ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р.Справа № 922/3218/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка", м. Харків
про внесення змін до договору оренди
за участю :

прокурора - Горгуль Н.В., посвідчення № 036152 від 29.10.2015 року.

представника позивача - не з`явився.

представника відповідача - ОСОБА_1, на підставі договору від 10.10.2016 року та свідоцтва № 1084 від 21.10.2011 року.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка" про внесення змін до договору оренди від 28.08.2003 року шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції прокурора.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 вересня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17 жовтня 2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.10.2016 року від представника відповідача надійшла заява (вх. № 33907) з додатками про відкладення розгляду справи з метою надання документів по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.10.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 33908) з додатками про зупинення провадження у справі до вирішення по суті адміністративної справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 21.11.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 21.11.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 39542/16) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 21.11.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання з додатками (вх. № 39416) про зупинення провадження у справі до вирішення по суті адміністративної справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 28.11.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 25.10.2016 року від представника позивача надійшов відзив з додатками (вх. № 40348/16) по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 05.12.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 05.12.2016 року представник відповідача надав клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи (вх. № 41572).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 05.12.2016 року представник відповідача надав клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 41574).

Прокурор в судовому засіданні 05.12.2016 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.12.2016 року підтримав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 820/5500/16 та клопотання про призначення судової земельної-технічної експертизи, проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання 05.12.2016 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка в протоколі судового засідання від 28.11.2016 року.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що в провадженні Харківського апеляційного господарського суду перебуває адміністративна справа за позовом ТОВ "Берізка" до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області про визнання протиправними дій Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області скасування Витягу № 121 від 24.09.2013 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та вказана справа є взаємопов`язаною зі справою № 922/3218/16, оскільки встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі № 922/3218/16.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

В даному випадку чинним законодавством передбачено зупинення розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом тільки в разі неможливості розгляду даної справи

Проте відповідачем не надано жодного доказу неможливості розгляду справи № 922/3218/16 до вирішення адміністративної справи, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання представника ТОВ "Берізка" про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі № 922/3218/16 судової земельно-технічної експертизи, суд зазначає наступне.

Вищий господарський суд України у пункті 2 Постанови Пленуму № 4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В даному випадку в обґрунтування поданого клопотання про призначення судової експертизи, відповідач посилається на неправильність застосування коефіцієнтів Витягу № 121 від 24.09.2013 року.

Суд зауважує, що у відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку відповідачем не надано суду жодного доказу, який би свідчив про невірне застосування коефіцієнтів Км2, Км3 та Кф3 у Витязі, а посилання останнього на їх неправильне застосування є лише припущенням.

Крім того деякі питання зазначені відповідачем у клопотанні щодо застосування коефіцієнтів Км2, Км3 та Кф3 у Витязі, є правовими питаннями та чинним законодавством їх вирішення віднесено до компетенції суду, у зв`язку з чим неприпустимо ставити дані питання перед судовими експертами.

У зв`язку з викладеним та відсутністю в матеріалах справи доказів того, що у Витягу № 121 від 24.09.2013 року з нормативної грошової оцінки землі невірно застосовано коефіцієнти, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Рішенням XIV сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 24.06.2003 №140/03 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» надано ТОВ «Берізка» строком до 01.06.2028 в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0479 га, яка розташована за адресою: м. Харків, бул. ОСОБА_2, 8 для експлуатації та обслуговування будівлі магазину.

На підставі вказаного рішення 28.08.2003 між Харківською міською радою та ТОВ «Берізка» укладено договір оренди, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого 11.09.2003 за №8532/03 у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру, відповідно до якого ТОВ «Берізка» отримало в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0479 га, яка розташована за адресою: м. Харків, бул. ОСОБА_2, 8.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено розмір орендної плати.

Пунктом 2.2 договору оренди землі передбачено, що розмір орендної плати за землю збільшується при зміні земельного податку відповідно до законодавства України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невідємною частиною цього договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Згідно з п.1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01.01.2014.

Керуючись ст.18 Закону України «Про оцінку землі», та враховуючи, що попередня вартість 1 кв.м землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 №335/07 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року», рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013» встановлено (п.2, п.З), що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, повязані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012 №960/12 затверджено Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Відповідно до п.16.4 вказаного Порядку зміни до договору оренди землі, повязані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, також зміни нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.3.1., п.З.2. зазначеного Порядку зміна нормативної грошової оцінки земель є підставою для внесення змін до договору оренди землі. Зміни до договору оренди землі оформлюються додатковою угодою. Підготовка додаткової угоди здійснюється Департаментом земельних відносин відповідно до Порядку укладання договорів оренди землі у м. Харкові.

На підставі затвердженої нової нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року, прокурор просить суд внести зміни до договору оренди, зареєстрованого 11.09.2003 року за № 8532/03 шляхом укладення додаткової угоди в редакції, наданої прокурором.

Дослідивши умови вищезазначеної додаткової угоди, наданої на затвердження прокурором, судом встановлено, що вона не стосується зміни орендної плати на підставі зміни нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається із розділів вказаної додаткової угоди вона містить пункти, які стосуються прав та обов`язків сторін, змін умов договору і припинення його дії, відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання договору, умов повернення земельної ділянки та ризику випадкового знищення або пошкодження об`єкту оренди чи його частини.

Проте жодний із пунктів додаткової угоди не встановлює нового розміру орендної плати, в той час, як підставою для подання вказаного позову була зміна нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В даному випадку позовна вимога прокурора, а саме додаткова угода подана на затвердження господарському суду, не відповідає підставам, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": п. 2.1. згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу та статтею 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що додаткова угода, подана на затвердження прокурором, не містить пунктів договору, які стосуються зміни орендної плати, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки землі, в той час, як підставою подання вказаної позовної заяви прокурор визначає саме необхідність внесення змін у договір оренди від 11.09.2003 року № 8532/03 через прийняття Харківською міською радою рішення про затвердження нової нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

В свою чергу суд зазначає, що згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі", однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до пункту 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Тобто діючим законодавством передбачено можливість зміни розміру орендної плати, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Проте, як вже було зазначено судом, умови додаткової угоди, наданої на затвердження прокурором, не містять пунктів, які стосуються зміни орендної плати та зазначення нового розміру нормативної грошової оцінки землі.

У зв`язку з викладеним позовні вимоги прокурора про внесення змін до договору оренди від 28.08.2003 року шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції прокурора є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за прокурором.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33,34, 43, 54 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 08.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

922/3218/16