ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" грудня 2016 р.Справа № 922/877/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі Косма К.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк"(вх.№39783 від 22.11.2016 року) поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгсировина", смт. Новопокровка
про стягнення коштів
за участю представників:

заявника - ОСОБА_1 (дов.б/н від 02.11.16);

боржника - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.04.2015 р. у справі № 922/877/15 (суддя Жигалкін І.П.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 184000,00 грн. основного боргу та 302,47 грн. 3% річних.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2016 року рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі № 922/877/15 скасовано в частині стягнення 3% річних в розмірі 302,47 грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 14.04.15 у справі № 922/877/15 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгсировина" (63523, Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Петровського, 16, , р/р №3127 в Старокиївському відділенні ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк" (83086, м. Донецьк, вул. Кобозєва, 12, , р/р 8816 в ДРУ ПАТ Сбербанк Росії, МФО 320627) 3679,86 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк" (83086, м. Донецьк, вул. Кобозєва, 12, , р/р 8816 в ДРУ ПАТ Сбербанк Росії, МФО 320627) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгсировина" (63523, Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Петровського, 16, , р/р №3127 в Старокиївському відділенні ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023) 3,20 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

22.11.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк"(вх.№39783 від 22.11.2016 року) надійшла заява про поновлення строку для пред8явлення наказу до виконання , в якому останній просить суд поновити ТОВ"Комбікормовий завод "Константа - Донецьк" пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу по справаі№922/877/15 про стягнення з ТОВ "Укрторгсировина " на користь ТОВ "Комбікормовий завод "Констатнта -Донецьк 184000,0грн. основного боргу ,3679,86грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заву передано на розгляду судді Присяжнюк О.О.

Ухвалою від 24.11.2016 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа-Донецьк"(вх.№39783 від 22.11.2016 року) поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання до розгляду в судовому засіданні .Розгляд заяви призначено на 08.12.2016 року о 10:00.

Заявник в судове засідання з'явився, 08.12.2016 року надав до суду письмові пояснення по справі(вх.№42014), в яких просить суд долучити до матеріалів справи документи витребувані судом, а також підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувана у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

За результатом розгляду заяви та доданих до неї документів, суд вважає, що вищевказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи вищевказану заяву, ТОВ «Комбікормовий завод «Константа-Донецьк» посилається на те, що пропустив строк для пред'явлення до виконання наказу справі № 922/877/15 про стягнення з ТОВ «Укрторгсировина» на користь ТОВ «Комбікормовий завод «Константа-Донецьк» 184000,00 грн. основного боргу, 3679,86 грн. витрат по сплаті судового збору в зв'язку з неможливістю своєчасно отримати вищезазначений наказ.

Як вказував заявник, господарський суд Харківської області направив наказ про примусове виконання судового рішення на юридичну адресу ТОВ «Комбікормовий завод «Константа-Донецьк» - в місто Донецьк, вул. Кобозєва, 12, однак стягувачем не був отриманий, оскільки відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» юридичною адресою підприємства є зона проведення АТО. З 27 листопада 2014 року Укрпошта припинила приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Таким чином, отримання наказу про стягнення суми за юридичною адресою не було можливим.

Отже, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, надані на підтвердження вказаної заяви в їх сукупності, суд задовольняє заяву поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, як обґрунтовану та доведену наданими доказами.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України та ст. 4-5 ГПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Отже, у вирішенні питання про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_2 проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладених вище обставин справи та наданих доказів, суд вважає вказаний строк таким, що підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити строк пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 03.08.2015 року виданий на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року.

Встановити, що наказ господарського суду Харківської області від 03.08.2015 року виданий на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року дійсний для пред'явлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейські обслуговування бюджетних коштів, до "19" червня 2017 р.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_3