ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р.Справа № 922/3926/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків, 3-я особа - Харківський національний університет радіоелекторніки
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про розірвання договору та стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за дов. №65 від 22.04.2016 р.

відповідача - не з'явився,

3-тьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області - звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 9911,65 грн., пені - 978,70 грн., штрафу - 693,82 грн. та розірвання договору оренди №5328-Н від 23.11.2012 р.

Позивач також просить суд зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути орендоване майно (нежитлове приміщення 1-го поверху 4-поверхової будівлі громадського будинку (інв. №61436), загальною площею 39,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2) балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди №5328-Н від 23.11.2012 р., в частині внесення орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Сплату судового збору в розмірі 4134,00 грн. відстрочено до 15.12.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про порушення провадження у справі була надіслана відповідачу та була вручена 22.11.2016 р., про що свідчить довідка УДППЗ «Укрпошта» (а. с. 30).

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, на участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

12.11.2012 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди №5328-Н (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно: нежитлове приміщення 1-го поверху 4-поверхової будівлі громадського будинку (інв. №61436), загальною площею 39,1 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі Харківського національного університету радіоелектроніки, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 24.05.2012 р. і становить 219000,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи (п. 1.2. Договору).

Факт передачі зазначеного майна підтверджується Актом приймання - передачі орендованого майна №5328-Н від 23.11.2012 р. (а. с. 16).

Згідно п. 10.1 Договір оренди було укладено на строк з 23.11.2012 р. по 23.11.2013 р. Додатковими угодами №1 від 30.08.2013 р., №2 від 28.08.2014 р., №4 від 09.08.2016 р. термін дії Договору було продовжено до 23.11.2016 р.

Орендна плата згідно п.3.1 Договору визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2012 р. - 1445,45 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2012 р. визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад 2012 р.

Додатковою угодою №3 від 09.08.2016 р. до п. 3.1 Договору було внесено зміни, орендну плата за базовий місяць - листопад 2015 р. встановлено в розмірі 2261,00 грн.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2. Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувача щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.3. Договору).

Згідно ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», ч. 3 ст. 285 ГК України та п. 5.3 Договору орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Однак, як зазначав позивач, відповідач не виконував свої зобов'язання в частині сплати орендної плати, у зв'язку з чим за період з лютого 2016 року по жовтень 2016 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 9911,65 грн. (а.с. 22)

В п. 3.7 Договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.8 Договору у разі, якщо на день сплати орендної плати заборгованість за пеню становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Керуючись викладеним, позивачем було нараховано відповідачу пеню у сумі 978,70 грн. та штраф у сумі 693,82 грн. (а.с. 23).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 287 Господарського кодексу України визначено, що Орендодавцями щодо державного та комунального майна є зокрема Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до правої позиції викладеної в Постанові Пленуму ВГС України від 29.05.2013 р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», суд враховує наступне.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із зазначеною статтею ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто вони не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, і у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій;

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення господарських зобов'язань передбачено абзацом другим частини другої статті 231 ГК України;

Для учасників господарських відносин законодавством не встановлено обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із принципом свободи укладення договору, встановленим статтею 627 ЦК України, за змістом якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, суд, керуючись нормами діючого законодавства, перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню пені у сумі 978,70 грн. та штрафу в сумі 693,82 грн., вважав їх частково обґрунтованими.

Зробивши перерахунок пені з урахуванням максимального строку нарахування в 6 місяців, суд вважав доцільним частково задовольнити вимоги позивача по стягненню пені в розмірі 939,18 грн.

Статтею 631 ЦК України та ч.7 ст. 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Частиною 3 статті 291 ГК України, частиною 2 статті 651, статтею 783 ЦК України передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

Судом встановлено, що орендар взагалі не вносив орендну плату починаючи з 21.03.2016 р.

Оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди 5328-Н від 23.11.2012 р.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути судовий збір зі сторін пропорційно задоволеним вимогам.

У зв'язку з тим, що сплату судового збору було відстрочено до 15.12.2016 р., стягнення суми судового збору необхідно здійснити на користь державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди 5328-Н від 23.11.2012 р. укладений між РВ ФДМУ по Харківській області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (61058, АДРЕСА_1, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1).

Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 (61058, АДРЕСА_1, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) повернути орендоване майно (нежитлові приміщення 1-го поверху 4-поверхової будівлі громадського будинку (інв. №61436), загальною площею 39,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2) Балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки (61166, м. Харків, просп. Науки, буд. 14 Код ) за Актом приймання-передачі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61058, АДРЕСА_1, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1; отримувач: УК Дзержинс/мХар Дзержинськ/22080200, р/р 0003 в ГУДКСУ у Харківській області, код ЄДРПОУ УДКСУ 37999654, МФО 851011) заборгованість з орендної плати в сумі 9911,65 грн., пеню в сумі 939,18 грн. та штраф у сумі 693,82 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61058, АДРЕСА_1, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 4046,77 грн. судового збору.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 87,23 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.12.2016 р.

Суддя Л.С. Лаврова