ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016р. Справа№ 914/2700/16

За позовом: Приватного виробничо-комерційного підприємства «ТРАНСПРОЕКТ», м. Дніпро,

до відповідача : Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів,

про стягнення заборгованості на суму 462 968,00 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Прокопів І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2

На розгляд господарського суду Приватним виробничо-комерційним підприємством «ТРАНСПРОЕКТ» подано позов до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення заборгованості на суму 462 968,00 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2016р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 15.11.2016р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. У судовому засіданні 29.11.2016р. оголошувалася перерва до 12.12.2016р.

У судове засідання 12.12.2016р. представник позивача зявився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №2-09Т на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації від 15.09.2009р. не в повному обсязі оплатив виконані роботи. Таким чином, станом на 04.10.2016р. існує заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 215 276,67 грн. Крім того, відповідачу нараховано 37 299,00 грн. 3% річних та 210 392,56 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні 12.12.2016 р. представник відповідача підтвердив, що позивачем були виконані роботи з розроблення проектної документації, проте вони не були оплачені відповідачем у повному обсязі через відсутність фінансування з Державного бюджету України. Заперечив проти правомірності нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки позивач не надав доказів виконання вимог договору щодо складення акту прийому-передачі виконаних робіт.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

15.09.2009р. між Приватним виробничо-комерційним підприємством «ТРАНСПРОЕКТ» та Службою автомобільних доріг у Львівській області укладено договір №2-09Т на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт покриття автомобільної дороги місцевого значення Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий, км 86+595 км 107+925 та додатки №1, №2, Зведений кошторис на проектні і вишукувальні роботи, Кошторис №1 на проектні (вишукувальні роботи), Кошторис №2 на проектні (вишукувальні роботи), Кошторис №3 на проектні (вишукувальні роботи).

Загальна вартість робіт за договором складає 939 600,00 грн. (п.2.1. договору).

Відповідно до п.2.6 договору замовник розраховується з підрядником за виконані роботи не пізніше 10- ти робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі.

Крім того, сторони підписували Додаткові угоди (копії яких знаходяться у матеріалах справи) до договору №2-09Т, якими переносили зобовязання замовника (Служби автомобільних доріг у Львівській області) щодо оплати робіт у звязку з ненадходженням бюджетних коштів.

У грудні 2010 р. позивач виконав роботи та передав проектно-кошторисну документацію відповідачу, що підтверджується накладною №2-09Т/3 від 07.12.2010р.

Акт №3 здавання-приймання виконаних робіт, копія якого знаходиться в матеріалах справи, не підписаний відповідачем.

27.11.2014р. позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру №2-09Т/2 на суму 215 276,67 грн. за виконання робіт з проектно-кошторисної документації.

Позивачем неодноразово надсилались відповідачу претензії про оплату заборгованості.

Листом №17-2944/12-8 від 03.10.2014р. відповідач повідомив позивача про обмежене фінансування Служби та про включення робіт за проектно-кошторисною документацією у проект фінансування у 2015р.

Службою частково оплачено виконані роботи, неоплаченою залишається 215 276,67 грн. за роботи, зазначені у акті №3.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Між сторонами виникли відносини на підставі укладеного договору про виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт покриття автомобільної дороги місцевого значення Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий, км 86+595 км 107+925.

Відповідно до ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника (ст.888 ЦК України).

У силу статті 610, частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У судовому засіданні 12.12.2016р. представник відповідача визнав, що позивачем виконано проектні роботи у повному обсязі, відповідну документацію відповідач отримав, що підтверджується Протоколом , однак Акт прийняття виконаних робіт Службою автомобільних доріг у Львівській області було отримано тільки під час розгляду справи, адже відсутні докази його передачі раніше. Враховуючи ту обставину, що відповідач допустив порушення умов договору щодо повної оплати виконаних підрядних робіт, вимога позивача про стягнення з відповідача 215 276,67 грн. заборгованості за виконані проектні роботи є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано відповідачу 37 299,00 грн. 3% річних та 210 392,56 грн. інфляційних втрат за період з 27.12.2010р. до 04.10.2016р. З даного приводу суд звертає увагу позивача на таке. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п.2.6 договору замовник розраховується з підрядником за виконані роботи не пізніше 10-ти робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі. В даному випадку представником позивача підтверджено надсилання Акту приймання передачі спірних проектних робіт на суму 215 276,67 грн. лише разом з позовною заяву, що підтверджується також і описом вкладення у цінний лист від 20.10.2016р. та визнано позивачем, представник якого у судовому засіданні підтвердив те, що немає доказів передачі його раніше. Тому відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних за заявлений період, адже про неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань з оплати можна говорити тільки після отримання ним відповідного акту.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (адреса:79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства «ТРАНСПРОЕКТ» (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Камянська, 36, ідентифікаційний ) 215 276,67 грн. заборгованості за виконані проектні роботи та 3 437,54 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 12.12.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 15.12.2016 р.

Суддя Яворський Б.І.