РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016Справа №910/19873/16

За позовом Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ"

про стягнення суми 44 000,00 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Власова М.С.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ", в якому просить суд стягнути з відповідача 44 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо надання якісних послуг позивачу за вищевказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/19873/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.11.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позов та дав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив не надав, вимог ухвали суду не виконав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.11.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2013 року між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" укладено договір № 194 з технічного нагляду за капітальним ремонтом, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується здійснювати технічний нагляд за ремонтом об'єкта: «Капітальний ремонт ДНЗ № 7 по вул. Григоренка,21-А (Лот № 1кап. ремонт покрівлі, Лот № 2-кап., ремонт фасаду, Лот № 3-кап. ремонт приміщень, Лот № 4 заміна вікон, Лот № 5 благоустрій території)» далі по тексту - Об'єкт.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору, ціна складає 44 000,00 грн., з урахуванням ПДВ, а саме Лот № 1 ремонт покрівлі 4404,00 грн., лот 2 - ремонт фасаду 5850,00 грн., лот 3- ремонт приміщень 15520,00 грн.; лот 4 заміна вікон - 10885,00 грн.; лот 5 благоустрій 7341,00 грн. Оплата технагляду здійснюється замовником щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акту-здачі приймання виконаних робіт.

За приписами п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 року, а в частині оплати - до повного виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що за актом здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду від 25.10.2013 року відповідачем надано послуги, обумовлені договором, на суму 44 000,00грн., а позивачем вони були прийняті без зауважень та заперечень.

05.12.2013 року Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації було оплачено роботи виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в розмірі 44 000,00 грн. (платіжне доручення міститься в матеріалах справи).

У матеріалах справи наявний висновок Комунального підприємства «Київекспертиза» № 09/105-730 від 24.12.2014 року, в якому при здійсненні перевірки встановлено, що відповідачем були завищені роботи на 127 529,00 грн.

Протягом 2015 року позивач направляв відповідачу листи, в яких просив відповідача вирішити питання щодо виникнених розбіжностей між даними контрольних розрахунків та задекларованих актів виконаних робіт.

У листі-відповіді від 02.07.2016 року відповідач не погодився з висновками перевірки та не вважає спірний договір порушеним.

Таким чином, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення коштів за виконані неякісно послуги в розмірі 44 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на висновок Комунального підприємства «Київекспертиза», яким встановлено, що відповідачем була завищена вартість виконаних робіт на суму 127 529,00грн.

В той же час доказів, що до компетенції Комунального підприємства «Київекспертиза» належить складати такі висновки суду не надано.

Будь-яких інших документів, які б давали суду можливість дійти висновку, що відповідач дійсно завищив вартість робіт позивач не надав.

Натомість у матеріалах справи міститься акт здачі-приймання наданих послуг технічного нагляду від 25.10.2013 року на суму 44 000,00 грн., спірний договір, які були без будь-яких зауважень та заперечень підписані представниками сторін, що свідчить про визнання позивачем договору та погодження суми робіт.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оскільки наявними у справі документами не підтверджується, що права позивача були порушені, враховуючи належне виконання відповідачем зобов'язань щодо надання послуг, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.12.2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.