ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2016 Справа № 904/10271/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія", м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг", м. Дніпро

про стягнення 13 055,20 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг" заборгованість у розмірі 13 055,20 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 10 407,79 грн.;

- 3 % річних у розмірі 128,84 грн.;

- пеня у розмірі 1 353,94 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 123,85 грн.;

- штраф 10% у розмірі 1 040,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 020601/16 від 02 червня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 05.06.2016 по 05.11.2016 у сумі 128,84 грн. та інфляційні збитки за період червень - вересень 2016 року.

На підставі пунктів 7.1., 7.2. договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 1 353,94 грн. за загальний період з 05.06.2016 по 05.11.2016 та штраф у розмірі 10% у сумі 1 040,78 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у судове засідання, призначене для розгляду справи на 14.12.2016, не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розгляд справи був відкладений з 30.11.2016 на 14.12.2016.

У судовому засіданні 14.12.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг" (покупець) укладено договір поставки №020601/16, відповідно до умов якого (п.1.1.), в порядку та на умовах, визначених договором та специфікаціями, продавець зобовязується передати у власність покупця товар, зазначений у п.1.2. цього договору, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити його вартість.

Строк дії договору визначений до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.9.2. договору).

За пунктом 1.2. Договору товар - це кабельно-провідникова та електротехнічна продукція, тара. Найменування, кількість, одиниці виміру, ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару визначаються в узгоджених сторонами Специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Поставка товару здійснюється партіями. Додаткові умови поставки (місто і порядок поставки, строк поставки, ціна та інші умови) зазначаються сторонами у специфікаціях. Датою поставки вважається дата передачі товару, зазначена в первинних документах, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.п.2.1., 2.3. Договору).

У зв'язку із специфікою виробництва кабельно-провідникової продукції продавець має право поставити покупцю товар у кількості більшій або меншій на 5% від кількості кожного марко-розміру товару, погодженого сторонами в Специфікації (п.2.4. договору).

Перелік супровідних документів зазначено в п.4.4. договору, а саме: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (за необхідності), сертифікат якості, рахунок-фактура.

Сума Договору становить суму заґальної вартості товару, приведену в специфікаціях, з урахуванням умов п.2.4. Договору (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору, оплата за кожну поставку товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у строки, зазначені в узгодженій сторонами Специфікації.

На виконання умов договору 02 червня 2016 року між сторонами була підписана специфікація №1 до договору №020601/16 на поставку кабелю Табл.-10 3х120 у кількості 0,920 км на суму 164 833,34грн. без податку на додану вартість та барабанів у кількості 2шт. на суму 4 194,00 без ПДВ. Всього сума специфікації склала 202 832,81грн. з ПДВ.

Умови оплати згідно Специфікації визначені наступним чином: передоплата 100% на протязі трьох днів з моменту виставлення рахунку (п.1. Специфікації).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" виставила відповідачу для оплати наступні рахунки фактури:

№Ю-00000824 від 01.06.2016 на суму 203 175,00грн. (а.с.20);

№Ю-00000882 від 08.06.2016 на суму 5 032,8грн. (а.с.21).

Після отримання виставлених рахунків, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг", здійснило попередню оплату вартості замовленого товару на суму 197 800,01грн.:

платіжне доручення №1530 від 02.06.2016 на суму 100 000,00грн.,

платіжне доручення №1534 від 06.06.2016 на суму 97 800,01грн. (а.с.26-27).

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг" товар на загальну суму 208 207,00грн., що підтверджується видатковими накладними:

№Ю-00000461 від 08.06.2016 на суму 203 175,00грн.

№Ю-00000462 від 08.06.2016 на суму 5 032,8грн.

та довіреністю на отримання товару №429 від 08.06.2016 (а.с.24).

З наведеного вбачається, що залишок несплаченої відповідачем суми за поставлений товар складає 10 407,79грн. (208 207,80грн. - 197 800,01грн.).

Позивач посилається на обставини несвоєчасного та не в повному обсязі виконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару у строк, визначений договором, що і є причиною спору.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

В силу приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Зі змісту правової норми, наведеної у частині першій статті 692 ЦК України, вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлений інший строк оплати.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України щодо застосування ч. 2 ст. 530 та ст. 692 Цивільного кодексу України до правовідносин купівлі-продажу товару, які склалися у зв'язку з передачею товару від продавця до покупця за видатковою накладною без укладення відповідного договору у письмовій формі у вигляді єдиного документа (постанова Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі 3-121гс14; справа господарського суду № 927/1232/13), яка для господарського суду при застосуванні одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах в силу приписів ст. 111 -28 ГПК України є обов'язковою.

У спірних відносинах між позивачем та відповідачем був укладений Договір поставки у письмовій формі у вигляді єдиного документа, а поставка продукції позивачем відповідачу за спірною видатковою накладною здійснена на підставі зазначеного Договору.

Відтак, у зв'язку з поставкою позивачем та отриманням відповідачем продукції за спірною видатковою накладною у відповідача виник обов'язок щодо оплати її вартості з урахуванням умов Договору, а саме з урахуванням пункту 1 Специфікації до Договору щодо строку здійснення попередньої оплати на підставі виставленого позивачем рахунку-фактури.

Відповідно, на дату звернення позивача з позовом до суду строк оплати вартості поставленої позивачем відповідачу продукції є таким, що настав.

Доказів повної оплати вартості одержаної від позивача продукції відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу у сумі 10 407,79грн. шляхом надання належних доказів не спростував.

За наведеного, господарський суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості за поставлену продукцію правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу, позивач заявив також вимоги про стягнення з відповідача на свою користь: пені у розмірі 1 353,94 грн. за період прострочки з 05.06.2016 по 05.11.2016, штраф 10% у розмірі 1 040,78 грн., інфляційні збитки у розмірі 123,85 грн. за період з червня 2016 року по вересень 2016 року; 3 % річних у розмірі 128,84 грн. за загальний період з 05.06.2016 по 05.11.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена розділом 7 договору. Так, відповідно до п.7.1. договору, за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,3%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочки.

У випадку, якщо затримка в оплаті поставленого товару перевищує 30 календарних днів, покупець зобовязаний сплатити продавцю штраф у розмірі 10% від суми поставленого але не оплаченого товару (п.7.2. договору).

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 353,94 грн. за загальний період прострочки з 05.06.2016 по 05.11.2016, штраф у розмірі 10% у сумі 1 040,78 грн.

З урахуванням умов п.1. Специфікації (передоплата здійснюється протягом трьох днів з моменту виставлення рахунку) Рахунки фактури №Ю-00000824 від 01.06.2016 на суму 203 175,00грн. та №Ю-00000882 від 08.06.2016 на суму 5 032,8грн. повинні бути оплачені 06.06.2016 (оскільки 04-05 червня 2016 року є вихідні дні, субота та неділя) та 13.06.2016 (оскільки 11-12 червня 2016 року є вихідні дні, субота та неділя), відповідно.

Таким чином пеня на суму заборгованості 5 374,99 за період з 07.06.2016 по 05.11.2016 складає 704,62грн., а на суму 5 032,8 за період з 14.06.2016 по 05.11.2016 складає 625,11грн., а всього 1 329,73грн.

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку штрафу у розмірі 10% від неоплаченої суми та встановлено, що розрахунок є вірним та складає 1 040,78грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних за загальний період прострочки з 05.06.2016 по 05.11.2016. З огляду на те, що позивачем неправильно визначено період прострочки, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних підлягає задоволенню частково у сумі 126,79грн.: три відсотки річних на суму заборгованості 5 374,99 за період з 07.06.2016 по 05.11.2016 складають 66,97грн., а на суму 5 032,8 за період з 14.06.2016 по 05.11.2016 складають 59,82 грн.

Перевіркою правильності обчислення втрат від інфляції господарським судом порушень вимог чинного законодавства не виявлено. Сума втрат від інфляції обчислена вірно та складає 123,85грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 13 028,94грн., з яких: заборгованість у сумі 10 407,79грн., пеня у сумі 1 329,73грн., штраф у розмірі 10% у сумі 1 040,78грн., три відсотки річних у сумі 126,79грн., втрати від інфляції у сумі 123,85грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача у сумі 1 375,23грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-маг" (49126, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.2, корп. "Е"7, оф. 505, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" (юридична адреса: 69120, АДРЕСА_1; поштова адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-г, ) заборгованість у сумі 10 407,79грн., пеня у сумі 1 329,73грн., штраф у розмірі 10% у сумі 1 040,78грн., три відсотки річних у сумі 126,79грн., втрати від інфляції у сумі 123,85грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 375,23грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 16.12.2016