ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р.Справа № 916/495/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

від позивача - Гамар В.І., за довіреністю,

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - ОСОБА_3, за довіреністю, ОСОБА_4, за довіреністю,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на рішення господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року

у справі №916/495/14

за позовом Приватного підприємства «Ніка-2»

до відповідачів:

1. Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Одеської обласної державної адміністрації

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності

встановив:

У лютому 2014 приватне підприємство «Ніка-2» (далі-позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою, з урахуванням заяви про уточнення та зменшення позовних вимог, до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі-відповідач-1), в якій просило суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.11.2012р. №205/2012 «Про оформлення права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2» в частині, що стосується оформлення права власності та видачі свідоцтва ОСОБА_5 на будівлі та споруди: 1) літера «А» (бар); 2) літера «Б» (щитова); 3) літера «Ж» (склад); 4) літера «Ї» (будинок відпочинку); 5) літера «Н» (будинок відпочинку); 6) літера «О» (будинок відпочинку); 7) №1 (ємність для води); 8) №2 (вигрібна яма); 9) №3 (каналізація);

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2012р., яке видано Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5, в частині, що стосується будівель та споруд: літера «А» (бар); 2) літера «Б» (щитова); 3) літера «Ж» (склад); 4) літера «Ї» (будинок відпочинку); 5) літера «Н» (будинок відпочинку); 6) літера «О» (будинок відпочинку); 7) №1 (ємність для води); 8) №2 (вигрібна яма); 9) №3 (каналізація).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.2014р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичну особу-підприємця ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Одеську обласну державну адміністрацію (далі-третя особа).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.05.2015р. фізичну особу- підприємця ОСОБА_5 виключено з кола третіх осіб та залучено до участі у справі в якості іншого відповідача (далі-відповідач-2).

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. у справі №916/495/14 позов задоволено частково, а саме: визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2012 р., яке видано Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5, в частині, що стосується будівель та споруд: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку). В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2015р. рішення господарського суду від 20.07.2015р. у справі №916/495/14 змінено, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов Приватного підприємства «Ніка-2» задовольнити частково.

2. Визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.11.2012р. №205/2012 «Про оформлення права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2» в частині, що стосується оформлення права власності та видачі свідоцтва ОСОБА_5 на будівлі та споруди: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку).

3. Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2012р., яке видано Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5, в частині, що стосується будівель та споруд: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку).

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (6770, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Леніна, 63, код 04378043) на користь Приватного підприємства «Ніка-2» (67772, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №55, база відпочинку «Ніка-2», ) 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (67770, АДРЕСА_1) на користь Приватного підприємства «НІКА-2» (67772, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №55, база відпочинку «Ніка-2», ) 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору.»

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2015р. та рішення господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що рішення господарського суду та постанова апеляційної інстанції не відповідають вимогам норм процесуального права, оскільки обставини справи не були з'ясовані повно, всебічно та об'єктивно, не надана належна оцінка зібраним у справі доказам, не прийняті до уваги доводи та заперечення всіх сторін, зокрема, відповідачів, оскільки у судових рішеннях є посилання лише на пояснення позивача, як на достовірні докази.

Крім того, як і судове рішення місцевого господарського суду, так частково і постанова апеляційного господарського суду викладені нечітко, незрозуміло, з наявністю великої кількості граматичних та стилістичних помилок. Таким чином, є незрозумілим, чому були прийняті саме такі рішення у справі.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що апеляційний господарський суд, змінюючи рішення господарського місцевого суду, фактично частково його скасував та прийняв в скасованій частині нове рішення, при цьому у його резолютивній частині не зазначив, проігнорувавши вищевказані вимоги закону щодо змісту судових рішень.

Як далі зазначено у постанові, судами першої та апеляційної інстанцій при прийняті рішень у даній справі не було дотримано вимог ч.1 ст.4 ГПК України, що унеможливило колегії суддів касаційної інстанції у межах її повноважень перевірити законність прийнятих попередніми судовими інстанціями рішень.

Суди першої та апеляційної інстанцій, частково задовольняючи позовні вимоги та визнаючи незаконними рішення Ради та свідоцтво про право власності на деякі об'єкти права власності ФОП ОСОБА_5, лише зазначали, що цим рішенням Ради та свідоцтвом про право власності порушені права позивача, при цьому не вказавши які саме права, як суміжного користувача, було порушено, а також не конкретизовано по кожному об'єкту, яким чином вони порушують права ПП «Ніка-2».

Також, у судових рішеннях не зазначено, чи будуть поновлені права позивача, як суміжного землекористувача, якщо їх було дійсно порушено, у разі задоволення позовних вимог.

Суд касаційної інстанції в своїй постанові вказав на те, що при новому розгляді справи господарському суду необхідно всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішити спір із дотриманням норм процесуального законодавства та на підставі норм матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.09.2016р. (головуючий суддя Рога Н.В., судді Бездоля Д.О., Смелянець Г.Є.) позов приватного підприємства «Ніка-2» задоволено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано наступним.

Оскільки рішенням господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. у справі №916/3512/13, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015р., визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1, видане 21.12.2007р. Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області ФОП ОСОБА_5, що посвідчує право власності на нерухоме майно: будинок відпочинку «Ї», щитова «Б», склад «Ж», бар «А», комплексу будівель та споруд АДРЕСА_2 , база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, не можна вважати правомірною видачу Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області у 2012 році нового свідоцтва про право власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 замість свідоцтва про право власності від 2007 року.

Відповідно не можна вважати правомірним та законним оформлення всієї дозвільної документації на проведення реконструкції комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та видачу декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД3 від 25.09.2012р. та №ОД4 від 18.09.2012р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Господарським судом при новому перегляді справи не було враховано вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 16.02.2016р.

Судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення не надано оцінку та не наведено правового обґрунтування фактичним обставинам справи, не взяті до уваги судом письмові докази, подані відповідачем-2, а саме: не надано оцінки актам перевірок ФОП ОСОБА_5, здійснених за заявами директора ПП «Ніка-2»; не досліджено акт перевірки дотримання відповідачем-2 вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 18.06.2013р., в якому зазначено, що порушень не виявлено; не взято до уваги акт, складений 26.06.2013р. комісією Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, яким встановлено, що з боку ФОП ОСОБА_5 не здійснено порушень чинного законодавства; не надано належної оцінки листу відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області №03.01.16/3160 від 17.10.2013р., в якому також зазначено, що існує накладення земельної ділянки ПП «Ніка-2» на земельну ділянку, що знаходиться в користування ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди із зазначенням розміру такого накладення; проігноровано чинні декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

За твердженнями скаржника, при скасуванні рішення Шабівської сільради та визнанні недійсним свідоцтва про право власності, будівля сама по собі нікуди не зникне, а як суд зазначає, саме будівлі чи будівля порушують права позивача своїм розташуванням. Отже, позивачем мав бути поданий негаторний позов - позов про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що позивачем при зверненні з позовом було неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що у суду не було достатньо доказів про те, що новостворений («реконструйований») об'єкт є тотожнім об'єкту, право власності на яке оформлене на підставі свідоцтва про право власності 2007 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач її не визнає, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

В засіданнях суду апеляційної інстанції представники скаржника наполягали на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з огляду на її безпідставність.

Представники Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Одеської обласної державної адміністрації не скористалися своїм правом надання відзивів на апеляційну скаргу та не забезпечили явку свої представників в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін та третіх осіб, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу (ЦК) України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 вказаного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Вказаною статтею передбачено, зокрема, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання незаконними рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, порушені права землекористувачів підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України, з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства. Відповідно до вказаної норми захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі, шляхом поновлення прав юридичних і фізичних осіб, порушених внаслідок прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльності державних органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування.

З огляду на наведені норми законодавства, можливо дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 4 ст.55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

У розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, а також підтверджується наявними матеріалами справи, ПП «Ніка-2» згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 є власником земельної ділянки площею 1,3937 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування і реконструкції будівель і споруд бази відпочинку «Ніка-2» та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_4 є власником земельної ділянки площею 0,3386 га (кадастровий номер НОМЕР_5), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (за межами населеного пункту) , із цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування і реконструкції будівель і споруд бази відпочинку «Ніка-2».

Звертаючись з позовом, позивач послався на те, що він не в змозі використати своє право користування земельною ділянкою та здійснення на ній господарської діяльності у зв'язку із тим, що суміжний землекористувач - ФОП ОСОБА_5 побудувала на належній їй на праві орендного користування земельній ділянці будівлі та споруди з порушенням норм ДБН , що унеможливлює будівництво ПП «Ніка-2» об'єктів , передбачених проектною документацією. За поясненнями представника позивача, обравши у якості способу захисту порушеного права вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності, позивач намагається відновити своє порушене право, адже, без встановлення судом факту незаконності оспорюваного рішення Шабівської сільської ради , його скасування та визнання недійсним виданого на підставі цього рішення свідоцтва про право власності відсутні правові підстави вимагати вчинення відповідачем дій щодо усунення порушень у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача порушеного права та охоронюваного законом інтересу та вірно обраний спосіб його захисту.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом спору у даній справі є, зокрема, скасування рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №205/2012 від 13.11.2012р. «Про оформлення права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2», яким вирішено оформити право власності ОСОБА_5 на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, у складі: бар літ. «А», літ. «Б» (щитова), літ. «Ж» (склад), літ. «Ї» (будинок відпочинку), літ. «Н» (будинок відпочинку), літ. «О» (будинок відпочинку), літ. «Я» (будинок персоналу), літ. « 1А» ( адміністративно-побутовий корпус), літ. « 1Б» (господарський блок), №1 (ємність для води), №2 (вигрібна яма), №3 (каналізація) замість свідоцтва про право власності від 21.12.2007р. Крім того, вирішено видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, у складі: бар літ. «А», літ. «Б» (щитова), літ. «Ж» (склад), літ. «Ї» (будинок відпочинку), літ. «Н» (будинок відпочинку), літ. «О» (будинок відпочинку), літ. «Я» (будинок персоналу), літ. « 1А» (адміністративно-побутовий корпус), літ. « 1Б» (господарський блок), №1 (ємність для води), №2 (вигрібна яма), №3 (каналізація) замість свідоцтва про право власності від 21.12.2007р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. у справі №916/3512/13 , яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015р., визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 , видане 21.12.2007р. Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області ФОП ОСОБА_5, що посвідчує право власності на нерухоме майно: будинок відпочинку «Ї», щитова «Б», склад «Ж», бар «А», комплексу будівель та споруд АДРЕСА_2 , база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, судом було встановлено протиправність оформлення свідоцтва про право власності від 21.12.2007р.

При цьому, об'єктом права власності у даному випадку є не кожна окрема будівля та споруда бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», а комплекс будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незаконним є рішення Шабівської сільської ради № 205/2012 від 13.11.2012р. стосовно всіх об'єктів, які є складовими бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно розглянув справу у межах заявлених позивачем вимог.

Підставою прийняття Шабівською сільською радою рішення №205/2012 від 13.11.2012р. згідно преамбули цього рішення були, зокрема, декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД3 від 25.09.2012р. та №ОД4 від 18.09.2012р.

Враховуючи, що дозвіл на проведення робіт по реконструкції комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», декларації про готовність об'єктів до експлуатації, дозвільна документація могли бути видані лише за умови наявності у ФОП ОСОБА_5 права власності на не реконструйований об'єкт, що посвідчувалося Свідоцтвом про право власності від 21.12.2007р., про що також зазначено у преамбулі оспорюваного рішення, у зв'язку з визнанням рішенням суду недійсним зазначеного Свідоцтва про право власності, не можна вважати правомірним та законним оформлення всієї дозвільної документації на проведення реконструкції комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та видачу декларацій про готовність об'єкта до експлуатації №ОД3 від 25.09.2012р. та №ОД4 від 18.09.2012р.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно задоволена вимога позивача щодо визнання незаконним та скасування рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №205/2012 «Про оформлення права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2" в частині, що стосується оформлення права власності та видачі свідоцтва ОСОБА_5 на будівлі та споруди: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку), «Н» (будинок відпочинку), «О» (будинок відпочинку), №1 (ємність для води), №2 (вигрібна яма), №3 (каналізація).

З урахуванням задоволення судом вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №205/2012 «Про оформлення права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2» у частині, що стосується оформлення права власності та видачі свідоцтва ОСОБА_5 на будівлі та споруди: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку), «Н» (будинок відпочинку), „О" (будинок відпочинку), №1 (ємність для води), №2 (вигрібна яма), №3 (каналізація),правомірно також задоволена також вимога позивача щодо визнанння недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно комплексу будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2012р., яке видано Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5, в частині, що стосується будівель та споруд: літери «А» (бар), «Б» (щитова), «Ж» (склад), «Ї» (будинок відпочинку), «Н» (будинок відпочинку), «О» (будинок відпочинку), №1 (ємність для води), №2 (вигрібна яма), №3 (каналізація).

Судовою колегією апеляційної інстанції досліджені доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та в поясненнях представників в судових засіданнях.

При цьому, судова колегія приходить до висновку,що скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року у справі №916/495/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.