РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016Справа №917/1665/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс»
до За участю про Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Фельдмана Володимира Миколайовича визнання зобов'язань припиненими
Представники:

від Позивача: не з'явились;

від Відповідача: Дешко В.О. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» (надалі також - «Відповідач») про визнання зобов'язань припиненими.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 16.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Банк) та Фельдманом Володимиром Миколайовичем (Вкладник) було укладено Договір банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01, згідно з яким Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок №7001, а Вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 15 000 доларів США в іноземній валюті на умовах цього Договору. 19.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Кредитор) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1, відповідно до умов якої Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами, зі сплатою 22% річних в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 18.06.2014 року включно. Крім того, 19.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Заставодержатель) та Фельдманом Володимиром Миколайовичем (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку), за яким Заставодавець у якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року передав Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, включаючи сам вклад в сумі 15000 доларів США та нараховані проценти в розмірі 9,0% річних на нього, що випливають з Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, згідно з яким Заставодавець виступає Вкладником. Договором про внесення змін №2 від 11.11.2014 року до Договору застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 19.12.2013 року Сторони виклали в новій редакції п.1.1 Договору: «Заставодавець у якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року передав Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 16 105,87 доларів США, включаючи сам вклад в сумі 16105,87 доларів США та нараховані проценти в розмірі 9,0% річних на нього, що випливають з Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, згідно з яким Заставодавець виступає Вкладником». 05.06.2015 року Фельдман Володимир Миколайович звернувся до Відповідача з заявою про розірвання Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, провести всі операції за договором та погасити заборгованість за Договором застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 19.12.2013 року. Заявою від 11.06.2015 року Фельдман Володимир Миколайович просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» після закінчення строку дії вкладу 27.06.2015 року погасити заборгованість по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року. Після цього Фельдман Володимир Миколайович неодноразово заявами від 08.09.2015 року, 21.09.2015 року 24.11.2015 року просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року у сумі 16105,87 доларів США здійснити погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року, у відповідь на які Відповідач повідомив про заборону такої операції. Позивач листом просив провести погашення заборгованості за рахунок банківського вкладу Третьої особи, у відповідь на який Банк за вих. №04-11/2190 від 25.11.2015 року повідомив, що вказані дії заборонені чинним законодавством України. Як зазначає Позивач, в силу укладеного між Фельдманом В.М. та ПАТ «Банк Національний Кредит» на підставі ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право на припинення грошового зобов'язання за кредитним договором внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином, просить Суд визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» щодо сплати грошових коштів у розмірі 200 875 грн. 01 коп. за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2016 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремремтранс" до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" про визнання зобов'язань припиненими передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 917/1665/16 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.10.2016 року порушено провадження у справі № 917/1665/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Фельдмана Володимира Миколайовича, судове засідання призначено на 09.11.2016 року.

07.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.10.2016 року.

08.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.10.2016 року.

08.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.10.2016 року.

09.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про неможливість надання доказів зарахування сплаченого судового збору до Державного бюджету України.

09.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.10.2016 року.

09.11.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.10.2016 року виконав не в повному обсязі, а саме, не надав відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують направлення відзиву позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 року відкладено розгляд справи на 23.11.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду.

17.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву,в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

23.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

23.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

23.11.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи надав усні пояснення по суті спору.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 року відкладено розгляд справи на 07.12.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

07.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача.

07.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на відзив.

В судовому засіданні 07 грудня 2016 року представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представники Позивача та Третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про відкладення справи в судовому засіданні 23.11.2016 року. Представник Позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача, яке Судом розглянуто та задоволено.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Позивач та Третя особа про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Третя особа були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 07 грудня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Банк) та Фельдманом Володимиром Миколайовичем (Вкладник) було укладено Договір банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01, згідно з яким Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок №7001, а Вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 15 000 доларів США в іноземній валюті на умовах цього Договору.

Депозит розміщується з 16.12.2013 р. по 16.06.2014 р. включно. (п.2.2 Договору)

Договорами про внесення змін до Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року Сторони внесли зміни до договору, зокрема Договором про внесення змін №3 від 17.12.2014 року п.2.2 договору виклали в такій редакції: «Депозит розміщується з 16.12.2013 р. по 27.06.2015 р. включно»

19.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Кредитор) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1, відповідно до умов якої Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами, зі сплатою 22% річних в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 18.06.2014 року включно.

Крім того, 19.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» (Заставодержатель) та Фельдманом Володимиром Миколайовичем (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку), за яким Заставодавець у якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року передав Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, включаючи сам вклад в сумі 15000 доларів США та нараховані проценти в розмірі 9,0% річних на нього, що випливають з Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, згідно з яким Заставодавець виступає Вкладником.

Договором про внесення змін №2 від 11.11.2014 року до Договору застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 19.12.2013 року Сторони виклали в новій редакції п.1.1 Договору: «Заставодавець у якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року передав Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 16 105,87 доларів США, включаючи сам вклад в сумі 16105,87 доларів США та нараховані проценти в розмірі 9,0% річних на нього, що випливають з Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, згідно з яким Заставодавець виступає Вкладником».

05.06.2015 року Фельдман Володимир Миколайович звернувся до Відповідача з заявою про розірвання Договору банківського вкладу «Стандартний» строком на 6 місяців (183 дні) в іноземній валюті - долар США (з капіталізацією процентів) №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, провести всі операції за договором та погасити заборгованість за Договором застави майнових прав №04-905/1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 19.12.2013 року.

Заявою від 11.06.2015 року Фельдман Володимир Миколайович просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» після закінчення строку дії вкладу 27.06.2015 року погасити заборгованість по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року.

Заявою від 08.09.2015 року Фельдман Володимир Миколайович просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року у сумі 16105,87 доларів США здійснити погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року та виплатити йому в межах гарантованої суми залишок коштів за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року.

Заявами від 21.09.2015 року та від 24.11.2015 року Фельдман Володимир Миколайович просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року у сумі 16105,87 доларів США здійснити погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року та включити його до реєстру вкладників для здійснення виплати залишку суми за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, що підтверджується поверненням рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Листом від 23.11.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив Третю особу, що в переліку, який був переданий до Фонду, інформація про вклади Фельдмана В.М. відсутня.

Вимогою від 20.11.2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» просило Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» погасити заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 875 грн. 01 коп.

Позивач листом на підставі п.1.2 договору застави майнових прав просив провести погашення заборгованості за рахунок банківського вкладу Третьої особи, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення 30.11.2105 року поштового відправлення Відповідачу,

Листом №04-11/2190 від 25.11.2015 року Банк повідомив Позивача, що всі дії щодо проведення погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року заборонені чинним законодавством України.

Скаргами від 25.11.2015 року та від 23.12.2015 року Позивач та Третя особа просили Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вжити заходи щодо належного виконання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» своїх обов'язків.

Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» листами №05.1-05/2029 від 30.11.2015 року, №05.1-05/2714 від 02.12.2015 року, №01.09/2675 від 02.12.2015 року повідомило Третю особу, що запропонована ним операція підпадає під встановлену Законом заборону, а також про те, що у Банку немає підстав для включення його до реєстру вкладників, оскільки Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання.

Заявою від 17.03.2016 року Фельдман Володимир Миколайович просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Національний Кредит» укласти угоду про погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, включити його до реєстру вкладників для здійснення виплати залишку суми за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, що підтверджується фіскальним чеком від 18.03.2016 року.

Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» листом №06.1-07/1531 від 04.05.2016 року повідомило Фельдмана Володимира Миколайовича, що запропонована ним операція підпадає під встановлену Законом заборону, так як в даному випадку боржник та кредитор є різними особами.

Листом від 20.05.2016 року Фельдман Володимир Миколайович просив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вжити заходів щодо здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме здійснити погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року за рахунок коштів банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, відповідно до умов договору застави майнових прав вимоги отримання грошових коштів №04-905/1 від 19.12.2013 року та положень п.8 ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», включити його до реєстру вкладників для здійснення виплати залишку суми за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, що підтверджується фіскальним чеком від 23.05.2016 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що в силу укладеного між Фельдманом В.М. та ПАТ «Банк Національний Кредит» на підставі ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право на припинення грошового зобов'язання за кредитним договором внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином, просить Суд визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» щодо сплати грошових коштів у розмірі 200 875 грн. 01 коп. за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1058 Цивільного кодексу України За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що в силу укладеного між Фельдманом В.М. та ПАТ «Банк Національний Кредит» на підставі ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право на припинення грошового зобов'язання за кредитним договором внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином, просить Суд визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» щодо сплати грошових коштів у розмірі 200 875 грн. 01 коп. за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобов'язання. Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. (частина 1 статті 601 Цивільного кодексу України)

Статтею 602 вказаного Кодексу передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема, за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі, що кореспондується зі ст. 204 Господарського кодексу України, де зазначено про припинення господарського зобов'язання у разі поєднання управненої та зобов»язаної сторін в одній особі.

Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін. Основною умовою припинення зобов'язання за даною підставою є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутністю якої зобов'язання, не може бути припиненим.

Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь - якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Тобто, зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Отже, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-29171св13, від 16 вересня 2015 року у справі 6-43цс15, у постановах Вищого господарського суду України від 18 березня 2015 року у справі №916/2438/14, від 19 січня 2015 року у справі №922/3316/14.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 606 Цивільного кодексу України, оскільки Публічне акціонерним товариство «Банк Національний Кредит» є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» в свою чергу є боржником Банку за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-251ю/2013/2-1 від 19.12.2013 року, в той час, як Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» є боржником Фельдмана Володимира Миколайовича, а Третя особа є кредитором Банку за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року.

Таким чином, в даному випадку боржником та кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» є різні особи - Фельдман Володимир Миколайович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс», а також поєднання боржника і кредитора в одній особі в тому самому зобов'язанні не відбувається.

Крім того, Суд зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.06.2015 р. № 358 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 р. № 114 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у Публічному акціонерному товаристві «Банк Національний Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 08.06.2015 р. до 07.09.2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28 серпня 2015 р. № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 серпня 2015 р. № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з даним рішенням з 31 серпня 2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу строком на 1 рік з 31 серпня 2015 року до 30 серпня 2016 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону України від 16.07.2015 N 629-VIII, що діє з 12.08.2015), протягом здійснення процедури ліквідації банку зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено, крім випадків, визначених пунктом 8 вказаного Закону, відповідно до якого боржник має бути одночасно кредитором цього банку, кошти мають бути спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом такого боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, і кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з рахунків має бути передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Тобто вказаний пункт статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спрямований на захист боржника банку, під час ліквідації банку, який є одночасно і кредитором цього банку, шляхом надання можливості боржнику погасити свою заборгованість за кредитами, відсотками та заборгованість за борговими цінними паперами за рахунок коштів на поточних та/або депозитних рахунках боржника у банку, не застосовуючи норми статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Проте, матеріали справи не містять доказів жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження відкриття поточних та/або депозитних рахунків, на підставі укладених між боржником та банком договорів. Суд звертає увагу, що в даному випадку боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» одночасно не є кредитором цього банку за Договором банківського вкладу №376561-ДР-01 від 16.12.2013 року, оскільки стороною цього договору є третя особа Фельдмана Володимир Миколайович.

Таким чином, до даних правовідносин сторін не підлягають застосуванню норми пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Отже, з огляду на вищевикладене, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», спірні правовідносини сторін не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки визначаються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до ч. 5 ст. 36 якого під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Крім того, Суд зазначає, що припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі ліквідації банку є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема черговості задоволення вимог кредиторів банку, передбаченої ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2016 року у справі №910/27271/15.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» про визнання зобов'язань припиненими задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремремтранс» до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» про визнання зобов'язань припиненими - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 грудня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин