ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" грудня 2016 р. Справа № 918/1113/16

Суддя Марач В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

до відповідача ОСОБА_1 підприємство "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

про стягнення заборгованості в сумі 2 846 513,07 грн

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості в сумі 2 846 513,07 грн.

Судом встановлено, що до позовної заяви додано платіжне доручення № 72 від 20.10.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1378 гривень.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 вказаного Закону визначено розмір ставки судового збору за подання заяви майнового характеру, а саме 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Враховуючи вищевказане, при подачі позовної заяви позивач повинен був сплатити 41 319 грн. 70 коп. судового збору.

Водночас, позивач звернувся з клопотанням, в якому просить суд розстрочити сплату судового збору. В обгрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що останнього визнано банкрутом, підприємство банкрут не має можливості здійснити сплату судового збору в повному обсязі у зв"язку з тим, що на його рахунках кошти відсутні, тому ним частково було сплачено судовий збір. Крім того у підприємтсва наявна велика дебіторська заборгованість.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судам було роз'яснено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

У разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Суд не позбавлено права застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати, причому зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності (наприклад, спочатку відстрочення сплати судового збору, а потім зменшення його розміру, або навпаки - спочатку зменшення розміру судового збору, а згодом відстрочення його сплати) або в сукупності (зокрема, одночасне зменшення розміру судового збору і відстрочення його сплати).

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі (пункт 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору є обгрунтованим. Наведені в ньому доводи та додані докази підтверджують те, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про розстрочення сплати судового збору задоволити.

2. Розстрочити сплату судового збору в сумі 41319 грн. 70 коп. до ухвалення рішення у справі.

Суддя Марач В.В.