РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Справа № 918/1018/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Савченко Г.І. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі Дика А.І.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Рівненської області від 31.10.16 р. у справі № 918/1018/16

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Торгова група Укрресурс"

до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК" Автомобільні дороги України

про стягнення в сумі 120 223,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 31.10.2016 у справі №918/1018/16 у позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Торгова група Укрресурс" 9 427,00 грн. 3% річних, 105 040,76 грн. інфляційних та 1 716,97 грн. судового збору. Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення 5 755,82 грн. інфляційних.

Не погоджуючись із даним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу в позові повністю.

В обґрунтування підстав для його скасування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.12.2016.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 14.12.2016 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Юрчука М.І. у період у період з 13.12.2016р. по 27.12.2016р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суддів.

Протоколом автоматичної зміни складу суду колегії суддів від 14.12.2016 визначено колегію у такому складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г.

В судове засідання прибули представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення по суті доводів та заперечень, викладених відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

08.04.2011 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Просперітет" (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір № 6/22-11 купівлі-продажу (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язався поставляти та передавати у власність відповідача, а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити наступний товар: пісок та гравій (щебінь гранітний кубовий і рядовий та відсів гранітний), лот 4 - щебінь гранітний рядовий фр. (5-20) 10-20 мм, лот 5 - відсів гранітний, лот 6 - щебінь гранітний рядовий фр. 20-40 мм, лот 7 - щебінь гранітний рядовий фр. 40-70 мм (товар).

Ціна договору визначена у п. 3.1 Договору.

Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати (покупцем) після пред'явлення (постачальником), отримання від (постачальника) рахунку на оплату товару (далі-рахунок) та підписання сторонами акту приймання-передачі товару і передачі документів, зазначених п. 4.2. договору, або поетапної оплати (покупцем) поставлених товарів відповідно до додаткової домовленості сторін. До рахунка додаються: документи, що підтверджують належну якість товару (сертифікати відповідності та радіаційного контролю, паспорт на кожну відвантажену партію товару), видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для цього виду товару чинним законодавством. У разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів, постачальник зобов'язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати).

Згідно п. 4.3. договору сторони погодили, що покупець зобов'язується розраховуватись з постачальником за отриманий товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника партії товару (60 тон) та документів відповідно до п. 4.1. цього договору.

Договір підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений печатками.

З матеріалів справи вбачається, що протягом квітня-серпня 2011 року позивач поставив та передав у власність відповідача товар на загальну суму 691 520,32 грн., що підтверджується накладними.

На виконання умов договору позивачем надсилалися відповідачу рахунки для сплати вартості поставлених щебеневих матеріалів.

Відповідач частково оплатив за отриманий товар у розмірі 190 000,00 грн.

Решту боргу в сумі 501 520,32 грн. відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі "Просперітет" не сплатив, у зв'язку з чим останнє звернулося до суду з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі № 5019/246/12 від 17.04.2012 року позов задоволено, стягнуто з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Просперітет" 501 520,32 грн. боргу та 10 030,41 грн. судових витрат.

У процесі примусового виконання вказаного рішення боржником частково погашено борг перед ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Просперітет" в розмірі 372 793,90 грн. Несплаченими залишилися 128 726,42 грн.

05.04.2013 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Просперітет" (первісний кредитор), відповідачем (боржник) та позивачем (новий кредитор) укладено договір про переведення боргу.

Згідно з п.п. 1, 2 договору останнім регулюються відносини, пов'язані зі заміною зобов'язаної сторони (первісного кредитора) у зобов'язанні, що виникає із договору про закупівлю товарів № 6/22-11 від 08.04.2011 року, укладеного між первісним кредитором та боржником ( Основний договір). Первісний кредитор переводить на нового кредитора борг (грошове зобов'язання) у розмірі 128 726,42 грн., що виник на підставі Основного договору.

Боржник не заперечує проти заміни первісного кредитора новим кредитором в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 3 договору).

Відповідно до п. 4 договору боржник зобов'язується перевести грошові кошти в сумі 128 726,42 грн. на розрахунковий рахунок нового кредитора № 641 в ПАТ "Діамантбанк" в м. Київ, МФО 320854, , а первісний кредитор зобов'язаний відступити новому кредитору своє право грошової вимоги на вказану суму до боржника.

За умовами п. 8 договору боржник сплачує новому кредитору кошти в сумі 128 726,42 грн. у строк до 50 календарних днів, рахуючи з моменту підписання цього договору, шляхом перерахування вказаної суми на розрахунковий рахунок нового кредитора або проводить повний розрахунок в іншій обумовленій формі.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками їх печаток.

У строки, визначені договором, відповідач свої зобов'язання по перерахуванню коштів у сумі 128 726,42 грн. не виконав.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі № 918/132/14 від 12.03.2014 року стягнуто з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Торгова група Укрресурс" 128 726,42 грн. основного боргу, 2 574,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

За приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у справі № 918/132/14 від 12.03.2014 року відповідачем не виконане, у зв'язку з чим позивач здійснив нарахування 3% річних в розмірі 9 427,00 грн. та інфляційні в розмірі 110 796,58 грн.

При прийнятті рішення, колегія суддів також виходить з наступного.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Сплата 3% від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, та у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір перших становить 9 430,50 грн. (при заявленому - 9 427,00 грн.), а других - 105 040,76 грн. (при заявленому - 110 796,58 грн). Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних в повному обсязі та частковому задоволенню інфляційних.

Твердження апелянта стосовно того, що ним в усній формі було подано клопотання про застосування строку позовної давності, яке не було відображено в рішенні від 31.10.16, не беруться апеляційним судом до уваги з огляду на протокол судового засідання від 31.10.16 року по справі № 918/1018/16, з якого вбачається що усні заяви та клопотання представником відповідача заявлені не були.

Відповідно до част.5 ст.81-1 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять доказів звернення скаржника із зауваженнями на протокол, а тому у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати, що відомості, викладені в протоколі від 31.10.16 року по справі № 918/1018/16 є неповними або неправильними.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Судовий збір за подання апеляційної скарги згідно зі ст.49 ГПК України покладається на відповідача/скаржника у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 31.10.2016 у справі №918/1018/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/1018/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.