ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р. Справа № 918/1194/16

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до Підрозділу українського козацтва "Волинська Січ"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №03-05/1/1 від 04.01.2016р.);

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до господарського суду з позовом до Підрозділу українського козацтва "Волинська Січ" про стягнення 100 112 грн. 34 коп. заборгованості за надані послуги, 3 063 грн. 56 коп. 3% річних та 14 101 грн. 58 коп. інфляційних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі договору №1641 від 26.01.2015р. надав відповідачу теплову енергію, вартість якої останнім не оплачена, а тому існуючу заборгованість з урахуванням 3 % річних та інфляційних, просить суд стягнути у примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду від 16.11.2016р. розгляд справи було відкладено, оскільки представники сторін в судове засідання не з'явивлися.

Присутній 07.12.2016р. в судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача відзив не подав, в судове засідання 07.12.2016р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи (а.с.34-36).

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго (Підприємство) та Підрозділом українського козацтва "Волинська Січ" (Споживач) було укладено Договір на постачання теплової енергії №1641 від 26.01.2015р., за яким Товариство зобовязується надавати Споживачеві теплову енергію, а Споживач, в свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору, теплова енергія подається Споживачу за адресою: м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1.

Згідно п. 5.4 Договору розрахунки Споживча з Товариством здійснюються щомісячно згідно з показами приладів обліку або, при відсутності приладів обліку або, при відсутності приладів обліку, розрахунковим методом у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплат, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 28 числа попереднього місяця і триває до 27 числа звітного місяця.

Пунктом 5.4.2. Договору встановлено, що розрахунки за наданні послуги Споживача здійснює згідно умов цього Договору щомісячно до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від того на який день тижня припадає 10-те число місяця.

Згідно п. 9.1 Договору, даний Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами.

За умовами п. 9.4 Договору, Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією з сторін.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору позивач в період лютого 2015 року по жовтень 2016 року відпускав відповідачу теплову енергію, вартість якої останній не оплатив і станом на 21.10.2016р. заборгованість відповідача перед ТОВ Рівнетеплоенерго становить 100 112 грн. 34 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи, що наявність заборгованості в сумі 100 112 грн. 34 коп. за поставлену в період з 01 лютого 2015 року по 21 жовтня 2016 року згідно Договору, теплову енергію, підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

На підставі частини 2 статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 11.03.2015р. по 21.10.2016р. в розмірі 3 063 грн. 56 коп. та інфляційні за період з 01.03.2015р. по 01.10.2016р. в розмірі 14 101 грн. 58 коп.

Суд, перевіривши подані позивачем розрахунки 3% річних встановив, що останні є арифметично вірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, перевіривши подані розрахунки та період нарахування інфляційних, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням порядку нарахування. Так зокрема, у визначеному позивачем періоді інфляційні складають 13 529 грн. 39 коп., а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 100 112 грн. 34 коп. заборгованості за надану згідно Договору теплову енергію, 3 063 грн. 56 коп. - 3% річних та 13 529 грн. 39 коп. інфляційних.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підрозділу українського козацтва "Волинська Січ" (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького, буд. 27, ) 100 112 грн. 34 коп. заборгованості, 3 063 грн. 56 коп. - 3% річних, 13 529 грн. 39 коп. інфляційних.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "08" грудня 2016 року

Суддя Романюк Р.В.