КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" грудня 2016 р. Справа №37/482

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги № 37/482-20.3-03 від 28.11.2016 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 за скаргою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 37/482 (суддя - Ковтун С.А. )

за позовом відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз»

до відповідача 1. відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго»

2. Зміївської теплоелектростанції відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго»

третя особа,на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -1. Відкрите акціонерне товариство «Сумиобленерго»

2. Спільне підприємство «Укртехносинтез»

про стягнення 14785464,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2004 Господарський суду міста Києва видав наказ про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» на користь Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» 14785464,23 грн. та 2668 грн. судових витрат.

27.10.2004 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження з виконання вказаного наказу.

06.12.2004 орган виконання рішень зупинив виконавче провадження.

22.09.2016 орган виконання рішень виніс постанови про поновлення виконавчого провадження, про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1478813,22 грн. та про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні у межах суми 46922861,69 грн..

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулося до суду з скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить визнати незаконними дії органу виконання рішень з винесення постанов від 22.09.2016 про поновлення виконавчого провадження № 3244961, стягнення з боржника виконавчого збору та накладення арешту на кошти боржника по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 37/482 від 23.01.2004; визнати недійсними вказані постанови.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задоволено. Визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанов від 22.09.2016 про поновлення виконавчого провадження № 3244961, стягнення з боржника виконавчого збору та накладення арешту на кошти боржника по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 37/482 від 23.01.2004. Визнати недійсними постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2016 про поновлення виконавчого провадження № 3244961, стягнення з боржника виконавчого збору та накладення арешту на кошти боржника по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 37/482 від 23.01.2004.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу № 37/482-20.3-03 від 28.11.2016, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 по справі № 37/482 та відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Центренерго» відмовити в повному обсязі.

Апелянтом в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення або на розумний строк.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 1 січня у розмірі 1 378, 00 грн.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484 - VІІІ, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» щодо розміру ставок судового збору за подання апеляційних скарг на рішення господарського суду.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду встановлено ставку судового збору в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Звільненню від сплати судового збору підлягає вичерпний перелік осіб зазначений в ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає право суду своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк але не довше ніж до ухвалення рішення у справі.

Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і додати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, касове обслуговування здійснюється Державною казначейською службою України.

Однак слід зазначити, апелянтом не додано будь-яких доказів того, чи звертався апелянт до Державної казначейської служби України стосовно сплати судового збору, в порядку який передбачено Департаментом.

За вказаних обставин, апеляційна скарга № 37/482-20.3-03 від 28.11.2016 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, що відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України не позбавляє сторону права повторно подати апеляційну скаргу після усунення зазначених обставин та подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. ст. 86, 94, п. 3, 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги № 37/482-20.3-03 від 28.11.2016 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2016.

2. Повернути апеляційну скаргу № 37-/482-20.3-03 від 28.11.2016 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 у справі № 37/482 з доданими до неї матеріалами скаржнику.

3. Копію ухвали апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

4. Матеріали оскарження № 37/482 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська