ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016р. Справа№ 914/2615/16

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 1: Української науково-промислової асоціації «Укрпастранс», м. Львів

до відповідача 2: Приватного підприємства «Мундир», м. Львів

про розірвання договору оренди та зобовязання повернути обєкт оренди шляхом виселення

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача 1: не зявився

від відповідача 2: не зявився

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до відповідача 1: Української науково-промислової асоціації «Укрпастранс» до відповідача 2: Приватного підприємства «Мундир» про розірвання договору оренди та зобовязання повернути обєкт оренди шляхом виселення.

Ухвалою суду від 12.10.2016 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 31.10.2016 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві та наданих в засіданнях поясненнях. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови договору оренди, а саме передав приміщення в суборенду без погодження з орендодавцем, яке використовується не за цільовим призначенням та приміщення переобладнане без дозволу Орендодавця є достатньою підставою для дострокового розірвання договору між сторонами.

Відповідач 1 та 2 в жодне судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечили, відзиву на позов не подали, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду, які надсилались на юридичну адресу відповідачів рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Враховуючи достатність, належність і допустимість поданих позивачем доказів, належним чином повідомлення судом відповідача про дату і час судового засідання, повторну неявку повноважного представника відповідача та неподання ним відзиву на позовну заяву справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.12.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

14.01.2004 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі орендодавець) та Українською науково-промисловою асоціацією «Укрпастранс» (надалі орендар), було укладено договір № Г-1882 нерухомого майна, згідно умов якого орендарю надаються в орендарем приміщення, які знаходяться за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 18, загальною площею 92,00 кв.м.

Згідно умов розділу 3 договору, у звязку з фактичним використанням орендарем обєкта оренди за попереднім договором обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п. 4.1 договору, договір укладений на термін до 14.01.2009 року. Однак, в подальшому неодноразово продовжувався на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно умов договору, цільовим призначенням договору для проведення аналізу видів технологічного обладнання і ступені його завантаження заводів, які підлягають конверсії.

Однак, 26.05.2010 р. між Українською науково-промисловою асоціацією «Укрпастранс» та приватним підприємством «Мундир» (надалі відповідач 2) укладено договір суборенди приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 18, загальною площею 92,00 кв.м.

Згідно акту-прийому, 01.06.2010 р. відповідачеві 2 передано в користування обєкт оренди, а вище вказаний договір суборенди укладено без письмового погодження позивача, чим порушено п. 7.19 договору оренди, відповідно до якого орендар має право здавати частину обєкта оренди у суборенду іншим особа ч організаціям лише за письмовим погодженням орендодавця.

Внаслідок проведеної 12.08.2015 р. перевірки використання обєкта оренди, що підтверджується актом № 885-НП/15, виявлено його використання всупереч призначенню: фактичне цільове використання обєкта ательє з пошиття та ремонту форменого, спеціалізованого та цивільного одягу. Також, виявлено невідповідність технічній документації: відсутність пічки в приміщенні за інд. « 9а-3», « 9а-7», « 9а-6», « 9а-5», в приміщенні за інд. « 9а-3» виявлено два вікна, в приміщенні інд. « 9а-1» виявлено стінні перегородки, що формують ще одне приміщення санвузла; виявлено дверний прохід з приміщення за інд. « 9а-2» в приміщенні за інд. « 9а-5».

Відповідно до п. 7.5 договору, орендар зобовязується капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання обєкта оренди, проводити лише з дозволу Орендодавця. Однак, такого дозволу відповідач 1 не отримував.

Згідно з п. 7.1 договору, орендар зобовязується, використовувати обєкт оренди відповідно до його призначення та умов договору.

Вищезазначені обставини, а саме передача приміщення в суборенду без погодження з орендодавцем, використання обєкта оренди н за цільовим призначення та технічне переобладнання приміщення без дозволу Орендодавця, як вважає позивач є достатніми підставами для дострокового розірвання Договору оренди між сторонами та повернення обєкту оренди орендодавцю, що і просить позивач у даній позовній заяві.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договору оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку встановленому статтею 188 ЦК України.

Частиною другою статті 651 ЦК України передбачає можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Згідно ст. 783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі, наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи та вище зазначеного, орендарем порушено вимоги договору оренди, що стало правомірною підставою звернення до суду з вимогою розірвати договір оренди та повернення майна орендодавцю. Факт порушення договірних зобовязань орендаря підтверджується актом № 885-НП/15 (долучено до матеріалів справи) складеним за результатами перевірки проведеної 12.08.2015 р. якою виявлено використання обєкта оренди, всупереч призначенню: фактичне цільове використання обєкта ательє з пошиття та ремонту форменого, спеціалізованого та цивільного одягу. Також, виявлено невідповідність технічній документації: відсутність пічки в приміщенні за інд. « 9а-3», « 9а-7», « 9а-6», « 9а-5», в приміщенні за інд. « 9а-3» виявлено два вікна, в приміщенні інд. « 9а-1» виявлено стінні перегородки, що формують ще одне приміщення санвузла; виявлено дверний прохід з приміщення за інд. « 9а-2» в приміщенні за інд. « 9а-5».

Відповідно до п. 7.5 договору, орендар зобовязується капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання обєкта оренди, проводити лише з дозволу Орендодавця. Однак, такого дозволу відповідач 1 не отримував.

Згідно з п. 7.1 договору, орендар зобовязується, використовувати обєкт оренди відповідно до його призначення та умов договору.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди, відтак в силу припинення дії основного договору оренди з тих чи інших підстав, припиняється дія договору суборенди, і як наслідок, виникає обовязок повернення майна з оренди орендодавцю.

Як вбачається з матеріалів справи, обєкт оренди перебуває в фактичному користуванні Відповідача 2 на підставі акту приймання-передачі, укладеного між ним та Відповідачем 1. Тому вимога про повернення обєкта оренди шляхом виселення ПП Мундир» є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33, 34,35,36,43,49,75,82, 83,84,85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов вимоги задоволити.

2.Розірвати Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-1882 від 14.01.2004 року, укладений між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та Українською науково-промисловою асоціацією «Укрпастрас».

3.Зобовязати Приватне підприємство «Мундир» звільнити та повернути обєкт оренди шляхом передачі за актом приймання передачі нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 18, загальною площею 92,00 кв.м., у тому числі перший поверх площею 79,00 кв.м., мезонін площею 13,00 кв.м., з індексами приміщень 9а-1, 9а-2, 9а-3, 9а-4, 9а-5, 9а-6, 9а-7. Стягувач Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ).

4. Стягнути з Української науково-промислової асоціації «Укрпастранс» (79026, м.Львів вул. Персенівка, 10, ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 2 756,00 грн. судового збору.

5. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.12.2016 року.

Суддя Березяк Н.Є.