КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. справа№ 910/12478/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Землянська Ю.О.

відповідача - Ахрамович Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»

на рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2016 р.

у справі № 910/12478/16 (суддя - Цюкало Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»

до Корпорації «Феномен»

про визнання дій незаконними, визнання недійсною та скасування довіреності

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - позивач) звернулось з позовом до Корпорації «Феномен» (далі - відповідач) про:

- визнання дій президента (керівника) Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 щодо видачі довіреності від 08.04.2016 р. на право: складати, підписувати та подавати від імені Товариства будь-які документи, заяви, позови, сплачувати державне мито та інші платежі, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, засвідчувати копії документів, подавати докази, брати участь в дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, укладати мирові угоди, відмовлятися від позову, зменшувати або збільшувати розмір позовних вимог, змінювати підставу або предмет позову, отримувати копії судових рішень, ухвал, постанов, наказів, оскаржувати ухвали, рішення суду, рішення органів податкової служби в установленому законом порядку, брати участь в зборах кредиторів, комітетів кредиторів, підписувати з будь-яких питань на власний розсуд, та вчиняти інші дії, що пов'язані з виконанням повноважень, вказаних у довіреності представника ОСОБА_5, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області 18 березня 2002 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, незаконними та протиправними;

- визнання довіреності від 08.04.2016 р., виданої президентом (керівником) Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 на право: складати, підписувати та подавати від імені Товариства будь-які документи, заяви, позови, сплачувати державне мито та інші платежі, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, засвідчувати копії документів, подавати докази, брати участь в дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, укладати мирові угоди, відмовлятися від позову, зменшувати або збільшувати розмір позовних вимог, змінювати підставу або предмет позову, отримувати копії судових рішень, ухвал, постанов, наказів, оскаржувати ухвали, рішення суду, рішення органів податкової служби в установленому законом порядку, брати участь в зборах кредиторів, комітетів кредиторів, підписувати з будь-яких питань на власний розсуд, та вчиняти інші дії, що пов'язані з виконанням повноважень, вказаних у довіреності представнику ОСОБА_5, громадянину України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Жмеринським РВУ МВС України в Вінницькій області 18 березня 2002 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, недійсною;

- скасуваня довіреності від 08.04.2016 р., виданої представнику Корпорації «Феномен» ОСОБА_5, громадянину України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області 18 березня 2002 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на право: складати, підписувати та подавати від імені Товариства будь-які документи, заяви, позови, сплачувати державне мито та інші платежі, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, засвідчувати копії документів, подавати докази, брати участь в дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, укладати мирові угоди, відмовлятися від позову, зменшувати або збільшувати розмір позовних вимог, змінювати підставу або предмет позову, отримувати копії судових рішень, ухвал, постанов, наказів, оскаржувати ухвали, рішення суду, рішення органів податкової служби в установленому законом порядку, брати участь в зборах кредиторів, комітетів кредиторів, підписувати з будь-яких питань на власний розсуд, та вчиняти інші дії, що пов'язані з виконанням повноважень, вказаних у довіреності.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/12478/16 від 14.09.2016 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 14.09.2016 р., Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що 08.04.2016 р. Корпорацією «Феномен» в особі її президента ОСОБА_4 було незаконно видано довіреність на ім'я ОСОБА_5 на представництво інтересів Корпорації «Феномен», оскільки ОСОБА_4 сам набув свої повноваження неналежним чином від нових учасників Корпорації «Феномен». Крім того, державна реєстрація зміни складу учасників Корпорації «Феномен» була проведена, на думку позивача, з порушенням ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а тому відповідна зміна складу учасників також є протиправною.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/12478/15, а розгляд справи призначено на 15.11.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 р. було відкладено розгляд справи до 08.12.2016 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

30.09.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Марфін банк» та Корпорацією «Феномен» (далі - позичальник) бло укладено кредитний договір № 00356/К (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 3 091 600,00 дол США (кредит), а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити за користування кредитом 11,0% річних, з урахуванням умов п. 1.1.1 та п. 3.3.19 договору, комісії, пені, і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов договору.

Згідно з п.п. 3.3.11 п. 3.3 кредитного договору про зміну місцезнаходження, внесення змін в установчі та реєстраційні документи, або про зміну інших даних, які можуть істотно вплинути на виконання договору, позичальник зобов'язаний повідомити банк протягом 3 календарних днів та надати відповідні документи, які підтверджують зміни.

Як передбачено п.п. 3.3.12 п. 3.3 кредитного договору, про заплановані зміни в структурі управління та складу засновників позичальника, а також про майбутню організацію (шляхом злиття, приєднання, поділу/виділення, перетворення) або ліквідацію, - позичальник зобов'язаний повідомити банк негайно та включити представника банку до складу ліквідаційної комісії для забезпечення майнових інтересів банку за договором.

26.02.2016 р. рішенням загальних зборів ради Корпорації «Феномен», оформленим протоколом № 26/02/16, було прийнято рішення про виключення зі складу учасників відповідача ТОВ «Бритиш моторс Україна» та Компанію «Кімолтенсо інвестментс Лтд», введення до складу Корпорації «Феномен» - ТОВ «Мегаполіс-Інвест компані», ТОВ «Бритиш юкрейн», призначення ОСОБА_4 президентом (керівником) товариства.

08.04.2016 р. Корпорацією «Феномен» в особі президента ОСОБА_4, який діє на підставі статуту, згідно з попередньою домовленістю було видано довіреність, строком на один рік без права передоручення до 08.04.2017 р., ОСОБА_5, громадянину України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області 18 березня 2002 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, якою уповноважено знаходитись у власних, або орендованих приміщеннях, представляти інтереси корпорації в органах державної реєстрації, у державного реєстратора, в Державній виконавчій службі України, податковій службі, органах статистики, органах прокуратури України, органах Міністерства внутрішніх справ України, органах Служби безпеки України, державних фондах, дозвільній системі, БТІ, судах, господарських судах, адміністративних судах, зборах кредиторів, комітеті кредиторів, з будь-яких питань, в тому числі з правами сторони відповідно до ст. ст. 22, 28 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 27, 31 Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, кредитора відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Для цього представнику надається право: складати, підписувати та подавати від імені Товариства будь-які документи, заяви, позови, сплачувати державне мито та інші платежі, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, засвідчувати копії документів, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань та доводів інших учасників судового процесу, укладати мирові угоди, відмовлятися від позову, зменшувати або збільшувати розмір позовних вимог, змінювати підставу або предмет позову, отримувати копії судових рішень, ухвал, постанов, наказів, оскаржувати ухвали, рішення суду, рішення органів податкової служби в установленому законом порядку, брати участь в зборах кредиторів, комітетів кредиторів, голосувати з будь-яких питань на власний розсуд, та вчиняти інші дії, що пов'язані з виконанням повноважень, вказаних у цій довіреності.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, порушив п. п. 3.3.11, 3.3.12 п. 3.3 кредитного договору № 00356/К від 30.09.2011 р., зокрема, не повідомив позивача про зміну складу засновників та керівника, у зв'язку із чим довіреність, видана новим призначеним керівником ОСОБА_4, є недійсною на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.02.2015 р. у справі № 6-222цс14.

Разом з цим, позивачем не доведено у чому саме полягає незаконність та протиправність дій відповідача щодо видачі 08.04.2016 р. довіреності ОСОБА_5 та чим саме такі дії порушили його права.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як передбачено ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно зі ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, дійсність правочину це визнання за ним властивостей юридичного факту, що породжує правовий наслідок, до якого прагнули суб'єкти правочину при його вчиненні. Таке можливе лише у випадку, коли правочин відповідає сукупності вимог, визначених законом, які йменуються умовами дійсності правочинів.

Як передбачено п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно з п. 2.1 вказаної постанови Пленуму, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи викладене, з урахуванням змісту довіреності, виданої 08.04.2016 р. Корпорацією «Феномен» ОСОБА_5, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами недодержання відповідачем вимог чинного законодавства в момент складення спірної довіреності, у зв'язку із чим підстави для визнання недійсним вказаного правочину відсутні.

Стосовно вимоги позивача про скасування спірної довіреності, судова колегія зазначає наступне.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який узгоджується з двома критеріями:

- має відповідати змісту права, що порушене й здатний таке право відновити;

- має бути передбачений приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором.

Зважаючи на те, що довіреність є правочином, а позивачем заявлено вимогу про скасування останнього, тому такий спосіб захисту є неналежним, оскільки не передбачений ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про скасування довіреності від 08.04.2016 р., виданої президентом (керівником) Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 представнику ОСОБА_5 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що 08.04.2016 р. Корпорацією «Феномен» в особі її президента ОСОБА_4 було незаконно видано довіреність на ім'я ОСОБА_5 на представництво інтересів Корпорації «Феномен» та державна реєстрація зміни складу учасників Корпорації «Феномен» була проведена з порушенням ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ГК України господарські об'єднання утворюються як асоціації, корпорації, консорціуми, концерни, інші об'єднання підприємств, передбачені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГК України корпорацією визнається договірне об'єднання, створене на основі поєднання виробничих, наукових і комерційних інтересів підприємств, що об'єдналися, з делегуванням ними окремих повноважень централізованого регулювання діяльності кожного з учасників органам управління корпорації.

Як передбачено ст. 122 ГК України, господарські об'єднання мають вищі органи управління (загальні збори учасників) та утворюють виконавчі органи, передбачені статутом господарського об'єднання. Вищий орган господарського об'єднання: затверджує статут господарського об'єднання та вносить зміни до нього; вирішує питання про прийняття в господарське об'єднання нових учасників та виключення учасників з його складу; утворює виконавчий орган господарського об'єднання відповідно до його статуту чи договору; вирішує фінансові та інші питання відповідно до установчих документів господарського об'єднання. Виконавчий орган господарського об'єднання (колегіальний чи одноособовий) вирішує питання поточної діяльності, які відповідно до статуту або договору віднесені до його компетенції.

Згідно з п. 1.1 статуту відповідача, затвердженого протоколом Ради Корпорації «Феномен» № 26/02/16 від 26.02.2016 р., відповідач є самостійним господарським об'єднанням підприємств, створеним на договірних засадах добровільного об'єднання економічно відокремлених підприємств та організацій та інших підприємств України.

Пунктом 1.3 статуту відповідача визначено, що учасниками Корпорації «Феномен» є: ТОВ «Мегаполіс-Інвест Компані» та ТОВ «Бритиш Юкрейн».

Відповідно до п. 4.1 статуту відповідача управління корпорацією здійснюють Рада Корпорації та президент Корпорації.

Рада Корпорації є вищим органом управління, а її членами є учасники корпорації (п. 4.2.1 статуту).

В період між загальними зборами Ради Корпорації управління Корпорацією здійснює президент, який обирається Радою Корпорації (п. 4.3.1 статуту).

На підставі наказу № 29к від 29.02.2016 р. та у відповідності до протоколу загальних зборів Ради Корпорації «Феномен» № 26/02/16 від 26.02.2016 р. ОСОБА_4 з 29.02.2016 р. приступив до виконання обов'язків президента (керівника) Корпорації «Феномен».

Встановлено, що вищезазначені наказ і протокол загальних зборів Ради Корпорації «Феномен» недійсними не визнавались, а отже чинні на момент видачі оспорюваної довіреності.

Факт належного обрання ОСОБА_4 президентом (керівником) Корпорації «Феномен» підтверджується також проведеною державною реєстрацією та внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що зазначено у виписці від 04.03.2016 р.

Таким чином, у відповідності до норм чинного законодавства та установчих документів Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 належним чином набув повноваження президента (керівника) Корпорації «Феномен» з 29.02.2016 року.

Маючи відповідні повноваження, 08.04.2016 року президентом Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 було видано оспорювану довіреність на представництво інтересів корпорації на ім'я ОСОБА_5.

При цьому відсутність порушення норм чинного законодавства України та установчих документів Корпорації «Феномен» допущено не було, а тому відсутні правові підстави для визнання незаконними та протиправними дій президента Корпорації «Феномен» ОСОБА_4 щодо видачі зазначеної довіреності та визнання протиправною і скасування самої довіреності.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2016 р. у справі № 910/12478/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12478/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран