донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.12.2016р. справа № 908/776/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
представники сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача: від третьої особи 1: від третьої особи 2:Не з'явився Не з'явився Не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", м. Бердянськ, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від06.06.2016 року
у справі№ 908/776/16 (суддя Дроздова С. С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ
до відповідача за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаДержавного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", м. Бердянськ, Запорізька область 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - Шіппінг", м. Маріуполь, Донецька область 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", м. Донецьк
простягнення 4 525,51 грн
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ (далі «Позивач») звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", м. Бердянськ, Запорізька область (далі «Відповідач») суми заборгованості за технічне обслуговування та ремонт вагонів у розмірі 4 525,51 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.06.2016р. у справі № 908/776/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Державного підприємства Бердянський морський торговельний порт () на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця () 4 525,51 грн збитків за технічне обслуговування та ремонт пошкоджених вагонів та 1 378,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 06.06.2016р. у справі № 908/776/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним і обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що він визнає факт пошкодження вагонів, проте зазначає про відсутність належним чином оформлених документів, які є підставою для сплати відповідних сум.

Окрім того, Відповідач стверджує, що Позивачем безпідставно включено до калькуляцій обовязкові операції при проведенні технічного обслуговування з відчеплення, оскільки такі операції є обовязком залізниці, передбачений нормами чинного законодавства, а також рентабельність, так як за своєю суттю, на його думку, це є прибутком.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2016р. до участі у справі № 908/776/16, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест - Шіппінг", м. Маріуполь, Донецька область (далі «Третя особа-1») та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", м. Донецьк (далі «Третя особа-2»).

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався у звязку з необхідністю витребування доказів по справі. На виконання вимог суду, впродовж тривання апеляційного провадження, сторонами по справі надавались докази, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з пояснень позивача, на момент пошкодження вагону № 53424925 (власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест - Шіппінг", перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"), між Залізницею та Третьою особою-2 діяв договір № ПР/В-131218/НЮдч від 29.10.2013 р. на технічне обслуговування вагонів з відчепленням.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.2 зазначеного договору вартість усунення несправностей, що виникли з причин пошкодження Виконавець пред'являє підприємству, яке визнане винним у пошкодженні.

На підтвердження зазначеного, позивач надав належним чином засвідчену копію договіру № ПР/В-131218/НЮдч від 29.10.2013 р. на технічне обслуговування вагонів з відчепленням, який був вивчений судовою колегією та долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник Позивача звернувся до колегії суддів з проханням рішення господарського суду Запорізької області від 06.06.2016р. у справі № 908/776/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" без задоволення.

Представники Відповідача та Третьої особи 1 у судове засідання не зявились, поважність причин неявки суду не повідомили.

Представник Третьої особи 2 у судове засідання не зявився, однак 14.12.2016р. від останнього до відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду надійшли пояснення № 851 від 14.12.2016р. в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" просить розглянути справу без участі повноважного представника підприємства.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Відповідача та Третіх осіб.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, у період з 03.11.2015р. по 14.12.2015 р. на підїзних коліях Бердянського морського торговельного порту працівниками відповідача пошкоджено вагони №№ 96391867, 96289103, 95379582, 53424925, 32263980, 96390356, 32264111, 96391289, 96399373, у звязку з порушенням ГОСТу 22235-76, внаслідок чого сторонами оформлено двосторонні акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25М: від 03.11.2015р. № 194, від 13.11.2015р. № 199, від 06.11.2015р. № 196, від 10.11.2015р. № 197, від 14.12.2015р. № 214, від 09.12.2015р. № 212, від 04.12.2015р. № 211, від 27.11.2015 № 207, від 26.11.2015р. № 208.

Відособленим структурним підрозділом "Вагонне депо Запоріжжя-Ліве" проведено технічне обслуговування та ремонт пошкоджених вагонів, у зв'язку з чим позивачем на адресу відповідача направлено акти виконаних робіт, рахунки, калькуляції на загальну суму 4 525,51 грн.

Калькуляції вартості виконання ремонту пошкоджених вагонів до актів виконаних робіт, які наявні в матеріалах справи, містять наступні найменування робіт: обов'язкові операції при проведенні технічного обслуговування з відчепленням (огляд та перевірка вагонів); перелік робіт по усуненню пошкоджень (повна собівартість та рентабельність); інші витрати.

Відповідач виставлені позивачем рахунки не оплатив, тому, Позивач звертався до Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" з претензіями - від 18.01.2016р. № 74 та від 25.01.2016р. № 113, які відповідачем залишені без виконання.

Так, за результатами розгляду вказаних претензій, Державне підприємство "Бердянський морський торговельний порт" повідомило, що не має достатніх підстав для задоволення претензій, з огляду на те, що суми визначені в кожній калькуляції вартості виконання ремонту пошкодженого вагону в частині "обов'язкові операції при проведенні технічного обслуговування з відчепленням" та "рентабельність" не підлягають сплаті, оскільки їх не можна віднести в рахунок відшкодування понесених витрат на ремонт пошкоджених вагонів (лист № 33/40-юр від 02.02.2016р.).

Предметом даного судового розгляду є вимоги залізниці до порту про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, у розмірі витрат на його технічне обслуговування та ремонт.

Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків, згідно частині 2 статті 11 Цивільного Кодексу України, деліктна відповідальність вимагає для її застосування наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам Закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського Кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження майна, а також недоодержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст. 225 Господарського Кодексу України до складу збитків включається вартість втраченого, пошкодженого, або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені внаслідок порушення зобов'язання другою стороною, недоодержаний прибуток (втрачена вигода).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та шкодою полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату.

Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами.

В свою чергу, відсутність вини у заподіяній шкоді доводиться особою, що вчинила порушення; винна поведінка порушника має місце тоді, якщо він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав його негативні наслідки, бажав їх настання, або коли порушник, передбачаючи настання негативних наслідків, розрахував на їх відведення, чи не передбачав настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином, для настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного Кодексу України, необхідні всі чотири елементи складу правопорушення.

Відповідно до положень статті 124 Статуту залізниць України (далі Статут залізниць) за пошкодження і втрату вагонів, контейнерів на залізничних підїзних коліях, у порту, на залізничній лінії, яка будується, під час навантаження або вивантаження засобами відправника або одержувача на станції, за пошкодження чи втрату знімних перевізних пристосувань (піддонів, строп, щитів, печей тощо), що належать залізниці, відправник, одержувач, порт, підприємство (організація) несуть матеріальну відповідальність перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт, підприємство (організація) зобовязані також відшкодувати залізниці збитки, завдані внаслідок пошкодження рухомого складу, перевантаження, неправильного навантаження, застосування неякісної упаковки або неправильного кріплення вантажу.

Під збитками згідно статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України розуміються, зокрема, додаткові витрати, зроблені стороною: вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо.

Таким чином, додаткові витрати залізниці у вигляді збору за подачу й забирання вагонів до пунктів перевантаження (маневрові роботи), ремонту вагонів, виправлення комерційного браку, плата за роботу механізмів і бригад, зайнятих перевантаженням і перевіркою вантажів у затриманих вагонах, плата за охорону вантажів, збір за зберігання, оформлення затримки, телеграфні та інші витрати в межах доведеного можуть бути стягнуті з вантажовідправника (вантажовласника), який припустився комерційного браку під час відвантаження вантажу.

Пунктом 20. Правил користування вагонами та контейнерами (затверджені Наказом Міністерства транспорту та звязку України №443 від 16.07.2008р. далі Правила користування) визначено, що пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил. (Пункт 22 Правил користування).

Відповідно до п. 23 Правил користування вартість ремонту та всі витрати, пов'язані з ремонтом пошкодженого вагона, зазначаються в акті про пошкодження вагона, який надається винній стороні для відшкодування збитків за пошкодження вагона.

Тобто, спеціальними нормами законодавства встановлено матеріальну відповідальність порту перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди та визначено її склад.

Крім того, Правилами технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20.12.1996р., передбачено, що операції при проведенні технічного обслуговування з відчеплення є обовязковими.

Таким чином, включення позивачем в вартість проведених робіт з ремонту вагонів вартості проведення технічного обслуговування з відчепленням є безпідставними, оскільки статтею 124 Статуту залізниць передбачена матеріальна відповідальність порту у розмірі фактично заподіяної шкоди, а витрати підприємства позивача з проведення передбачених Правилами обовязкових операцій не можуть становити частину суми завданої відповідачем шкоди, яка підлягає стягненню.

Щодо суми нарахованої рентабельності судова колегія зазначає наступне.

Позивач, як субєкт господарювання, здійснює підприємницьку діяльність, поняття якої визначено ст. 42 ГК України, а саме підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Прибуток відображає абсолютний ефект діяльності підприємства без урахування використаних при цьому ресурсів, тому його слід доповнювати показником рентабельності. Ступень прибутковості підприємства і характеризує рентабельність.

За таких обставин, за неотримання підприємством прибутку від господарської діяльності не можуть відповідати особи, які таку діяльність не планували та не впливали своїми діями чи бездіяльністю на процес її здійснення.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що сума витрат на ремонт пошкоджених відповідачем вагонів повинна становити суму повної собівартості проведених залізницею робіт, тоді як позивачем безпідставно включено до складу матеріальної шкоди вартість рентабельності та технічного обслуговування з відчепленням вагонів.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - в сумі 1 793,56 грн, а у стягненні 2 731,95 грн слід відмовити за необґрунтованістю нарахування.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог в сумі 2 731,95 грн з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 731,95 грн на відшкодування витрат за технічне обслуговування та ремонт пошкоджених вагонів.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають розподілу згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", м. Бердянськ, Запорізька область - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 06.06.2016р. у справі № 908/776/16 в частині стягнутої суми 2 731,95 грн. вартості ремонтних робіт та 831,87 грн. на відшкодування витрат по сплаченому судовому збору скасувати.

У задоволенні позовну в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ () на користь Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", м. Бердянськ, Запорізька область () 600,74 грн. - на відшкодування судових витрат за звернення з апеляційною скаргою.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази, оформивши їх згідно вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: Т. М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано 8 примірників:

2 позивачу;

1 відповідачу;

1 - третій особі 1;

1 - третій особі 2;

1 до справи;

1 ГСЗО;

1 ДАГС.