ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа № 922/2283/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О. , суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників :

прокурора Алєкаєва Ю.В. на підставі службового посвідчення №042342 від 29.03.2016р.;

1-го позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності від 30.12.2015р. №01-53/9619;

2-го позивача не зявився;

1-го відповідача не зявився;

2-го відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м. Харків, (вх.№2699 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16

за позовом: Керівника Первомайської місцевої прокуратури, м. Первомайськ в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, Харківська область, Сахновщинський район, с. Дубові Гряди,

до 1-го відповідача: Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, Сахновщинський район, смт. Сахновщина,

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", Харківська область, Сахновщинський район, с. Олександрівка,

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

29.06.2016р. Керівник Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом (т.1 а.с.4-13) до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" , в якому просив суд внести зміни до договору оренди землі №1 від 08.11.2006 р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 26,3049 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2006 р. за № 01, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції:

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі".

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 відмовлено в задоволенні позову повністю, на тій підставі, що матеріали справи не містять доказів звернення Сахновщинської районної державної адміністрації до ТОВ "Олександрівське рибне господарство" про внесення змін до договору, в матеріалах справи відсутні рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розрахунок на підтвердження методики розрахунку орендної оплати відповідної земельної ділянки.

Заступник прокурора області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що господарський суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що наявність пропозиції районної державної адміністрації щодо внесення змін до договору оренди не є обовязковою, оскільки сторона договору не позбавлена права на звернення до суду з вимогою про зміну або розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору; прокурор вважає, що правомірно звернувся до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, як субєкта, уповноваженого передавати у власність або у користування земельні ділянки державної власності, а Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, як отримувача бюджетних коштів за договором оренди земельної ділянки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 09.11.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р. відкладено розгляд справи на 06.12.2016р.

28.11.2016р. 2-им позивачем - Дубовогрядською сільською радою Сахновщинського району Харківської області подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без участі її представника, також зазначає, що підтримує вимоги апеляційної скарги в повному обсязі (вх.№11939).

06.12.2016р. 1-им позивачем - Харківською обласної державною адміністрацією подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№12329), в яких просить задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора області, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 06.12.2016р. прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник 1-го позивача - Харківської обласної державної адміністрації також підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У судове засідання 06.12.2016р. представник 2-го позивача - Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, представники відповідачів - Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи (т.1 а.с. 226,230,231,232).

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Сахновщинської районної державної адміністрації від 20.06.2006р. №233 було затверджено проект відведення та надано в оренду ТОВ Олександрівське рибне господарство строком на 49 років земельну ділянку із земель водного фонду для рибогосподарських потреб, загальною площею 126,4565 га, в тому числі: водне дзеркало - 33,7518 га, гребля - 1,11822 га, прибережна захисна смуга-91,5225 га (т.1 а.с.24).

08.11.2006р., на підставі вказаного розпорядження, між Сахновщинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ Олександрівське рибне господарство (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки №1 (далі-договір) (а.с.25), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставками, яка знаходиться на території Дубовогрядської сільської ради (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 26,3049 гектарів землі, в тому числі під водою 8,2008 га, гребля -0,2407, прибережна смуга 17,8634га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1га - 2 748,71грн. (пункт 5 договору).

Договір укладено на 49 років, після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

Відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі земельного податку, що складає 0,3 % від грошової оцінки або 216,91грн.

Пунктом 10 договору сторони погодили, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно до 25 числа місяця по 18,08 грн. Кінцевий розрахунок - до 15 листопада кожного року (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 13 договору, розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб (пункт 15 договору).

Відповідно до пункту 16 договору, цільове призначення земельної ділянки землі несільськогосподарського призначення.

Відповідно до пункту 36 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розвязується у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2016р. керівник Первомайської місцевої прокуратури звернувся до Харківською обласної державної адміністрації з листом №04-23-2336-16 (т.1 а.с.51-53), та до голови Дубовогрядської сільської ради Саховщинського району Харківської області з листом №04-23-2343-16 (т.1 а.с.54 -56), в якому повідомив про звернення до суду в їх інтересах з позовом, про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 08.11.2006р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та ТОВ Олександрівське рибне господарство, з тих підстав, що Сахновщинською районною державною адміністрацією, як стороною договірних відносин, не було вжито будь-яких заходів щодо приведення договору оренди земельної ділянки від 08.11.2006р.в частині розміру орендної плати у відповідність до вимог Податкового кодексу України.

29.06.2016р. Керівник Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом (т.1 а.с.4-13) до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", в якому просив суд внести зміни до договору оренди землі №1 від 08.11.2006 р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 26,3049 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2006р. за № 01, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції:

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі".

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, з 01.01.2011р. річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України, а саме: річна сума платежу не може бути менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та не може перевищувати 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Проте, за договором оренди земельної ділянки від 08.11.2006р., укладеним між Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ Олександрівське рибне господарство, орендна плата складає 216,91грн. в рік, тобто 0,3% нормативної грошової оцінки, що свідчить про невідповідність розміру орендної плати вимогам статті 288 Податкового кодексу України, оскільки становить менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, прокурором також було зазначено, що відповідно до вимог статті 122 Земельного кодексу України, статті 51 Водного кодексу України, на даний час розпорядником земель водного фонду та водних обєктів є Харківська обласна державна адміністрація.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у даній справі відмовлено у задоволені позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Приписами статей 13,14 Конституції України та статті 324 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення оспорюваного договору) встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (надалі Закон) від 06.09.2012р. № 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013р., землі державної та комунальної власності вважають розмежованими.

Вказаним Законом також було внесено зміни до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Окрім того, відповідно до розяснень викладених у листі Державного агентства водних ресурсів України від 09.07.2013р. № 3427/9/11-13 (надалі- розяснення), у звязку з набранням чинності з 01.07.2013р. Закону України "Про аквакультуру", відповідно до статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо надання водних об'єктів у користування на умовах оренди у межах населених пунктів належать сільським, селищним та міським радам, а за межами населених пунктів - Раді міністрів Автономної Республіки Крим та обласним державним адміністраціям (пункт 2 розяснень).

Абзацом другим пункту 2 розяснень передбачено, що відповідно до статті 59 Земельного кодексу України та статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти (дно та водний простір) надаються лише для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, а відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для обмеженого переліку потреб (ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо); індивідуального дачного будівництва), у зв'язку із цим, районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі в оренду водних об'єктів.

Отже, з 01.01.2013р. на підставі вказаного Закону, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками із земель державної власності водного фонду за межами населених пунктів здійснює Харківська обласна державна адміністрація.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що розпорядженням земельної ділянки зазначеної у оспорюваному договорі оренди землі, розташованої на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, до 01.01.2013р. здійснювала Сахновщинська районна державна адміністрація.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україні" (в редакції на момент укладення оспорюваного договору), місцева державна адміністрація має право розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Пунктом а) частини першої статті 17 Земельного кодексу України ( в редакції на момент укладення оспорюваного договору) встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин віднесено розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Отже, 1-й відповідач - Сахновщинська районна державна адміністрація (орендодавець за оспорюваних договором), на момент укладення оспорюваного договору здійснювала повноваження щодо розпорядження землями державної власності у відповідності до положень статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україні", статті 17, 122 Земельного кодексу України.

Статтею 122 Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення оспорюваного договору) визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини другої статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За приписами статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю")

Колегія суддів зазначає, що на момент укладення оспорюваного договору, розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів регулювались Законом України "Про плату за землю" (чинний на момент укладення спірного договору), статтею 2 якого встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

У зв'язку з введенням в дію Податкового кодексу України з 01.01.2011р. Закон України "Про плату за землю" втратив чинність, а питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою регулюється виключно цим Кодексом.

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пунктів 289.1., 289.2. статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду даного спору, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була та є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати у разі законодавчої зміни її граничного розміру.

Разом з тим, частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Особи, визначені статтею 1 Господарського процесуального кодексу України, мають право на звернення до суду за захистом порушених майнових прав, які відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про внесення змін до договору.

Як було зазначено вище, оспорюваний договір було укладено між Сахновщинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ Олександрівське рибне господарство (орендар).

Відповідно до частини 2 статі 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Порядок внесення змін до договору регламентовано статтею 188 Господарського кодексу України, згідно якої сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором.

Вирішення питання про внесення змін до договору повязане із застосуванням положення частини 1 статті 626 Цивільного Кодексу України, відповідно до якого договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін.

Статтею 654 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Відповідно до пункту 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Пунктом 36 договору сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розвязується у судовому порядку.

Матеріалами справи, а саме наданими до матеріалів справи прокурором листами Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області (орендодавець за оспорюваним договором) від 15.06.2016р. №01-24/906 (т.1 а.с.26), Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 15.06.2016р. №136 (т.1 а.с.30), підтверджується відсутність будь-яких звернень з боку орендаря - ТОВ Олександрівське рибне господарство (орендар за оспорюваних договором) з приводу перегляду орендної плати, а саме збільшення її розміру з 0,3% до 3%.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи листа Сахновщинської районної ради Харківської області від 15.06.2016р. №93 вбачається, що прийнятих рішень на пленарних засіданнях, сесії районної ради, стосовно затвердження нормативно-грошової оцінки земель від ТОВ "Олександрівське рибне господарство" що на території Дубовогрядської та Катеринівської сільських рад з 2006 по 2016 роки, не було, положення та інші документи щодо порядку визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі на території Сахновщинського району, районною радою не розроблялись та не затверджувались. Крім того, було зазначено, що ТОВ "Олександрівське рибне господарство" не зверталось письмово до районної ради щодо перегляду нормативно грошової оцінки (т.1 а.с.28).

Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що жодна з сторін оспорюваного договору та Харківська обласна державна адміністрація не ініціювали перегляд розміру орендної плати, та відповідно зміни умов договору в цій частині.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до статті 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру"

Про обов'язок прокурора обґрунтувати у позовній заяві наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді та вказати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах також вказано в абзаці 4 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №7 Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам.

Відповідно до пункту 2.1. Наказу Генерального прокурора України №6гн від 28.05.2015р. Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави та їх захисту при виконанні судових рішень (надалі - Наказ), основними завданнями здійснення представництва в суді є захист інтересів держави у випадках порушення або загрози їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з положеннями Закону України Про прокуратуру (в редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом), підстава для представництва прокуратурою у суді інтересів громадянина або держави полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Зокрема, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Таким чином, прокурор звертаючись до суду з позовною заявою, зобов'язаний обґрунтувати підстави для представництва у суді.

Як зазначає прокурор у позовній заяві, у звязку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (надалі Закон) від 06.09.2012р. №5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013р., повноваження щодо розпорядження земельними ділянками із земель державної власності за межами населених пунктів здійснює Харківська обласна державна адміністрація, в тому числі спірної земельної ділянки, яка знаходиться на території Дубовогрядської сільської ради, загальною площею 26,3049 гектарів землі, яка є предметом оспорюваного договору оренди від 08.11.2006р.(т.1 а.с.4-13).

Однак, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, прокурором всупереч положенням статей 2, 29 Господарського процесуального кодексу України, статей 23,23 Закону України "Про прокуратуру" не було обґрунтовано підстав звернення в інтересах - Харківської обласної державної адміністрації та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, які не є сторонами оспорюваного договору та не доведено наявності підстав у позивачів права вимагати від сторін договору оренди приведення його умов у відповідність до вимог Податкового кодексу України.

Крім того, враховуючи, що повноваження розпорядження зазначеною земельною ділянкою перейшли до Харківської обласної державної адміністрації, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги прокурора до першого відповідача - Сахновщинської районної державної адміністрації щодо врегулювання договірних правовідносин відповідно положень статті 288 Податкового кодексу України, оскільки перший відповідач на даний час не виконує функцій розпорядження спірною земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 слід залишити без змін з підстав викладених вище, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Харківської області від 15.09.2016р. у справі №922/2283/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12 "грудня" 2016р. (10,11 "грудня" 2016р. вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Лакіза В.В.