УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.12.2016Справа № 910/22481/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Київського університету туризму, економіки і права

про визнання права на управління порушеним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Київського університету туризму, економіки і права про відновлення порушеного права засновника на управління.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Відповідно до пунктів 2-1 та 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити документи, що підтверджують за громадянином статус суб'єкта підприємницької діяльності, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Під вимогою треба розуміти матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Тож з наведеного вбачається, що вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено вимоги про визнання права порушеним та про зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права, проте позивачем не наведено норм чинного законодавства які визначають правову природу заявлених вимог

З урахуванням предмету наведеного позову позивач відповідно до приписів пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України повинен був вказати законодавство, на підставі якого подається даний позов, тобто відповідні норми закону, які порушив відповідач з огляду на несплату позивачеві відповідної суми.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява в порушення приписів пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України не містить зазначення законодавства, на підставі якого подається позов саме з визначеними у ньому вимогами про визнання права порушеним та про зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів не засвідчені, оскільки не містять відмітки про засвідчення копій, передбаченої пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), а тому не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу позивача на те, що засвідчуватись повинна кожна сторінка документу, та що один лише відтиск печатки товариства на ксерокопії не є належним доказом засвідчення копії документа, у відповідності до в вищенаведених норм.

Враховуючи рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя Н.Б. Плотницька