РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016Справа №910/17901/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре"

про стягнення 22 035, 27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Юхименко С.Ю. - представник за довіреністю;

від відповідача: Желтоухова Ж.С. - представник за довіреністю;

За клопотанням позивача, з метою з'ясування фактичних обставин справи, дослідження додаткових доказів, строк слухання спору по даній справі було продовжено додатково на 15 (п'ятнадцять днів), що відповідає вимогам частини 3 статті 69 ГПК України і знайшло своє відображення у процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про відшкодування шкоди у в сумі 22 035, 27 грн.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, стверджує, що немає законних підстав для виплати позивачу страхового відшкодування в порядку регресу, оскільки останнім не було надано документів підтверджуючих розмір завданого збитку, оціненої шкоди, а саме звіту про оцінку майна.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 20.07.2015 між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (страховик) та Комунальним підприємством "Міськсвітло" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-007/000/150000039 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Opel Vectra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску.

14 січня 2016 року у м. Дніпропетровськ відбулася дорожньо-транспортна пригода, далі ДТП, учасниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки "Opel Vectra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4;

- автомобіль марки "Hyundai Lantra", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_5, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28.01.2016 у справі № 201/865/16-п.

Внаслідок ДТП власнику транспортного засобу "Opel Vectra" було завдано матеріальну шкоду, яка становить відповідно до калькуляції від 02.02.2016 № UDР0008 39 661, 85 грн.

Позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків з вирахуванням фізичного зносу в сумі 23 035,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.02.2016 № 94.

Згідно полісу АЕ/4022134, наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки "Hyundai Lantra", державний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем з франшизою 1 000 грн. та лімітом по майну в 50 000 грн. Матеріали справи підтверджують факт скоєння ДТП, а тому позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) за вирахуванням франшизи в розмірі 22 035,27 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 18.05.2016 про виплату страхового відшкодування. Відповідач суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з ч.ч. 4 і 8 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 21.4 Договору сторони передбачили, що розмір збитків може визначатися страховиком на підставі, зокрема, калькуляції, складеної з застосуванням програмного комплексу AUDATEX аварійним комісаром страховика або незалежним експертом чи незалежним аварійним комісаром обраним страховиком.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28.01.2016 у справі № 201/865/16-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_5 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення з цивільної справі, і є обставиною, яка не потребує доказування.

Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 22 035, 27 грн. на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Opel Vectra", було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про виплату страхового відшкодування відповідно до умов Договору в розмірі 22 035,27 грн. у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре", згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.12.2016, згідно ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре", 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 38, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, , суму виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 22 035,27 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 14.12.2016 року

Суддя Ю.О.Підченко