Частиною п'ятою ст. 42 ГПК України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

За правилами ст. 34 ГПК України, саме суд вирішує, які докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, правом встановити доцільність призначення судової експертизи і визначити коло питань (з урахуванням питань, запропонованих учасники судового процесу), які мають бути роз'яснені судовим експертом, діючим законодавством наділений суд.

При цьому слід врахувати висновки постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», в п. 19 якої роз'яснено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Враховуючи, що доводи, які викладені апелянтом в апеляційній скарзі, стосуються не тільки правомірності зупинення судом першої інстанції провадження у справі, а й підстав та необхідності призначення судом першої інстанції експертизи у цій справі, що, відповідно до приписів чинного законодавства, не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів розглядає подану відповідачем апеляційну скаргу та, відповідно, переглядає оспорювану ухвалу суду першої інстанції лише в частині правомірності зупинення провадження у цій справі. Обставини, пов'язані з призначенням судом першої інстанції судової експертизи та визначенням ним кола питань для проведення експертизи, як підстава для скасування оспореної ухвали суду у цій справі колегією суддів не досліджуються і до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Враховуючи, що підставою для зупинення провадження у цій справі є проведення призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 у цій справі судової експертизи, що відповідає нормам процесуального права, дії судді з зупинення провадження у справі є законними і обґрунтованими.

Обставини, на які апелянт послався як на підставу для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/385/16 про зупинення провадження у справі, визнаються колегією суддів безпідставними.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/385/16 про зупинення провадження у справі та для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» відсутні.

При цьому колегія суддів зауважує апелянтові на тому, що тривалість розгляду справи № 910/385/16, серед іншого, обумовлена оскарженням самим апелянтом як ухвали від 26.02.2016 про зупинення провадження у справі № 910/385/16 (апеляційний та касаційний перегляд цієї ухвали тривав протягом березня - червня 2016 року), так і ухвали від 26.09.2016, оскільки такі дій апелянта виключають можливість направлення справи для проведення експертизи.

Щодо усного клопотання відповідача про винесення окремої ухвали відносно дій судді Господарського суду міста Києва Босого В.П. слід зазначити, що апеляційним господарським судам не надано повноважень розглядати скарги на дії суддів першої інстанції, в той час як частина з доводів, наведених в апеляційній скарзі фактично є скаргою на дії судді Босого В.П., а відтак, відповідні посилання апелянта колегією суддів до уваги бути прийняті не можуть, з огляду на що у задоволенні вказаного клопотання колегією суддів відмовляється.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати на подачу апеляційної скарги покладаються на Публічне акціонерне товариство «Сбербанк».

На підставі викладеного, керуючись ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/385/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/385/16 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/385/16.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко