ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 Справа № 917/1172/16

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5) в особі Кременчуцької філії, 39601, м. Кременчук, пр-т, Свободи, 8

до Колективного підприємства Редакція міської газети "Кремінь", 39600, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 3

по стягнення 19 963,66 грн., з яких 16 916,61 грн. - заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року в розрізі умов договору № 982 від 02.10.2003 р., 2 085,69 грн. - пеня за порушення термінів розрахунків, 148,29 грн. - 3% річних та 813,07 грн. - інфляційні нарахування

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (див. протокол судового засідання)

від відповідача: не зявилися (див. протокол судового засідання)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 25.10.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи документальними доказами.

15.11.2016 року у судовому засіданні відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії про стягнення з Колективного підприємства Редакція міської газети "Кремінь" 19 963,66 грн., з яких 16 916,61 грн. - заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року в розрізі умов договору № 982 від 02.10.2003 р., 2 085,69 грн. - пеня за порушення термінів розрахунків, 148,29 грн. - 3% річних та 813,07 грн. - інфляційні нарахування.

Позивач на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви.

Останній надав суду клопотання № б/н від 21.10.2016 року (вх. № 14093 від 15.11.2016 року), в додатки до якого залучено детальний розрахунок виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію та пояснення по нарахуванню санкцій.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво у судове засідання не забезпечив. Повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчить залучене до матеріалів справи поштове повідомлення вх. № 16796 від 02.11.2016 року.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення сторін про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача та невиконання ним вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

02.10.2003 року між Кременчуцькою філією ВАТ "Полтаваобленерго" (згідно змін, прийнятих загальними зборами акціонерів 20.04.2011 року - Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", енергопостачальна організація) та Колективним підприємством Редакцією міської газети "Кремінь" (споживач) укладено Договір № 982 на постачання теплової енергії в гарячій воді, згідно умов якого енергопостачальна організація зобовязувався постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді у визначених договором обсягах, а споживач зобовязувався сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1 Договору).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- теплова енергія постачається споживачу в обсягах, згідно з додатком № 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання протягом року (п. 2.1 Договору);

- розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. У разі зміни тарифів оплата споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими цінами з часу їх введення без змін інших умов договору (п. 6.1 Договору);

- розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виписаних рахунків енергопостачальної організації (п. п. 6.3 - 6.4 Договору);

- у випадку несвоєчасної сплати рахунків за спожиту теплову енергію споживач сплачує енергопостачальній організації пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку (п. 6.5 Договору).

Додатки до договору № 1, 2, 3 є невідємною частиною Договору.

У період, за який відповідачем порушено порядок розрахунків, діяли тарифи, затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1366 від 30.04.2015 року з 01.05.2015 року - 1 230,01 грн./Гкал (п. 1.3), № 2690 від 29.10.2015 року - 1 183,76 грн./Гкал, № 54 від 28.01.2016 року - 1 161,71 грн./Гкал (а. с. 46-48).

На виконання взятих на себе зобовязань за договором позивач за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року надав відповідачу послуги з теплопостачання на суму 16 916,61 грн.. Відповідач в порушення умов договору за постачання теплової енергії не розрахувався.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 19 963,66 грн., з яких 16 916,61 грн. - заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року в розрізі умов договору № 982 від 02.10.2003 р., 2 085,69 грн. - пеня за порушення термінів розрахунків, 148,29 грн. - 3% річних та 813,07 грн. - інфляційні нарахування.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо постачання відповідачу теплової енергії. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України за отриману теплову енергію не сплатив. Дана обставина відповідачем не спростовується.

Стаття 625 ЦК України визначає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

З дотриманням цієї норми, позивачем приведено розрахунок 3 % річних у розмірі 148,29 грн. та інфляційних нарахувань 813,07 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про їх задоволення у розмірі 148,29 грн. та 653,39 грн. відповідно. У стягненні 159,68 грн. інфляційних нарахувань слід відмовити (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_2 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.5 Договір № 982 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 02.10.2003 року сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної сплати рахунків за спожиту теплову енергію споживач сплачує енергопостачальній організації пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку.

Згідно статті 4 ОСОБА_2 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 085,69 грн. пені, суд прийшов до висновку про їх часткове задоволення у розмірі 2 083,11 грн.. У стягненні 2,58 грн. пені слід відмовити (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_2 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права щодо стягнення з відповідача 16 916,61 грн. - заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року в розрізі умов договору № 982 від 02.10.2003 р., 2 083,11 грн. - пеня за порушення термінів розрахунків, 148,29 грн. - 3% річних та 653,39 грн. - інфляційні нарахування. У стягненні 2,58 грн. та 159,68 грн. інфляційних нарахувань слід відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного підприємства Редакція міської газети "Кремінь" (39600, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 3), на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5) в особі Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук, пр-т, Свободи, 8), - 16 916,61 грн. - заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2015 року по квітень (включно) 2016 року в розрізі умов договору № 982 від 02.10.2003 р., 2 083,11 грн. - пеня за порушення термінів розрахунків, 148,29 грн. - 3% річних, 653,39 грн. - інфляційні нарахування та 1 366,98 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Відмовити у позові в частині стягнення 2,58 грн. та 159,68 грн. інфляційних нарахувань.

4. Копію рішення направити відповідачеві за вказаною у вступній частині адресою.

Повне рішення складено 21.11.2016 року.

Суддя Г.І. Бунякіна