КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 927/797/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача1: не з'явились

від відповідача2: не з'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 01.09.2016р.

у справі № 927/797/16 (суддя Балац С.В.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Публічного акціонерного товариства "БАНК

МИХАЙЛІВСЬКИЙ"

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Чернігівської області із позовом до публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що уповноваженою особою фонду гарантування на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" протиправно не внесено вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, що призвело до звернення позивача до господарського суду з позовними вимогами про:

- зобов'язання уповноваженою особою фонду гарантування вкладників фізичних осіб публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" включити позивача, як вкладника за договором банківського рахунку від 16.02.2016р. № 980-054-000001402 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами;

- зобов'язання фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 29.08.2016р. позовну заяву № 927/797/16 в порядку, визначеному ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, передано за підсудністю - до господарського суду міста Києва з тих підстав з підстав місцезнаходження відповідачів у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016р. у справі № 927/797/16 у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії відмовлено на підставі п. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016р. у справі № 927/797/16 скасувати.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2016р. справу № 927/797/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.11.2016р.

29.11.2016р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Мартюк А.І.. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016р. розгляд справи № 927/797/16 було призначено на 13.12.2016р.

Встановлено, що в судове засідання 13.12.2016р. представник відповідача - 1,2 та позивача не з'явились, але останнім через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського було подано клопотання в якому просить суд задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016р. у справі № 927/797/16 у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії відмовлено на підставі п. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Виходячи з наведеної вище норми, а саме з переліку осіб, які наділені правом на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, фізичні особи, які не здійснюють підприємницьку діяльність, нею не передбачені. Крім того, позивачем - фізичною особою ОСОБА_2 відповідного "випадку, передбаченому законодавчими актами України", встановленому у ч. 2 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, у позові не вказано, відтак, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, оскільки остання не підлягає розгляду в господарських судах України.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Проте вимоги у даній позовній заяві не стосуються майнових вимог до боржника.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Тому, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

У даній справі спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й в силу вимог закону саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в указаному спорі покладено обов'язок відшкодувати зазначені кошти від імені сторони правочину.

Позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Даної позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 09.11.2016р. у справі № 6-2309цс16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії на підставі п. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 01.09.2016р. у справі № 927/797/16.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 01.09.2016р. у справі № 927/797/16- без змін.

2. Матеріали справи № 927/797/16 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець