ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016р. Справа №917/1292/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Прудка О.В.

від відповідача 1: ОСОБА_2

від відповідача 2: Марюхно Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,36000

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛЕВ",

вул. Леваневського, буд. 6/12, м. Полтава, 36011

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛЕВ" про витребування майна, облікованого на балансі банку, що знаходиться у нежилому приміщенні за адресою вул. Маршала Бірюзова, 47-б у м. Полтава, яке орендував відповідач 1 відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення, укладеного 01.11.2014 між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ФОП ОСОБА_2, з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.08.2016 року (суддя Іваницький О.Т.) порушено провадження у даній справі.

05.09.2016 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що на прохання про дострокове розірвання орендних відносин з ПАТ "ВіЕйБі Банк" договір про суборенду нежитлового приміщення від 01 листопада 2014 року було розірвано, акт приймання - передачі приміщення складено та підписано 20 лютого 2015 року обома сторонами без додаткових умов та претензій.

05.09.2016 від відповідача 2 надійшла відповідь на позовну заяву, в якій проти задоволення вимог заперечує, зазначає що згідно складеного та підписаного між продавцем ЗАТ "Полтавське міжрайонне ремонтно - транспортне підприємство" в особі ліквідатора Кучака Ю.Ф. та ТОВ "Торговий дім "ЛЕВ" у перелік прийнятого майна не входить жодне майно зі списку позивача.

Згідно розпорядження керівника апарату господарського суду Полтавської області №177 від 12.10.2016 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №917/1292/16 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в зв'язку з відпусткою судді Іваницький О.Т.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Кульбако М.М. (протокол від 12.10.2016 року).

Ухвалою від 13.10.2016 справу прийнято до розгляду та призначено на 01.11.2016р.

25.10.2016р. від уповноваженого представника ПАТ "ВіЕйБі банк" Савицької С.С. надійшло клопотання №22/3-50762 від 21.10.2016 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Деснянському районному суді міста Києва. В цьому ж клопотанні зазначено про неможливість направлення представника позивача для участі в розгляді справи 01.11.2016р. у зв'язку з тим, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" проводиться інвентаризація майна, рахунків та справ банку, видача довіреностей працівникам Банку, підготовка та затвердження кошторису витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема, оплата відряджень та здійснення переїзду в інші області кошторисом не передбачена. Представник ПАТ "ВіЕйБі Банк" просить відкласти розгляд справи, призначений на 01.11.2016р. на іншу дату та забезпечити можливість участі представника позивача у судовому засіданні та в подальшому при розгляді справи в режимі відеоконференції. До клопотання додано копію довіреності на представника.

Ухвалою суду від 01.11.2016р. клопотання уповноваженого представника ПАТ "ВіЕйБі банк" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено, розгляд справи відкладено на 21.11.2016р.

В судовому засіданні 21.11.2016р. представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні, вказуючи, що в орендованому приміщенні залишилось майно, що обліковується на балансі ПАТ "ВіЕйБі Банк" на загальну суму 327 998,81 грн.

Представник відповідача 1 проти задоволення вимог заперечив, зауважив, що умовами орендного договору послуги щодо збереження або охорони майна передбачено не було. Договір оренди з власником приміщення (ЗАТ "Полтавське МРТП") було також припинено на наступний день після підписання акту приймання - передачі нежитлового приміщення.

Відповідач 2 позовні вимоги не визнав, зауважив, що доказів знаходження вказаного у списку майна ні на балансі ТОВ "Торговий дім "ЛЕВ", ні фізично на території підприємства позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 01 листопада 2014 року між Фізичною особою-підприємець ОСОБА_2 (надалі відповідач 1) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі позивач, ПАТ "ВіЕйБі Банк") було укладено Договір суборенди. Відповідно до умов вказаного вище Договору відповідач 1 передав позивачу для цілей розміщення офісу нежитлове приміщення загальною площею 145,6 кв., яке знаходиться за адресою: вул. М.Бірюзова, 47Б у м. Полтава.

Згідно акту приймання передачі від 01.11.2014р. позивачу було передане нежитлове приміщення загальною площею 145,6 кв., балансова вартість якого становить 48 651,66 грн. Акт підписано уповноваженими особами сторін договору суборенди (а.с. 21-22).

Строк оренди приміщення, згідно умов Договору суборенди завершується 31 жовтня 2015 року.

Як зазначає позивач, на підставі постанови Правління Національного банку України від 21 листопада 2014 року №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняті рішення від 20 листопада 2014 року №123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк". Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 №35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк" по 20 березня 2015 року (включно). Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняті рішення від 20.03.2015 №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015р. по 19.03.2016р. включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.02.2016р. №213 про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕіБі Банк" та повноважень ліквідатора ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки по 19.03.2018р. У зв'язку із відкликанням банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" було прийняте рішення про ліквідацію відділення №111 ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Позивач вказує, що з 20 лютого 2015р. працівники ПАТ "ВіЕйБі Банк", що знаходились за адресою АДРЕСА_2 здійснювали дії щодо складання речей, а відповідні служби ПАТ "ВіЕйБі Банк" щодо збереження майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 лютого 2015 ФОП ОСОБА_2 (Орендар) не допустив жодного працівника ПАТ "ВіЕйБі Банк" до приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Позивач також, вказує, що неодноразово звертався до відповідача 1 та відповідача 2 з претензіями щодо повернення майна (перелік наведений в позовній заяві).

На підтвердження знаходження переліченого в позовній заяві майна у орендованому приміщенні позивачем надано копію переліку матеріальних цінностей, що обліковуються на балансі за відділенням №111 за адресою: м. АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2015р. відповідач 2 придбав у ЗАТ "Полтавське міжрайонне ремонтно - транспортне підприємство" нерухоме майно (нежитлові приміщення), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Право власності підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41917375 від 07.08.2015 (копії в матеріалах справи). Згідно складеного та підписаного між ЗАТ "Полтавське міжрайонне ремонтно - транспортне підприємство" в особі ліквідатора Кучака Ю.Ф. та ТОВ "Торговий дім "ЛЕВ" акту від 24.07.2015р. у перелік прийнятого майна не входить жодне майно зі списку, що наведено позивачем у позовній заяві.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно з пунктами 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивач, зокрема, мав довести належними і допустимими доказами факт перебування зазначеного в позовній заяві майна в орендованому приміщенні.

Як вказано вище, на підтвердження знаходження за адресою: АДРЕСА_2, переліченого в позовній заяві майна позивачем надано копію переліку матеріальних цінностей, що обліковуються на балансі за відділенням №111.

Вказаний перелік не підписаний та не затверджений жодною уповноваженою особою, а відтак не є доказом перебування вказаного майна в орендованому приміщенні, оскільки вказане майно відповідачами не приймалось і його наявність у приміщенні по АДРЕСА_2, належними і допустимими доказами не підтверджена, а тому відсутні підстави витребувати його у відповідачів.

За таких обставин, з огляду на недоведеність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 28.11.2016р.

Суддя Кульбако М.М.