ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 911/3646/16

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВТО ОСОБА_2»

про стягнення 37751,98грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_3 (довіреність №29 від 01.07.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВТО ОСОБА_2» (далі ТОВ «АВТО ОСОБА_2») про стягнення 3775198грн у т.ч.:

- 33654,06грн основна заборгованість;

- 4097,92грн пеня.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6573 від 18.09.2016 в частині сплати орендної плати у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ТОВ «АВТО ОСОБА_2» документально обгрунтованого відзиву на позовну заяву не надало, у судове засідання представник відповідача не зявився, клопотань та заяв щодо причини неявки або відкладення слухання справи не надходило.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.09.2013 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВТО ОСОБА_2» укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6573 (а.с. 24-26, далі договір).

За умовами договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежилі приміщення (далі майно) загальною площею 505,50 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги,57 приміщення 1-го поверху площею 398,70 кв.м. та приміщення антресолі площею 106,80 кв.м. (реєстровий № 01527695ІХАТЧРШ0025033), що перебуває на балансі Державного підприємства Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут, ідентифікаційний (далі Балансоутримування), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.04.2013 і становить 4072300,00грн без ПДВ (п.1.1 договору).

Майно передається в оренду з метою розміщення офісу площею 126.80 кв.м. (п.1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 орендар вступає у строкове платне користування майном у термін указаний договором, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна.

Згідно пункту 3.1 орендна плата визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої поставкою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі Методика рахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2013 року 61084,50грн без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень, червень, липень, серпень, вересень місяці 2013 року.

Приписами пункту 3.3. передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорції розподілу, установлених Кабінету Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6.договору).

Пунктом 3.7 передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до приписів пункту 3.11 у разі розірвання за згодою сторін договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять місяців)що діє з 18.09.2013 до 18.08.2016 включно (п.10.1 договру).

Відповідно до пункту 10.2 умови договору зберігають силу протягом усього строку договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правило, що погіршують становище орендаря, а в частині зобовязання орендаря щодо орендної плати до виконання зобов'язань.

Згідно пункту 10.4 договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця. Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

У пункті 10.10 договору вказано, що майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Відповідно до п.10.11 договору за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суд договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Як встановлено судом, актом приймання-передачі орендованого майна за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги,57 (а.с.27 зворот) позивач передав, а відповідач прийняв майно, що було предметом оренди за вказаним договором.

Актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, проспект Перемоги,57 від 30.06.2016 (а.с.28) відповідачем повернуто обєкт оренди позивачу.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України що визначено с. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України .

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобовися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами договору розрахунки з орендної плати перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорції розподілу. (п.3.6.договору).

Як зазначено позивачем, відповідач зобов'язання за договором оренди не виконав, а саме не сплатив орендну плату, у звязку з чим на момент закінчення строку дії договору 30.06.2016 заборгованість відповідача за період з 18.09.2013 по 30.06.2016 склала 33654,06грн. Відповідачем не надано суду доказів сплати відповідних платежів, хоча строк виконання відповідних зобовязань вже настав.

Таким чином, в силу ст.610 ЦК України, відповідач є таким, що допустив порушення зобов'язань, тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 33654,06грн заборгованості з оренди, обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення 4097,92грн пені за період з 16.04.2016 по 07.09.2016.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Пунктом 3.7 передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Розмір пені, визначений договором, не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»; пеня обрахована позивачем з урахування вимог ч.6 ст.232 ГК України.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд вважає його арифметично вірним, а вимоги в частині стягнення 4097,92грн пені такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст.49 ГПК України, судові витрати понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1378,00грн

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВТО ОСОБА_2» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву 33654,06грн основного боргу, 4097,92грн пені, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.12.2016.

Суддя С.І. Чонгова