ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"14" грудня 2016 р. № 01-39/903/959/16

Суддя господарського суду Волинської області Пахолюк В.А., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

до Волинської обласної державної адміністрації, м.Луцьк

про визнання протиправним та скасування рішення конкурсного комітету, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

12.12.2016 року до господарського суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації відповідно до якої просить:

1. Визнати нечинним рішення конкурсного комітету з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області Департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом №128/4 від 04.10.2016 р., в частині визнання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 переможцем конкурсу по об^єкту №4 групи оборотних рейсів по маршруту «Датинь-Луцьк, Луцьк-Ратне, №180а Луцьк-Забороль (із заїздом у с. Антонівку)».

2. Зобов'язати конкурсний комітет з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області Департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації визначити переможця конкурсу на здійснення перевезень пасажирів по об'єкту №4 групи оборотних рейсів по маршруту «Датинь-Луцьк, Луцьк-Ратне, №180а Луцьк- Забороль (із заїздом у с. Антонівку)», на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 13.09.2016 року та документів, поданих перевізниками - претендентами до 13.09.2016 року, включно.

Позовна заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 3) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (згідно із ст. 44-49 ГПК Ураїни).

Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п. 1 ст. 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2016 р. становить 1 378,00 грн.

Заявляючи дві вимоги немайнового характеру при подачі позову, позивач повинен був сплатити судовий збір в установленому розмірі, а також підтвердити зазначену дію шляхом долучення до матеріалів позовної заяви відповідного оригіналу платіжного документа.

Позивачем всупереч вимог ГПК України не долучено до позовної заяви доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п.2 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв'язку передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися з описом вкладення та/або післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Отже, з наведених норм вбачається, що належними доказом направлення копії заяви та доданих до неї документів сторонам у справі може бути розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв'язку, надані в оригіналі.

В даному випадку позивачем до матеріалів позову не долучено доказів в підтвердження направлення позовної заяви та долучених до неї документів відповідачу.

За таких обставин, позивачем порушено вимоги п.2 ч.1 ст.57 ГПК України.

Згідно п. 6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що ксерокопії доданих до позовної заяви документів повинні бути завірені відповідно до вимог ст. 36 ГПК України та п.5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003р. №55, якою визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Додані заявником до позовної заяви ксерокопії документів не можуть бути розцінені як письмові докази, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, оскільки вони не засвідчені у встановленому законом порядку уповноваженою особою.

Відповідно до ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Господарський суд, керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву з додатками документів на 13 арк. та Акт відсутності додатків до позовної заяви від 12.12.2016р. повернути позивачу без розгляду.

Суддя Пахолюк В.А.