ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016р. Справа№ 914/2711/16

Суддя О.Запотічняк при секретарі О.Кравець розглянула справу

за позовом: Науко-виробничого підприємства Карат дочірнього підприємства ПАТ Концерн Електрон, м.Львів,

до відповідача: Львівської міської ради, м.Львів,

про: розірвання договору оренди землі від 23.02.2011р. №С-1855 та зобовязання відповідача прийняти від позивача орендовану земельну ділянку.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник;

Суть спору: Науко-виробниче підприємство Карат дочірнього підприємства ПАТ Концерн Електрон звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Львівської міської ради про розірвання договору оренди землі від 23.02.2011р. №С-1855 з дати акту приймання-передачі житлового комплексу 07.09.2015р. та зобовязання відповідача прийняти від позивача орендовану земельну ділянку.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірний договір оренди земельної ділянки був укладений між Львівською міською радою, як орендодавцем та НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон», як орендарем, для завершення будівництва дитячого дошкільного закладу та його обслуговування - перша черга будівництва; для будівництва та обслуговування обєктів громадського-житлового призначення - друга черга будівництва, терміном на 10 років до 30 грудня 2020 року.

На даний час на зазначеній земельній ділянці ДП «Кремінь Плюс» ТОВ «Кремінь Центр» (Генеральний підрядник), збудовано багатоквартирний трисекційний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та прибудованим дитячим дошкільним закладом. Згідно Декларації про готовність обєкта до експлуатації (зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Львівській області 30.03.2015 року за №47) зазначений обєкт готовий до експлуатації.

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 07.09.2015 року, НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (з балансу якого передається житловий комплекс) та ТОВ ВКФ «Кремінь» (підприємство, яке обслуговувало житловий комплекс) передано ОСББ «Скорини-44» житловий комплекс, розташований за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 18.03.2016року власником та фактичним користувачем частини земельної ділянки громадського призначення з прибудованим дитячим дошкільним закладом є фізична особа ОСОБА_3.

У звязку із завершенням будівництва та готовністю обєкта до експлуатації, позивач неодноразово звертався до Львівської міської ради з листами про розірвання договору оренди землі на вул. Скорини, 44, однак відповідач відмовився розривати договір оренди землі, що стало підставою звернення з даним позовом.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 25.10.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 09.11.2016 року.

У звязку з повідомленням про замінування приміщення Господарського суду Львівської області та евакуацією присутніх з будівлі суду, що підтверджується ОСОБА_2 перевірки обєкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 09.11.2016 року №670/16, судове засідання у визначений час не відбулось.

В судове засідання, яке фактично розпочалося о 11 год. 15 хв. зявився тільки представник позивача.

З огляду на викладене, розгляд справи було відкладено на 24.11.2016р. та зобовязано сторони виконати вимоги ухвали суду від 25.10.2016р.

В судове засідання 24.11.2016р. з'явилися представники сторін надали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві та матеріалах справи, а саме розірвати укладений між Львівською міською радою (Орендодавець) та НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (Орендар) договір оренди землі від 23.02.2011р. №С-1855, кадастровий №:08:001:0090 загальною площею 0.7032 га. яка знаходиться у м. Львові на вул. Фр. Скорини, 44 з дати акту приймання-передачі житлового комплексу 07.09.2015р., та зобовязати Львівську міську раду прийняти зі строкового користування від НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» орендовану земельну ділянку площею 0.7032 га. яка знаходиться у м. Львові на вул. Фр. Скорини, 44

Представник відповідача подав відзив на позов в якому позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає що позивачем обрано невірний спосіб захисту. Зокрема представник відповідача звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачено можливість встановлення за рішенням суду іншого строку набрання чинності договору а не надання зворотної сили розірванню договору.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та

вимог земельного законодавства.

23 лютого 2011 року між Львівською міською радою (Орендодавець) та НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий №:08:001:0090 загальною площею 0,7032 га, яка знаходиться у м. Львові на вул. Фр. Скорини, 44 для завершення будівництва дитячого дошкільного закладу та його обслуговування - перша черга будівництва; для будівництва та обслуговування обєктів громадського-житлового призначення - друга черга будівництва.

Даний договір був зареєстрований у Львівській міській раді 23.02.2011р. за №С-1855.

Відповідно до п. 8 договору, його було укладено на 10 років до 30 грудня 2020 року.

На зазначеній земельній ділянці на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт, виданої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 15.05.2012 року за №ЛВ 0 ДП «Кремінь Плюс» ТОВ «Кремінь Центр» (Генеральний підрядник), останнім збудовано багатоквартирний трисекційний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та прибудованим дитячим дошкільним закладом на вул. Скорини, 44 в м. Львові. Згідно Декларації про готовність обєкта до експлуатації (зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Львівській області 30.03.2015 року за №47) зазначений обєкт готовий до експлуатації (а.с. 18-19).

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 07.09.2015 року НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (з балансу якого передається житловий комплекс) та ТОВ ВКФ «Кремінь» (підприємство, яке обслуговувало житловий комплекс) передано ОСББ «Скорини-44» житловий комплекс, розташований за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44 (а.с. 24-25).

Відповідно до інформаційної довідки від 16.05.2016р. №59150170 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, обєкт нерухомого майна Дитячий дошкільний заклад (ОСОБА_1. «Б-2»), загальною площею 1159,8 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44-А перебуває у приватній власності ОСОБА_3 з 18.03.2016р.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до

50 років або припинення дії договору оренди землі.

У звязку із завершенням будівництва та готовністю обєкта до експлуатації, з підстав, передбачених ст. 19 Закону України «Про оренду землі», позивач неодноразово звернувся до Міського голови м.Львова та Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради з листами про розірвання договору оренди землі на вул. Скорини, 44.

Однак, позивачу було відмовлено в розірванні договору оренди з тих підстав, що без поділу земельної ділянки на дві частини, пл.0,3693 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку та пл.0,3339 га для обслуговування дитячого дошкільного закладу, передача її у власність ОСББ «Скорини-44» для обслуговування житлового будинку і окремого закріплення земельної ділянки для обслуговування дитячого дошкільного закладу є неможливою. Вилучення земельної ділянки з користування НВП «Карат» ДП ВАТ «Концерн-Електрон» буде проводитись у комплексі з розглядом питання про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки на вул. Фр, Скорини, 44.

Як уже зазначалося судом, відповідно до інформаційної довідки від 16.05.2016р. №59150170 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, обєкт нерухомого майна Дитячий дошкільний заклад (ОСОБА_1. «Б-2»), загальною площею 1159,8 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44-А перебуває у приватний власності ОСОБА_3 з 18.03.2016р.

Як передбачено ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Тобто, у разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна, до набувача цього майна переходять права на відповідну земельну ділянку, які належали відчужувачу, - право власності або право користування.

Таким чином, з 18.03.2016р. власником дитячого дошкільного закладу загальною площею 1159,8 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44-А та користувачем земельної ділянки під ним являється ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

В матеріалах справи наявний ОСОБА_2 приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 07.09.2015 року, згідно якого НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (з балансу якого передається житловий комплекс) та ТОВ ВКФ «Кремінь» (підприємство, яке обслуговувало житловий комплекс) передано ОСББ «Скорини-44» житловий комплекс, розташований за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44 (а.с. 24-25).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку » обєднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

Отже власником багатоквартирного трисекційного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Скорини, 44-А та користувачем земельної ділянки під ним є ОСББ «Скорини-44».

Пунктом 38 спірного договору оренди землі передбачено можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема на підставах, визначених законом.

Дані положення договору кореспондуються з нормами законодавства передбаченими ст..ст.31,32 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється зокрема в разі в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою зокрема є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

В матеріалах справи наявна Декларація про готовність обєкта до експлуатації (зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Львівській області 30.03.2015 року за №47) згідно якої обєкт будівництва - багатоквартирний трисекційний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та прибудованим дитячим дошкільним закладом на вул. Скорини, 44 в м. Львові, вважається закінченим будівництвом та готовий до експлуатації.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснюють її нові власники, позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, законодавством та умовами договору передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд вважає, що в позивача наявні правові підстави для розірвання договору.

В той же час, суд звертає увагу на те, що згідно позовних вимог позивач просить суд розірвати спірний договір з дати акту приймання-передачі житлового комплексу 07.09.2015р.

Позовна вимога в цій частині є безпідставно та не береться судом до уваги з огляду на наступне.

Статтею 653 ЦК України передбачено Правові наслідки зміни або розірвання договору. Так відповідно до ч.3 даної статті, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто, чинним законодавством чітко визначено момент припинення зобовязань в разі розірвання договору в судовому порядку.

Відповідно до положень п. 21 спірного договору, після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, розірвати договір оренди землі укладений 23.02.2011р. між Львівською міською радою та НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» і зареєстрований у Львівській міській раді 23.02.2011р. за №С-1855 та зобовязати Львівську міську раду прийняти зі строкового користування від НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» орендовану земельну ділянку пл.. 0,7032 га за адресою: м.Львів, вул. Фр.Скорини,44.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або

скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, сплачується судовий збір в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру, а відтак сума судового збору яка повинна надійти в Державний бюджет України за розгляд даної заяви повинна становити 2 756,00 грн.

Як вбачається з платіжного доручення від 21.10.2016р. №4666, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00грн.Також позивачем сплачено судовий збір в сумі 2858,41 грн. згідно платіжного доручення від 21.10.2016р. №4667. В сього позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4 236,41 грн.

Отже позивачем було зайво сплачено судовий збір в сумі 1480,41 грн.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже відповідачу слід повернути зайво сплачений ним судовий збір в сумі 1 480,41грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 2756,00 грн.

Керуючись ст.ст.28, 33, 43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Розірвати договір оренди землі від 23 лютого 2011р. за №С-1855 укладений між Львівською міською радою (79006, м.Львів, пл..Ринок,1, ) та НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (79031, м.Львів, вул. Стрийська,202, ), кадастровий №:08:001:0090 загальною площею 0,7032 га, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Фр.Скорини,44.

3.Зобовязати Львівську міську раду (79006, м.Львів, пл..Ринок,1, ) приняти зі строкового користування від НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (79031, м.Львів, вул. Стрийська,202, ) орендовану земельну ділянку пл.. 0,7032 га за адресою: м.Львів, вул. Фр.Скорини,44.

4.Стягнути з Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл..Ринок,1, ) на користь НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (79031, м.Львів, вул. Стрийська,202, ) 2 756,00 грн. судовго збору.

5.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Видати довідку на повернення НВП «Карат» ДП ПАТ «Концерн-Електрон» (79031, м.Львів, вул. Стрийська,202, ) з Державного бюджету України судового збору.

7.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

8.Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повне рішення складено 12.12.2016р.

Суддя Запотічняк О.Д.