ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 911/3280/16

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група, м. Київ

До Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд, Київська обл.,

с. Старі Петрівці

про стягнення 11 651 грн. 77 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 0116-111 від 02.09.2016 року);

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 11 651 грн. 77 коп.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений судом, вимоги суду викладені в ухвалі від 10.10.2016 року не виконав.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

12 травня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ІІрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2802-00093/00068 предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд», державний № НОМЕР_1.

08 жовтня 2015 року у м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд», державний № НОМЕР_1, під керуванням водія - ОСОБА_2, та транспортного засобу «Фольксваген» державний реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, цивільна відповідальність якого застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/5520493 у ПАТ «Страхова компанія «Скайд».

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - ОСОБА_3 ПДР України, якого було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

09 жовтня 2015 року страхувальник звернувся до Позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи.

16 листопада 2015 року Позивачем на підставі Рахунку № С000026655 від 26 жовтня 2015 р. було складено страховий акт № ДККА-47115 і розрахунок страхового відшкодування до нього.

Позивач відшкодував за договором добровільного страхування № 28-2802- 00093/00068, шкоду у розмірі 11 651 грн. 77коп., що підтверджується платіжним дорученням № 20795 від 16.11.2015р., завдану транспортним засобом «Фольксваген» державний реєстраційний № НОМЕР_2, яким на час ДТП керував ОСОБА_3. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген» державний реєстраційний № НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» за полісом обовязкового страхування ЦПВВНТЗ № АІ/5520493, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну за вказаним полісом складає 50 000 грн. та франшиза 00 грн., що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ, копія якого долучена до матеріалів справи, в звязку з чим до позивача перейшло право вимагати від відповідача відшкодування в порядку регресу понесених збитків, в межах ліміту, за полісом.

24 лютого 2016 року на адресу Відповідача була направлена Заява (претензія), щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу № 25425, з проханням відшкодувати вказану шкоду в межах ліміту, за полісом, в добровільному порядку в сумі 11 651 грн. 77 коп., яка була залишена останнім без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з приписами статей 22, 36 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Згідно з п. 37.4 ст. 37 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам, організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач у судове засідання представника не направив, відзиву на позов та доказів сплати суми страхового відшкодування суду не надав.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд (07353, Київська обл., Вишгородський район, село Старі Петрівці, вул. Дніпровська, будинок 4-А, офіс 3, код 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32-А, код 30859524) 11 651 (одинадцять тисяч шістсот пятдесят одна) грн. 77 коп. витрат зі страхового відшкодування, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована