КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" грудня 2016 р. Справа №910/17991/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

розглянувши апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення господарського суду міста Києва від 14.11.2016 у справі № 910/17991/16 (суддя Спичак О.М.)

за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м. Київ

до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, м. Київ

про стягнення 318 966,69 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.11.2016 у справі № 910/17991/16 (суддя Спичак О.М.) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" заборгованість в розмірі 318 966,69 грн та судовий збір в сумі 4784,50 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та додані до неї документи, колегія судів Київського апеляційного господарського суду вважає, що у її прийнятті належить відмовити з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 97 цього ж Кодексу передбачено, що скарга не приймається до розгляду і повертається, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015, статтю 5 Закону України „Про судовий збір" викладено в новій редакції, відповідно до якої податкові органи позбавлено пільг щодо сплати судового збору.

Колегією суддів встановлено, що звертаючись до суду апеляційної інстанції, скаржник в апеляційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що за своєю суттю є клопотанням.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (абз. 2 п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги та доданих до неї документів, скаржником не було наведено обґрунтованих підстав та не додано відповідних доказів скрутного майнового стану, які б унеможливлювали сплату ним судового збору у встановлено порядку та розмірі.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що сам факт подання стороною клопотання про відстрочення спати судового збору не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відстрочення такої сплати судового збору, оскільки клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на приписи ч. 2 ст. 8 Закону України "про судовий збір" та постанови пленуму України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 повинно містити докази та обґрунтовані доводи, які підтверджують неможливість сплати стороною судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, оцінивши доводи скаржника, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з доданими до неї документами скаржнику без розгляду по суті на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України. Згідно ч. 4 ст. 97 цього ж Кодексу після усунення зазначених вище обставин - сплати судового збору в повному обсязі, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 94, 95, п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 14.11.2016 у справі № 910/17991/16.

Апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення господарського суду міста Києва від 14.11.2016 у справі № 910/17991/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв