ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Справа № 923/1254/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД", м. Херсон,

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. від 18.11.16р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. від 04.10.16р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати недійсним договір про пайову участь в будівництві № БК/1Н-02-08 від 18 лютого 2008 року, укладений між Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю та Приватним акціонерним товариством «ТММ-Енергобуд» (яке є правонаступником ЗAT «ТММ-ЕНЕРГОБУД»), посилаючись на положення ст. ст. 203, 215, 236 Цивільного кодексу України, статті 179, 207 Господарського кодексу України, частину 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на те, що Сторонами були в повному обсязі виконані умови договору № БК/1Н-02-08 від 18.02.2008 року, що в свою чергу виключає можливість визнання інвестиційного договору недійсним. Посилання Позивача стосовно того, що сторонами не були враховані вимоги чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про інвестиційну діяльність», на думку Відповідача, не відповідає дійсності.

У судовому засіданні 06.12.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

18 лютого 2008 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі за текстом рішення Підприємство, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «ТММ-Енергобуд» (яке є правонаступником ЗАТ «ТММ-ЕНЕРГОБУД») (надалі за текстом рішення Пайовик, Відповідач) укладений Договір про пайову участь в будівництві № БК/1Н-02-08 житлового будинку по вулиці Бакуліна, 13, м. Харків (надалі за текстом рішення Договір).

Предметом Договору є внесення Пайовиком пайового внеску в будівництво житлового будинку на умовах цього договору.

Умовами даного договору встановлені права та обов'язки сторін, передбачено розмір пайового внеску та строк, порядок його сплати, тобто сторонами договору про пайове будівництво обумовлено всі істотні умови договору, необхідні для його укладання.

Пунктом 2.1. статті 2 Договору передбачено, що предметом даного договору є внесення Пайовиком пайового внеску в будівництво житлового будинку (м. Харків, вул. Бакуліна, 13) на умовах даного договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що після виконання сторонами своїх зобов'язань за договором, Підприємство відповідно до законодавства передає у власність Пайовику приміщення в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 13.

15.04.2011 року сторонами був підписаний акт, згідно з яким Фірма «Т.М.М.» - ТОВ передала, а ПрАТ «ТММ-ЕНЕРГОБУД» прийняло нежитлові приміщення 1 поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м. в житловому будинку літ. «А-7» по вулиці Бакуліна 13, м. Харків.

На підставі розпорядження Харківського міського голови № 6560 від 15.12.2011 року ПрАТ «ТММ-ЕНЕРГОБУД» було видане Свідоцтво про право власності від 28.12.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-9 загальною площею 227,2 кв. м., які розташовані в житловому будинку літ. «А-7» по вул. Бакуліна, 13, м. Харків.

Отже, вказаний договір є правочином, який направлений на залучення коштів Відповідача в якості пайового внеску (інвестиції) для будівництва позивачем житлового будинку, а тому має відповідати вимогам законодавства України, яке регулює здійснення інвестиційної діяльності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 15.12.2005 № 3201 внесено зміни до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та до Закону України «Про інвестиційну діяльність».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", у редакції Закону N 3201-IV (3201-15) від 15.12.2005, яка була чинною на момент укладання спірного Договору: "Об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об'єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості".

Відповідно до чинної на даний час редакції частини 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність": "інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами". (Статтю 4 доповнено частиною третьою згідно із Законом N 3201-IV (3201-15) від 15.12.2005; в редакції Закону N 2367-VI (2367-17) від 29.06.2010; із змінами, внесеними згідно із Законом N 3461-VI (3461-17) від 02.06.2011).

Таким чином, як на момент укладання оспорюваного правочину так і на даний час, законодавством було заборонено залучення коштів фізичних та юридичних осіб на будівництво житла безпосередньо будівельними організаціями та передбачено, що звазначені дії можуть здійснюватися виключно через фінансові установи за наявності дозволу на здійснення фінансової діяльності.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першої-третьої, п'ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Договір про пайову участь в будівництві № БК/Ш-02-08 не відповідає чинному законодавству, а саме ч. 3 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», у зв'язку з чим має бути визнаний недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача проти позову не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про пайову участь в будівництві № БК/1Н-02-08 від 18 лютого 2008 року, укладений між Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю та Приватним акціонерним товариством «ТММ-Енергобуд» (яке є правонаступником ЗAT «ТММ-ЕНЕРГОБУД»).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (Код , адреса: 73000, м. Херсон, вул. Нафтовиків, 15, оф.410) на користь Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю (Код , адреса: 04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3) 1378грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 12 грудня 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов