ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р.Справа № 922/3830/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м.Харків
про стягнення 112628,22 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов.№ 2188 від 03.08.2016 року,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до відповідача - Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м.Харків в якій просить суд стягнути з останнього 112628,2 грн., з яких: 92517,86 грн. сума основного боргу,16 240,87 грн. - пені, 1 369,02 грн. - 3% річних, 2 500,46 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також позивачем заявлено до стягнення судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410Е8КОUАР016 від 01.01.2016 року у частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2016 року о 10:30 год.

24.11.2016 року до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.№ 40231), в якій він просить суд відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України зменшити розмір позовних вимог на 20110,36 грн. та стягнути з відповідача лише заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 92517,86 грн., а також просить суд повернути позивачу частину сплачено судового збору в розмірі 301,66 грн.

Враховуючи, що згідно ч.4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, суд прийняв заяву позивача як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжив розгляд справи з урахуванням цих змін.

28.11.2016 року до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№ 40436), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи документи, витребувані попередньою ухвалою суду. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 08.12.2016 року, позовні вимоги, з урахуванням зменшення, підтримував та просив позов задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (надалі - Постачальник) та Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (надалі - Споживач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410Е8КОUАР016 (надалі - Договір).

Відповідно до положень п. 1.1 Договору ТОВ ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» зобов'язувалось передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору Споживач має право здійснювати оплату за Договором на підставі актів приймання-передачі природного газу та/або 100% місячної вартості запланованого обсягу газу до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання.

Згідно п. 4.3. Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості запланованого обсягу газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання.

Позивач на виконання умов Договору надав Відповідачу послуги з постачання природного газу у кількості:

- Січень 2016 р. - 10,131 тис.м.куб. на загальну суму 83 844,56 грн. (відповідно до Акту № ХОЗ00006815 від 31.01.2016 року);

- Лютий 2016 р.- 11,08 тис.м.куб. на загальну суму 91 698,53 грн. (відповідно до Акту № ХОЗ0001071 від 29.02.2016 року);

- Березень 2016 р. - 10,429 тис.м. куб. на загальну суму 86 310,82грн. (відповідно до Акту № ХОЗ00016278 від 31.03.2016 року;

- Квітень 2016 р. - 0,75 тис.м. куб. на загальну суму 6 207,04 грн. (відповідно до Акту № ХОЗ00018205 від 31.04.2016 року).

Відповідно до п.2.9.2., 2.9.3. Договору послуги з постачання природного газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі природного газу.

Факт надання позивачем та отримання Відповідачем послуг з постачання газу в заявленому періоді підтверджується підписаним Позивачем та Відповідачем актами приймання-передачі природного газу (а.с.14-17).

За час дії договору № 11410Е8КОUАР016 від 01.01.2016 р. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» належним чином виконувало прийняті на себе зобов'язання, надаючи послуги з постачання природного газу Відповідачу. Однак Відповідач розрахунки за надані йому послуги в повному обсязі не здійснював, чим порушував суттєві умови Договору.

Проте, в порушення умов зазначеного Договору відповідач не здійснив оплату за отриманий природний газ, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" в розмірі 92 517,86 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу, укладеного між сторонами Договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві, товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Договір укладається на розсуд сторін.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України отриманий від позивача природний газ не оплатив.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати в повному обсязі вартості природного газу поставленого позивачем не надав, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 92 517,86 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судовий збір на відповідача.

Керуючись ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, п/р 9148 в ПАТ КБ "Правекс-банк", МФО 380838, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р 8 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, Код 39590621) заборгованість за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №11410Е8КОUАР016 від 01.01.2016 року в розмірі 92517,86 грн. та судовий збір в розмірі 1387,76 грн. гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_2