ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016р. Справа№ 914/2639/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповіальністю Львівгаз збут», м. Львів

до відповідача: Квартирно-експлуатаціного відділу м. Львова, м. Львів

про стягнення 26 281,72 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник

Від відповідача: ОСОБА_2 представник

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповіальністю Львівгаз збут», м. Львів до Квартирно-експлуатаціного віділу м. Львова, м. Львів про стягнення 26 281,72 грн.

Ухвалою суду від 18.10.2016 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 02.11.2016 року. Ухвалою суду від 02.11.16 р. розгляд справи відкладено на 23.11.16 р. Ухвалою суду від 23.11.16 р. розгляд справи відкладено на 07.12.16 р.

07.12.16 р. представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 25 976,70 грн. за поставлений природний газ, а також 305,02 грн. 3% річних.

Представник відповідача в судове засідання зявився, подав відзив на позов відповідно до якого зазначив, що позивачем допущено помилку при нарахуванні 3% річних, які повинні нараховуватися з 04.05.16 р., а не з 01.05.16 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

У квітні-травні 2016 р. ТзОВ «Львівгаз збут» (позивач) здійснив поставку природного газу, а споживач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (відповідач) прийняв поставлений природний газ, що підтверджується:

- актом №ЗЛВ00031242 приймання-предачі від 30.04.16 р. на суму 2 863,21 грн.;

- актом №ЗЛВ00024937 приймання-предачі від 30.04.16 р. на суму 22 998,04 грн.;

- актом №ЗЛВ00035692 приймання-передачі від 31.05.16 р. на суму 115,45 грн.

Відповідачем прийнято поставлений товар, однак оплату за його поставку позивачу не здійснено.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст.692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З огляду на викладене, оплата за поставлений товар повинна бути проведена покупцем згідно актів від 30.04.16 р. 01.05.16 р., а згідно акту від 31.05.16 р. 01.06.16 р.

Однак, відповідач в порушення вимог ст. 692 ЦК України, не здійснив оплату за поставлений природний газ в результаті чого заборгованість відповідача станом на день подання позовної заяви до суду склала 25 976,70 грн.

Крім цього, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми.

На підставі наведеного, відповідно до поданого розрахунку позивачем нараховано відповідачу 305,02 грн. 3% річних.

Проте у своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що згідно актів від 30.04.16 р. період прострочення виконання грошового зобовязання виникає з 04.05.16 р., а не з 01.05.16 р., оскільки відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи вказане, відповідно до проведеного перерахунку 3% річних, до стягнення підлягає 300,77 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 26 277,47 грн. з яких: 25 976,70 грн.-сума основного боргу та 300,77 грн. 3% річних.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 610, 612,625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79016, м. Львів, вул. Шевченка,3а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Золота,42; ) 25 976,70 грн. боргу, 300,77 грн. 3% річних та 1377,77 грн. судового збору.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

3. В частині стягнення 4,25 грн. 3% річних - в задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.12.2016 р.

Суддя Чорній Л.З.