КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа№ 910/13924/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Пугачовій А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.12.2016 року по справі №910/13924/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 року

у справі №910/13924/16 (Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго"

до консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної фінансової інспекції України

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Укргідропроект"

про стягнення збитків у cумі 665 450,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргідроенерго" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Укргідроенерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" (далі по тексту - відповідач, консорціум) про стягнення збитків у розмірі 665 450,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/13924/16 у задоволені позову відмовлено, як заявленого необґрунтовано.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції від 26.09.2016, ПАТ "Укргідроенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/13924/16 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач та третя особа на стороні відповідача у відзивах від 21.11.2016 та від 03.11.2016 просять колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/13924/16 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Третя особа на стороні позивача не скористалася своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надала колегії суддів письмовий відзив на скаргу позивача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції. З

За своїми усними поясненнями під час судового засідання від 15.12.2016 у суді апеляційної інстанції представник третьої особи на стороні позивача просив колегію суддів рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/13924/16 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.02.2014 між публічним акціонерним товариством "Укргідроенерго" (далі по тексту - ПАТ "Укргідроенерго", замовник, позивач) та консорціумом "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" (далі по тексту - консорціум, генпідрядник, відповідач) був укладений договір генерального підряду № 01/2014-К (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого замовник і генпідрядник вступають у виробничо-господарські взаємовідносини, пов'язані із виконанням генпідрядних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської гідроакумулюючої електростанції у складі трьох агрегатів, включаючи заходи по підвищенню надійності та безпеки гідротехнічних споруд, основного гідросилового обладнання та гідромеханічного обладнання Дністровської ГАЕС. Виробничо-господарськими відносинами є виконання будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних, інших робіт, надання послуг з перевезення обладнання поставки замовника, а також поставка обладнання та введення в експлуатацію об'єкту пов'язана із завершенням будівництва об'єкта відповідно до проекту, затвердженого розпорядженням КМУ № 1032-р від 25.12.2013 (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.2. договору генпідрядник зобов'язується своїми силами та за допомогою матеріально-технічних засобів виконувати роботи, що обумовлені в договорі та затверджені проектно-кошторисною документацією. Генпідрядник має право, за письмовою згодою замовника, залучати до виконання договору інших виконавців - субпідрядників у порядку, встановленому чинним законодавством України, та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.5. договору встановлено, що склад, обсяги, види, строки виконання, вартість робіт та обладнання визначаються: зведенням витрат, специфікацією поставки обладнання, протоколом погодження договірної ціни, договірною ціною на будівельні роботи (об'єкт виробничого призначення), договірною ціною на будівельні роботи (житлове будівництво), договірною ціною на будівельні роботи (пусконалагоджувальні роботи на об'єкті виробничого призначення), графіком виконання робіт.

У відповідності до п. 2.8. договору замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи/послуги та обладнання на умовах договору.

Якість робіт повинна відповідати проектній документації, вимогам ДСТУ, СНіП та іншим нормативним документам (п. 3.1. договору).

Для контролю за якістю робіт та обладнання, виконаних та поставлених генпідрядником, замовник призначає свого представника, який зобов'язаний регулярно контролювати виконання робіт та поставку обладнання на об'єкт (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.7. договору виявлені у процесі перевірок і випробувань неякісні роботи, підлягають усуненню у встановлені актом строки, неякісне обладнання, яке поставляється генпідрядником, - заміні за рахунок генпідрядника, а неякісне обладнання, яке поставляється замовником, - заміні за рахунок замовника.

Пунктом 4.1. договору погоджено, що ціна договору визначається зведенням витрат (додаток № 1 до договору), договірними цінами та специфікацією поставки обладнання (додатки № 2, 4-6 до договору, що є невід'ємними частинами цього договору) та протоколом погодження договірної ціни (додаток № 3, що є невід'ємною частиною цього договору).

Ціна договору є динамічною і становить: 2 393 749 920,00 грн (два мільярди триста дев'яносто три мільйони сімсот сорок дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ - 398 958 320,00 грн (триста дев'яносто вісім мільйонів дев'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста двадцять), які сплачуються замовником за рахунок власних та залучених коштів (п. 4.2. договору).

У відповідності до п. 4.3. договору ціна останнього може зменшуватись та/або уточнюватись за взаємною згодою сторін у випадку змінення обсягів закупівлі, залежно від реального фінансування видатків замовника.

Договірна ціна може зменшуватись та/або уточнюватись сторонами виключно за взаємною згодою з урахуванням вимог чинного законодавства (п. 22 Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМ України № 668 від 01.09.2005 р. та Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013), затверджених на підставі Закону України "Про стандартизацію", "Про будівельні норми", постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 471 "Про затвердження Програми перегляду державних будівельних норм і правил на період до 2015 року".

Згідно п.п. 4.2.2.-4.2.10 договору ціна будівельно-монтажних робіт розраховується згідно ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 зі змінами та доповненнями. Ціна пусконалагоджувальних робіт розраховується згідно ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 зі змінами та доповненнями.

Ціна матеріальних ресурсів погоджується із замовником.

Величина транспортних витрат у складі ціни матеріальних ресурсів франко-приоб'єктний склад визначається згідно положень п. 5.5.1 ДСТУ-Н Б Д. 1.1-2:2013 зі змінами та доповненнями.

Величина заготівельно-складських витрат визначається по усередненим відсотковим показникам, передбаченим в інвесторській кошторисній документації, згідно п. 5.5.2 ДСТУ-Н Б Д. 1.1-2:2013.

Розмір заробітної плати на дату складання договірної ціни у вартості робіт визначається згідно усереднених показників рекомендованих Мінрегіонбудом та погоджених замовником. Рівень заробітної плати станом на дату укладання договору становить 3400,00 грн. при середньому розряді робіт - 3,8. Розмір збільшення витрат враховується в межах ліміту коштів на покриття додаткових витрат, пов'язаних з інфляційними процесами.

3агально-виробничі витрати у складі договірних цін (додатки № 4-6) визначаються по усередненим показникам Мінрегіонбуду України, згідно ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013, зі змінами та доповненнями з наданням відповідних розрахунків.

Адміністративні витрати у складі договірних цін (додатки № 4-6) визначаються по усередненим показникам Мінрегіонбуду України, згідно ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013, зі змінами та доповненнями.

Кошторисний прибуток розраховується диференційовано, в залежності від категорії складності об'єкту, згідно п. 6.3, та визначається з урахуванням усереднених показників, що передбачено додатком Б ДСТУ-НБД.1.1-3:2013, зі змінами та доповненнями.

Витрати на відрядження робітників включаються в договірну ціну та сплачуються замовником в межах кошторисного ліміту по фактичних витратах згідно бухгалтерської довідки генпідрядника. В довідці відображаються прізвища, посади, терміни відрядження, суми добових, проживання, проїзду кожного працівника і підписується керівником, головним бухгалтером, завіряється печаткою. Бухгалтерська довідка генпідрядника надається в 3-х примірниках.

Відповідно до п. 4.3. договору розрахунки за виконані роботи/надані послуги, поставлене обладнання проводяться в національній валюті України у відповідності до умов договору.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 (згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва), протягом 30 банківських днів з моменту їх підписання замовником.

Згідно п. 4.10 договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг протягом 30 банківських днів з моменту їх підписання замовником.

У відповідності до п. 8.4 договору у разі виявлення невідповідності у виконаних роботах установленим вимогам, замовник приймає рішення про усунення генпідрядником допущених недоліків або (у разі, якщо для такого усунення необхідно призупинити хід виконання робіт) призупинення виконання робіт до повного усунення генпідрядником таких недоліків, про що письмово повідомляє генпідрядника.

3амовник організовує контроль і технічний нагляд за відповідністю якості обсягів і вартості виконаних робіт згідно проекту, кошторису, будівельних норм і правил; а матеріалів, конструкцій і виробів - згідно державних стандартів і технічних умов (п 8.5. договору).

Пунктом 11.6. договору встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаних роботах, сторони складають двосторонній акт з фіксацією переліку недоліків, причин їх виникнення і строків усунення. Роботи, що виконані з недоліками та не усунені останнім з вини генпідрядника, не оплачуються замовником і не включаються до акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3) за відповідний звітний місяць.

У відповідності до п. 14.4. договору у випадку, якщо невиконання або неналежне виконання умов цього договору однією із сторін завдало збитків іншій стороні, то винна сторона відшкодовує збитки іншій стороні в повному обсязі.

Згідно з п. 15.1. договору генпідрядник гарантує якість використовуваних власних матеріалів і устаткування, зроблених робіт в цілому, а також їх відповідність нормам і вимогам, що пред'являються до робіт даного виду, встановленим чинним законодавством України та цим договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2015 року згідно титулу будови, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 21.1. договору).

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору відповідачем будівельні роботи були виконані, а позивачем вказані роботи були прийняті без зауважень, зокрема й щодо їх якості та вартості, і оплачені, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3, підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками позивача та відповідача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. Вказані обставини представниками сторін не заперечувались, доказів протилежного суду не надано.

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно п. 13.1. договору передача виконаних робіт/наданих послуг генпідрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт/наданих послуг, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

Генпідрядник складає акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та надає їх замовнику щомісяця до 25 числа. Замовник протягом 7-ми робочих днів перевіряє достовірність акту приймання виконаних будівельних робіт у частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, та, у разі відсутності недоліків, підписує його в межах цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання (п. 13.2. договору).

У разі виявлення недоліків в роботах, замовник письмово повідомляє генпідрядника про такі недоліки, а також про час та місце зустрічі для складання акту про виявлені недоліки у виконаних роботах, у якому обов'язково фіксується дата виявлення недоліків і дата щодо їх безкоштовного усунення (п. 13.3. договору).

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про те, що вартість виконаних відповідачем будівельних робіт завищено на загальну суму 665 450,00 грн., що призвело до зайвих видатків та завдало матеріальної шкоди (збитків) дирекції та ПАТ "Укргідроенерго" на вказану суму, посилався на довідку Державної фінансової інспекції у Львіській області від 08.02.2016 № б/н планової ревізії фінансово-господарської діяльності філії "Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС" ПАТ "Укргідроенерго" (далі по тексту - довідка). У вказаній довідці зазначено, що всупереч п. 6.4.4 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2013 № 293 (далі по тексту - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) внаслідок врахування субпідрядною організацією (ТОВ "ШДСУ", м. Київ, ) в актах ф. КБ-2в з травня 2014 року по жовтень 2015 року по улаштуванню верхнього шару асфальтобетонного покриття вартості робіт з обробки органічними в'яжучими (підґрунтовка) бітумною емульсією з розходом, що перевищує встановлені п. 21.8.12 ДБН В.2.3-4:2007 "Споруди транспорту. Автомобільні дороги. Проектування та будівництво" (наказ Мінрегіонбуду від 31.10.2007 № 292) норми витрат, завищено вартість виконаних будівельних робіт (які оплачено ПАТ "Укргідроенерго" в повному обсязі) на загальну суму 665 450, 00 грн., що призвело до зайвих видатків та нанесення матеріальної шкоди (збитків) Дирекції та ПАТ "Укргідроенерго" на вказану суму.

17.03.2016 Державна фінансова інспекція України (далі по тексту - ДФІ) звернулася до відповідача з повідомленням щодо усунення порушень законодавства відповідно до якого вимагає опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені недоліки законодавства у встановленому законодавством порядку.

06.04.2016 відповідач звернувся до позивача з претензією № 11/777 в якій просив останнього сплатити на користь ПАТ "Укргідроенерго" 665 450,00 грн., як відшкодування збитків завданих порушенням норм законодавства та умов договору. Вказана претензія відповідачем була відхилена, що підтверджується листом-відповіддю від 27.04.2016 № 01/1-179.

Суд першої інстанції, оцінюючи подані сторонами докази, взявши до уваги доводи та заперечення обох сторін, дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. При цьому, в основу правових висновків суду лягло наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, позивачем у встановленому договором порядку були прийняті в повному обсязі та без зауважень виконані відповідачем роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3, які підписані уповноваженими особами і скріплені печатками позивача та відповідача.

В свою чергу, спір між сторонами договору щодо оплати вартості виконаних робіт та їх якості на момент розгляду даної справи відсутній, сторони доказів, що підтверджують наявність претензій одна до одної щодо вартості та якості виконаних робіт не надали.

Більше того, станом на момент розгляду даної справи позивачем в повному обсязі прийнято та оплачено відповідачу виконані будівельні роботи.

ПАТ "Укргідроенерго" як під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, так і в обґрунтуваннях доводів апеляційного оскарження, як на підставу для стягнення збитків у розмірі 665 450,00 грн., посилається на довідку Державної фінансової інспекції у Львіській області від 08.02.2016 № б/н. Надаючи правову оцінку вказаній довідці ДФІ та ствердженням позивача, слід відзначити про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону органу державного фінансового контролю надається право, зокрема:

- перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо);

- пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

У пункті 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 N 550 (далі по тексту - порядок) встановлено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

В свою чергу, доказів того, що на підставі здійсненої перевірки та складеної довідки органами Державної фінансової інспекції України було вжито будь-які з вищезазначених заходів (в тому числі звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства), матеріали справи не містять.

Таким чином, довідка, видана ДФІ, на яку посилається позивач, як на доказ невідповідності обсягів виконаних відповідачем робіт, не встановлює обставин в розумінні ст. 35 ГПК України, які не потребують доведення.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що під час здійснення перевірки відповідач надавав пояснення уповноваженим особам ДФІ згідно з яких вбачається, що всі роботи, пов'язані з виконанням умов договору виконуються у відповідності до затвердженої та виданої у виробництво проектно-кошторисної документації по проекту "Уточнення проекту першої черги ГАЕС в складі 3-х агрегатів, включаючи заходи по підвищенню надійності та безпеки гідротехнічних споруд, основного гідросилового обладнання та гідромеханічного обладнання. Коригування", який пройшов державну експертизу і був затверджений розпорядженням КМУ № 1032-р від 25.12.2013. Проектно-кошторисною документацією розробленою генеральним проектувальником будівництва Дніпровської ГАЕС - ПАТ "Укргідропроект", передбачено, що при улаштуванні верхнього шару асфальтобетонного покриття автодоріг виконуються з обробки органічними в'яжучими (підґрунтовка) бітумною емульсією з розходом 0,6 л/м2, що і було фактично виконано, перевірено та підтверджено інженерами технічного нагляду та інженерами кошторисної групи. Вказане підтвердив також інженер кошторисної групи І категорії.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони були вільними в укладенні договору на визначених ним умовах та погодили ціну договору, а підписавши акти виконаних будівельних робіт, довідки про їх вартість та провівши оплату - фактично підтвердили виконання робіт належним чином та відповідно до умов договору.

Збитками є грошове вираження майнової шкоди. Наведеної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 18.03.2015 по справі № 3-18гс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Обов'язково слід звернути увагу, що договір генерального підряду від 10.02.2014 № 01/2014-К укладено із узгодженням усіх його істотних умов, виконано сторонами в повному обсязі, жодних зауважень та претензій щодо вартості та якості виконаних генпідрядником робіт від замовника не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18.03.2015 по справі № 3-18гс15.

Отже, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання позивача на висновки перевірки ДФІ у Львівській області, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірним. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 02.10.2013 у справі № 922/1609/13.

Враховуючи вищевикладене, за оцінкою колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено існування конкретних обставин, які завдали останньому збитки, приймаючи до уваги відсутність вини та протиправної поведінки відповідача, наслідком якої є завдання збитків, що виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків, а тому вимога про стягнення з відповідача збитків у розмірі 665 450,00 грн. є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Інших обґрунтованих заперечень, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі в апеляційній скарзі позивачем не наведено.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 №910/13924/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/13924/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна