У Х В А Л А

16 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 910/25487/15 за позовом Державної іпотечної установи до товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1, за участю прокуратури м. Києва, про визнання зарахування однорідних зустрічних вимог недійсним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 910/25487/15 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 11119 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються: копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 11116 цього Кодексу; копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 11116 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 910/25487/15, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» посилається як на доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, на постанову Вищого господарського суду України у справі № 910/25488/15, а також як на доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, на постанову Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 3-198гс15, однак їх копій до заяви не додало.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 11120 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 11118 та 11119 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, у разі якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 11118 та 11119 цього Кодексу і заявник не усунув її недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заява публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 910/25487/15 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11119 , 11120 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Надати публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк для усунення зазначених недоліків до 30 грудня 2016 року.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок