донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.12.2016 р. справа №913/823/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:Не зявився
від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на ухвалу господарського судуЛуганської області
від14.11.2016 року
по справі№ 913/823/16 (суддя Рябцева О. В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідачаКомунального підприємства «Теплосервіс Станично Луганського району», смт. Станиця Луганська, Луганська область
простягнення 2 404 771,47 грн

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Теплосервіс Станично Луганського району», смт. Станиця Луганська, Луганська область (далі «Відповідач») суми 3% річних у розмірі 127 305,18 грн та суми інфляційних витрат у розмірі 2 277 466.29 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.10.2016р. року у справі № 913/823/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплосервіс Станично Луганського району», смт. Станиця Луганська, Луганська область () на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ () суму інфляційних витрат у розмірі 2 003 611,73 грн, суму 3% річних у розмірі 127 180,07 грн та суму судового збору в розмірі 31 961,88. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення, 17.10.2016р. господарським судом Луганської області було видано наказ.

02.11.2016р. до господарського суду Луганської області звернулось Комунальне підприємство «Теплосервіс Станично Луганського району» із заявою № 321 від 27.10.2016р. про розстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, строком на 18 місяців зі сплатою з листопада 2016р. по квітень 2018р. включно по 120 152,98 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.11.2016р. у справі № 913/823/16 було розстроченно виконання рішення господарського суду Луганської області від 04.10.2016р. року у цій справі на 18 місяців зі сплатою з листопада 2016р. по квітень 2018р. включно по 120 152,98 грн.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність непереборних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, у зв'язку з чим заява Комунального підприємства «Теплосервіс Станично Луганського району» про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Луганської області від 04.10.2016р. року у справі № 913/823/16 у порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 14.11.2016р. у справі № 913/823/16 та відмовити Комунальному підприємству «Теплосервіс Станично Луганського району» у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 04.10.2016р. року у справі № 913/823/16.

В якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали скаржник зауважує, що судом першої інстанції взято до уваги лише фінансовий стан боржника, тоді як фінансовий стан позивача не враховано взагалі.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Позивача в судове засідання не зявився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Представником Відповідача, 14.12.2016р. було надано заперечення № 266 від 09.12.2016р. на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». У судовому засіданні представник Відповідача підтримав доводи викладені у зазначених запереченнях, просив ухвалу господарського суду Луганської області від 14.11.2016р. у справі № 913/823/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену законною, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Як випливає з п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем при зверненні до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 04.10.2016р. зазначено конкретні обставини, які ускладнюють та роблять неможливим його виконання.

В обґрунтування зазначеної заяви Відповідач посилався на скрутне фінансове становище, недостатністю коштів на рахунках, знаходження підприємства на окупованій території.

Крім того, заявник вказував на те, що він не ухиляється від погашення боргу, а сума, заявлена до стягнення за даним рішенням, є дуже великою і негайне виконання рішення суду неминуче призведе до неможливості виконання Відповідачем всіх своїх зобовязань, у результаті чого під загрозою припинення може бути функціонування підприємства взагалі.

За приписами постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «Теплосервіс Станично Луганського району», перебуваючи на території, яка практично межує з територією безпосереднього проведення АТО, відчуває додаткові труднощі та ризики ведення господарської діяльності.

Як свідчать матеріали справи, Відповідачем надано Сертифікат Київської Торгово-промислової палати України № 4471 від 16.06.2015р. про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), з якого слідує, що датою настання періоду дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 01.05.2014р. року, дату закінчення терміну дії яких на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо, що є доказом наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Разом з тим, суд, виходячи з інтересів обох сторін, враховуючи матеріали справи, заяву про надання розстрочки задовольнив.

При таких обставинах, задовольняючи заяву Комунального підприємства «Теплосервіс Станично Луганського району» про розстрочення виконання рішення суду по справі № 913/823/16 від 04.10.2016р., висновок суду постановлено з урахуванням інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступені виконання рішення та у сукупності з усіма наданими доказами.

Як зазначалося вище, надання розстрочки виконання рішення є правом суду, який на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками господарського суду, що відповідачем вжиті заходи для погашення заборгованості перед позивачем за рішенням суду у даній справі.

Отже, враховуючи скрутне фінансове становище Відповідача, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо необхідності розстрочення виконання рішення суду від 04.10.2016р. у справі № 913/823/16 на 18 місяців зі сплатою з листопада 2016р. по квітень 2018р. включно по 120 152,98 грн.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування спірної ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 14.11.2016р. у справі № 913/823/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: Т. М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу

1 до справи;

1 ГСЛО;

1 ДАГС.