ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 Справа № 917/1531/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг 21", вул. Лєскова, 3-А, м. Київ, 01011

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт", вул. Героїв майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, 37300

про стягнення суми основного боргу

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 27.09.2016

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 74 400,32 грн боргу за надані послуги, відповідно до договору №41 від 29.06.2016 про надання охоронних послуг.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позовних вимог посилався на невиконання відповідачем зобовязань по оплаті вартості наданих позивачем послуг.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, 01.11.2016 та 29.11.2016 подав суду копії платіжних доручень на підтвердження сплати частини заборгованості в сумі 10 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

29.06.2016 ТОВ Оберіг 21 (Виконавець) та ТОВ "Білогір"я молокопродукт" (Замовник) уклали договір № 41 про надання охоронних послуг.

Відповідно до п. 1.1 Замовник замовляє, а Виконавець надає охоронні послуги, а саме: приймає під охорони майно Замовника, яке належить йому на відповідних правових підстав (надалі Об'єкт) та визначене в дислокації об'єктів (Додаток №1 до договору) і вказане в план- схемі розташування постів (Додаток №4 до договору).

Місцезнаходження об'єкта: територія ТОВ "Білогір"я молокопродукт", що за адресою: вул. Миру, 3 а, смт. Білогір"я, Хмельницька область.

Вид охорони визначено як інспекторсько-сторожова служба охорони (п.1.2).

Відповідно до п. 4.1 договору ціна договору становить 52 750,00 грн на місяць, в т.ч. ПДВ 20% у розмірі 8 791,67 грн.

Згідно з п. 4.2 договору, оплата відповідачем вартості послуг з охорони здійснюється щомісячно до 25 числа кожного місяця за поточний місяць. Оплата здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених договором, на поточний рахунок Виконавця.

Договір про надання охоронних послуг діяв до 26.08.2016.

Послуги надавались по 25.08.2016 включно.

Відповідно до Додаткової угоди від 15.08.2016 про розірвання договору та акту зняття постів від 26.08.16 були зняті всі пости охорони, договір розірвано з 26.08.2016.

Як убачається з наданих доказів, відповідач в повному обсязі надав відповідачу послуги з охорони на загальну суму 94 190,32 грн, що підтверджується актами надання послуг № 107 від 31.07.2016, №116 від 25.08.2016, підписаними сторонами.

Відповідач порушуючи умови договору здійснив розрахунки з відповідачем частково в сумі 24 790,00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями від 12.08.2016 на суму 10 000, 00 грн, від 26.08.2016 на суму 5 000,00 грн, від 09.09.2016 на суму 4 790,00 грн, від 23.09.2016 на суму 5 000,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача складає 69 400,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ЦК України.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Як досліджено судом, відповідач перерахував суму боргу в розмірі 5 000,00 грн 23.09.2016, тобто до порушення провадження у справі №911/1531/16 (27.09.2016 дата ухвали господарського суду про порушення провадження у справі).

Як роз'яснено у п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 5 000,00 грн.

Як убачається з наданих доказів, після звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем у справі сплачено частину основного боргу в розмірі 10 000,00 грн, відповідно до платіжних доручень від 13.10.2016 на суму 2 000,00 грн, 21.10.2016 на суму 1 500 грн, 27.10.2016 на суму 1 500,00 грн, 04.11.2016 на суму 2 000,00 грн, від 11.11.2016 на суму 2 000,00 грн, від 25.11.2016 на суму 1 000,00 грн.

Провадження в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

З урахуванням здійснених проплат у розмірі 10 000,00 грн після порушення провадження у справі, до стягнення з відповідача підлягає 59 400,32 грн боргу.

Оскільки, спір доведено до суду з вини відповідача, судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються йому за рахунок відповідача з урахуванням ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт", вул. Героїв майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, 37300, р/р 2459, ПАТ "ОТП ОСОБА_2" м. Київ, МФО 300528, () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг 21", вул. Лєскова, 3-А, м. Київ, 01011, р/р 9 в АТ "ОСОБА_2 Аваль", МФО 38490276, () 59400,32 грн боргу, 1100,18 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення 10000,00 грн основного боргу.

Відмовити в позові в частині стягнення 5000,00 грн.

Повне рішення складено 13.12.2016.

Суддя Д.М. Сірош