ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Справа № 5017/640/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Нєсвєтової Н.М.,
за участю представників сторін стягувача - не з"явився, боржника - Драчевський В.С.,
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду
від18.10.2016
та на ухвалуГосподарського суду Одеської області
від31.08.2016
у справі № 5017/640/2012
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська національна стивідорна компанія"
доДержавного підприємства "Одеський морський торговельний порт"
простягнення 591 660,86 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська національна стивідорна компанія" (далі - ТОВ "Українська національна стивідорна компанія") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (далі - ДП "Одеський морський торговельний порт") про стягнення 591 660,86 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.04.2012, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2012, позов ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" до ДП "Одеський морський торговельний порт" про стягнення 591 660,86 грн. задоволено; стягнуто з ДП "Одеський морський торговельний порт" на користь ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" суму загальної заборгованості у розмірі 591660,86 грн., яка складається з суми основного боргу 556554,48 грн., суми індексу інфляції 113,12 грн., суми пені 28480,83 грн., суми 3% річних 5512,43 грн.; витрати по сплаті судового збору у сумі 11 833,22 грн.

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2012, Господарським судом Одеської області від 25.06.2012 було видано наказ на примусове стягнення з ДП "Одеський морський торгівельний порт" на користь ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" суми загальної заборгованості у розмірі 591660,86 грн., яка складається з суми основного боргу 556554,48 грн., суми індексу інфляції 113,12 грн., суми пені 28480,83 грн., суми 3% річних 5512,43 грн.; витрат по сплаті судового збору у сумі 11 833,22 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2012 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2012 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2012 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.08.2016 в порядку ст.117 ГПК України внесено виправлення до наказу Господарського суду Одеської області від 25.06.2012 у справі №5017/640/2012, відповідно до якого стягнуто з ДП "Одеський морський торговельний порт" на користь ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" суми загальної заборгованості у розмірі 591660,86 грн., яка складається з суми основного боргу 556554,48 грн., суми індексу інфляції 113,12 грн., суми пені 28480,83 грн., суми 3% річних 5512,43 грн.; витрат по сплаті судового збору у сумі 11 833,22 грн.

ДП "Одеський морський торговельний порт" подало до Господарського суду Одеської області заяву про визнання наказу Господарського суду Одеської області у справі № 5017/640/2012 таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із погашенням боргу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Оборотова О.Ю.) від 31.08.2016 відмовлено у задоволенні заяви.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Будішевська Л.О., судді Мишкіна М.А., Таран С.В.) від 18.10.2016 ухвалу Господарського суду від 31.08.2016 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 та ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2016, ДП "Одеський морський торговельний порт" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а заяву ДП "Одеський морський торговельний порт" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 33, 34, 116, 117 ГПК України та тим, що рішення прийняті без дослідження усіх істотних обставин справи, зокрема того, що наказ суду не відповідав приписам чинного законодавства України в частині зазначення повної назви боржника.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.11.2016 касаційну скаргу ДП "Одеський морський торговельний порт" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.12.2016.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами, на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2012, Господарським судом Одеської області 25.06.2012 було видано наказ на примусове стягнення з ДП "Одеський морський торгівельний порт" () на користь ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" () суми загальної заборгованості у розмірі 591660,86 грн., яка складається з суми основного боргу 556554,48 грн., суми індексу інфляції 113,12 грн., суми пені 28480,83 грн., суми 3% річних 5512,43 грн.; витрат по сплаті судового збору у сумі 11 833,22 грн., який був пред"явлений стягувачем до виконання.

Постановою державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Одеси від 14.06.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 25.06.2012 №5017/640/2012 та надано боржнику () 7-денний строк з дня винесення постанови для добровільного виконання виконавчого документа, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ДВС. Також у постанові зазначено, що у разі невиконання рішення в даний для добровільного виконання строк воно буде виконане у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов"язаних з проведенням виконавчих дій.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2016 була отримана ДП "Одеський торговельний порт" 15.06.2016.

Державний виконавець 17.08.2016 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про виправлення описки в наказі Господарського суду Одеської області №5017/640/2012. Зазначена заява мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що у наказі № 5017/640/2012 судом було допущено описку в назві боржника, а саме замість ДП "Одеський морський торговельний порт" () зазначено ДП "Одеський морський торгівельний порт" ().

Вказана вище описка була виправлена ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.08.2016.

Господарськими судами встановлено, що ДП "Одеський торговельний порт" 23.08.2016 звернулося в порядку ст. 117 ГПК України до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання наказу Господарського суду Одеської області №5017/640/2012 таким, що не підлягає виконання повністю, мотивуючи заяву тим, що ним 07.07.2016 за платіжним дорученням №174 було перераховано стягувачу - ТОВ "Українська національна стивідорна компанія" 603494,08 грн. на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 25.06.2012 у справі №5017/640/2012, що на думку заявника є підставою передбаченою ст. 117 ГПК України для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

У п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що ч. 4 ст. 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Враховуючи положення ч.4 ст.117 ГПК України, суди попередніх інстанцій встановивши, що кошти боржником були перераховані стягувачу 07.07.2016, тобто після закінчення строку, наданого державним виконавцем для добровільного строку виконання рішення суду (останній день строку - 21.06.2016), дійшли обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Посилання скаржника на те, що наказ, на виконання якого було відкрите виконавче провадження не відповідав вимогам виконавчого документа, а саме неправильно зазначено назву боржника не ДП "Одеський морський торговельний порт", а ДП Одеський морський торгівельний порт", то колегія суддів їх вважає необгрунтованими з огляду на те, що рішення суду відповідно до ст. 129 Конституції України та положень ст. 116 ГПК України є обов"язковими до виконання; в рішенні суду, як і в наказі суду, вказано не тільки назву боржника, а ще й ; постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 5017/640/2012, як і дії державного виконавця з її винесення боржником в судовому порядку не оскаржувалися. Допущення описки у наказі є лише підставою для виправлення такої описки за заявою сторони, або державного виконавця, що було зроблено судом та не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Щодо доводів скаржника, стосовно того, що обов"язок боржника був припинений добровільним виконанням, що є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, то колегія суддів їх відхиляє з огляду на те, що таке виконання мало бути вчинене до видання наказу або до початку виконавчого провадження державним виконавцем.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням вищевикладеного, меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Одеський торговельний порт" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2016 у справі № 5017/640/2012 - без змін.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Нєсвєтова Н.М.