ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 р. Справа № 909/894/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до відповідача обслуговуючого кооперативу "Шпінель" (ідентифікаційний код 35901198) про зобов'язання вчинити дії.

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області із позовом про зобов'язання ОКООП "Шпінель" у зв'язку із виходом позивача зі складу його засновників внести зміни до Статуту ОКООП "Шпінель" та зареєструвати ці зміни у встановленому законом порядку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22 листопада 2010 р. звернувся до відповідача із заявою про вихід зі складу засновників ОКООП "Шпінель", однак з часу подання цієї заяви загальні збори членів кооперативу заяву ОСОБА_2 про вихід зі складу засновників кооперативу не розглянули, відповідних змін до Статуту не внесли.

18 жовтня 2016 р., господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі № 909/894/16 та призначив її до розгляду на 01 листопада 2016 р.

01 листопада 2016 р., розгляд справи не відбувся у зв'язку із перебуванням судді Ткаченко І. В. у відпустці.

09 листопада 2016 р., розгляд справи суд призначив на 22 листопада 2016 р.

22 листопада 2016 р., розгляд справи суд відклав на 05 грудня 2016 р.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, відзиву на позов суду не надіслав, про причини неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

За наведених обставин, керуючись положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, положеннями ст. 69 ГПК України про строки вирішення спорів господарським судом, подальше відкладення розгляду справи суд визнав неможливим і, згідно з вимогами ст. 75 ГПК України, розглянув справу по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

обслуговуючий кооператив "Шпінель" зареєстрований державним реєстратором 24 квітня 2008 р.

Відповідно до розділів 3, 4, 5 Статуту ОКООП "Шпінель", кооператив є юридичною особою. Засновниками (членами) кооперативу є: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Рішення голови про прийняття нових членів підлягає затвердженню загальними зборами його членів. В процесі діяльності кооперативу , на місце вибулих членів можуть вступати нові члени - фізичні та юридичні особи. Припинення членства в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; несплати паїв (внесків) у порядку, визначеному статутом; смерті члена кооперативу; псування майна і обладнання кооперативу; припинення діяльності кооперативу.

За змістом розділів 8, 9, 10 органами управління кооперативом є: збори членів, голова та правління кооперативу. Вищим органом кооперативу є збори членів. Збори членів повноважні приймати рішення по всіх питаннях діяльності кооперативу. Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу.

Як зазначає позивач, 22 листопада 2016 р. він звернувся до відповідача із заявою про вихід зі складу засновників ОКООП "Шпінель", однак з часу подання цієї заяви загальні збори членів кооперативу заяву ОСОБА_2 про вихід зі складу засновників кооперативу не розглянули, відповідних змін до Статуту не внесли.

Отже, предметом даного корпоративного спору є вимога фізичної особи, у зв'язку із її виходом зі складу засновників юридичної особи, про внесення відповідних змін до статуту юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 94 ГК України, кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

За змістом ст. 2 Закону України "Про кооперацію", кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про кооперацію", кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Як визначено в ст. 7 Закону України "Про кооперацію", кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Чисельність членів кооперативу не може бути меншою ніж три особи. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про кооперацію", членство в кооперативі припиняється у разі, зокрема, добровільного виходу з нього.

Станом на листопад 2010 року чинне законодавство не визначало порядок виходу особи із засновників (учасників) кооперативу, дана процедура є неврегульованою законодавчо і на даний час.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників), завірена в установленому порядку, або нотаріально засвідчена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально засвідчена копія документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства, або нотаріально посвідчений договір про такий перехід чи передання, або рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Таким чином, для фізичної особи-засновника встановлено два способи виходу зі складу засновників юридичної особи: 1) складання та подання заяви про вихід з кооперативу (по аналогії з порядком виходу з товариства з обмеженою відповідальністю); 2) укладення договору про передання прав засновника іншій особі.

Одним із принципів кооперації Закон України "Про кооперацію" визначає добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації.

Разом з тим, особа, яка виявила намір вийти із складу засновників (учасників) юридичної особи повинна дотриматись встановленого законом порядку виходу із нього, тобто скласти і підписати відповідну заяву та подати її органам управління юридичної особи.

Відповідно до Статуту відповідача, такими органами є загальні збори кооперативу, голова кооперативу та правління кооперативу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Отже, у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги при вирішенні спору.

Відтак, наявну у матеріалах справи незасвідчену копію заяви ОСОБА_2 суд не може вважати доказом того, що позивач дійсно 22 листопада 2010 р. вийшов із складу засновників (учасників) ОКООП "Шпінель". Оригінал даної заяви на вимогу ухвали суду сторони не надали.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що заява про вихід була подана ним та доказів того, що він у встановленому законом порядку вийшов з кооперативу.

Разом з тим, позивач в подальшому не позбавлений права вийти із складу учасників (засновників) кооперативу у встановленому законом порядку.

Витрати по сплаті судового збору, згідно з положеннями ст. 49 ГПК України, суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу "Шпінель" про зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Ткаченко І. В.

Повне рішення складено 12.12.16