ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" грудня 2016 р. Справа № 918/2055/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судового засідання Оліфер С.М.,

розглянувши скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" №ДН-3-9/115 від 25.10.2016 року на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у справі №918/2055/14

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕФІР"

про стягнення в сумі 69 971 грн. 22 коп.

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_1;

Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" (далі Залізниця або Стягувач) звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальність "ЗЕФІР" (далі Боржник) про стягнення 69 971 грн. 22 коп.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.02.2015 року, вищевказаний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зефір" на користь Залізниці 69 971 грн. 22 коп. боргу та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

На виконання зазначеного рішення 06.03.2015 року судом видано відповідний наказ.

25.10.2016 року Залізниця звернулась до Господарського суду Рівненської області зі скаргою №ДН-3-9/115 від 25.10.2016 року на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі Відділ), що полягали у винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвалою суду від 31.10.2016 р. скаргу Залізниці на дії державного виконавця Відділу прийнято до розгляду у судовому засіданні на 15.11.2016 р.

15.11.2016 р. Залізниця звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою про заміну стягувача у справі.

Ухвалою суду від 15.11.2016 р. замінено стягувача у справі Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" на правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", розгляд скарги на дії державного виконавця Відділу відкладено на 22.11.2016 року.

Ухвалою суду від 22.11.2016 року розгляд скарги на дії державного виконавця Відділу у справі №918/2055/14 відкладено на 06.12.2016 року.

У судовому засіданні 06.12.2016 року представник стягувача та Відділу просили припинити провадження з розгляду скарги у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Боржник не забезпечив участі у судовому засіданні 06.12.2016 року свого повноважного представника, однак, враховуючи положення статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, неявка останнього не перешкоджає розгляду скарги.

Скарга Залізниці мотивована тим, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві була направлена з пропуском строку встановленого статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження", що позбавляє Залізницю можливості повторно звернутись до Відділу для пред'явлення наказу до виконання. Відтак, стягувач просив визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.12.2015 року №918/2055/15.

Заслухавши у судовому засіданні представників Стягувача та Відділу, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про припинення провадження з розгляду скарги на дії Відділу з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд встановив, що 06.03.2015 року господарським судом Рівненської області видано наказ на примусове виконання рішення від 17.02.2015 року у справі №918/2055/14 про стягнення з ТОВ "Зефір" на користь Залізниці 69 971,22 грн. боргу та 1 8727,00 грн. судового збору, зі строком пред'явлення останнього до виконання 07.03.2016 року. Станом на час розгляду скарги на дії Відділу рішення господарського суду у даній справі не виконано.

18.03.2015 року Залізниця звернулась до Відділу з заявою №2/211-ДНЮ про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 06.03.2015 року у справі №918/2055/14.

26.03.2015 року державним виконавцем Відділу відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 06.03.2015 року у справі №918/2055/14 про що винесено відповідну постанову.

Згідно ст. 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

25.12.2015 року державним виконавцем Відділу було винесено постанову про повернення наказу господарського суду від 06.03.2015 року у справі №918/2055/14 стягувачу.

Залізниця в обґрунтування скарги посилається на те, що повернення виконавчого документу позбавить Залізницю можливості повторно звернутись до Відділу для пред'явлення наказу до виконання, оскільки рішення суду є не виконаним.

Однак, судом встановлено, що 02.12.2016 року, за заявою стягувача поданою 28.11.2016 року, державним виконавцем Відділу Стариченко І.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області №918/2055/14 від 06.03.2015 року, про що винесено постанову ВП№53007558.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відновлення порушеного права стягувача винесенням постанови Відділу ВП№53007558 від 02.12.2016 року, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору та припинення провадження з розгляду скарги на підставі положення п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження з розгляду скарги Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" №ДН-3-9/115 від 25.10.2016 року на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у справі №918/2055/14.

Ухвалу направити сторонам та відділу ДВС Рівненського МУЮ.

Суддя Пашкевич І.О.