ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 922/5416/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Владимиренко С.В.,

Малетича М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2016 року

та на ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2016 року

у справі № 922/5416/15

господарського суду Харківської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Приватного акціонерного товариства "Термолайф"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод"

про стягнення 9.579.302,64 доларів США (223.967.658,36 грн.)

за участю представників

позивача - Тищук М.А.

відповідачів - Мецгер Ю.Ю.

третьої особи не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2016 року (суддя Макаренко О.В.) залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2016 року (судді Медуниця О.Є., Білецька А.М., Гребенюк Н.В.) у справі №922/5416/15 відмовлено у клопотанні позивача про поновлення провадження у справі № 922/5416/15. Провадження у справі №922/5416/15 зупинено до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної з нею справи № 922/5729/15.

Не погодившись з зазначеними ухвалою та постановою Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2016 року та ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2016 року в частині зупинення провадження у справі, а справу передати до господарського суду Харківського області для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом апеляційної інстанції досліджено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого встановлено, що 26 листопада 2015 року відбулась реєстрація змін до установчих документів Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії", а саме: здійснено зміну повного та скороченого найменування юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" на Публічне акціонерне товариство "Сбербанк".

При цьому, ідентифікаційний код юридичної особи залишився не змінним - 25959784.

Таким чином, процесуальне правонаступництво не відбулось, а змінилось лише найменування юридичної особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити належне найменування позивача - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк".

04 вересня 2012 року між ПАТ "Сбербанк" (позивач) та ПрАТ "Харківський коксовий завод" (третя особа) укладено договір про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО (а.с.14 т.1).

В забезпечення виконання зазначеного вище кредитного договору, 04 вересня 2012 року між ПАТ "Сбербанк" та ПрАТ "Термолайф" (відповідач) укладено договір поруки (а.с.140 т.1).

ПАТ "Сбербанк" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (відповідача) про стягнення 9.579.302,64 доларів США (223.967.658,36 грн.) за договором поруки б/н від 04 вересня 2015 року, з яких: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 8 480 500 доларів США (184 920 855,83 грн.), прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1.098.802,64 доларів США (23.959.851,96 грн.), пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 9.966.347,13 грн. та пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 5.120.603,44 грн.

20 жовтня 2015 року відповідач надав суду клопотання №640 про зупинення провадження у справі №922/5416/15 (а.с.228 т.2).

Клопотання обґрунтовано тим, що ПрАТ "Термолайф" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Сбербанк" про визнання договору поруки від 04 вересня 2015 року припиненим. Як зазначив відповідач, зазначена справа є пов'язаною із справою №922/5416/15, а отже, на підставі ст.79 ГПК України, просив суд зупинити провадження у справі №922/5416/15 до вирішення пов'язаною із нею справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 листопада 2015 року клопотання відповідача задоволено, зупинено провадження у справі №922/5416/15 до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної з нею справи № 922/5729/15 (а.с.59 т.3).

12 вересня 2016 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області із клопотанням про поновлення провадження у справі № 922/5416/15 (а.с.190 т.3).

В обґрунтування клопотання позивач зазначав, що постановою Вищого господарського суду України від 06 вересня 2016 року у справі № 922/5729/15 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06 червня 2016 року та рішення господарського суду Харківської області від 14 квітня 2016 року та передано справу №922/5729/15 на новий розгляд до господарського суду Харківської області. Позивач вважає, що з метою недопущення затягування розгляду справи №922/5416/15, провадження необхідно поновити, оскільки, з урахуванням наведеної постанови Вищого господарського суду України, підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2016 року у справі №922/5416/15 відмовлено у клопотанні позивача про поновлення провадження у справі № 922/5416/15. Провадження у справі №922/5416/15 зупинено до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної з нею справи № 922/5729/15.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що в даний момент справа №922/5729/15, яка є пов'язаною зі справою № 922/5416/15, перебуває на новому розгляді у господарському суді Харківської області, рішення по суті у даній справі не винесено, провадження у справі в порядку ст. 80 ГПК України не припинено, відомості про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, встановлених ст. 81 ГПК України, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення провадження у справі, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі, на цей час не усунені.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до ч.3 ст.79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04 вересня 2012 року між ПАТ "Сбербанк" (позивач) та ПрАТ "Харківський коксовий завод" (третя особа) укладено договір про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО (а.с.14 т.1).

В забезпечення виконання зазначеного вище кредитного договору, 04 вересня 2012 року між ПАТ "Сбербанк" та ПрАТ "Термолайф" (відповідач) укладено договір поруки (а.с.140 т.1).

Предметом спору у даній справі №922/5416/15 є стягнення з ПрАТ "Термолайф" на користь ПАТ "Сбербанк" 9579302,64 доларів США (223.967.658,36 грн.) за договором поруки б/н від 04 вересня 2015 року.

ПрАТ "Термолайф" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Сбербанк" про визнання договору поруки від 04 вересня 2015 року припиненим внаслідок закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч.4 ст.559 ЦК України) та внаслідок зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності (ч.1 ст.559 ЦК України) (а.с.230 т.2).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року у справі №922/5729/15 позовну заяву ПрАТ "Термолайф" прийнято до розгляду (а.с.243 т.2).

Таким чином, предметом позовних вимог у справі №922/5729/15 є визнання припиненим договору поруки від 04 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ "Сбербанк" та ПрАТ "Термолайф".

Пов'язаність справ полягає у тому, що під час розгляду справи №922/5729/15 будуть встановлені обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи - чинність договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, у випадку визнання судом, за результатами розгляду справи №922/5729/15, договору поруки від 04 вересня 2012 року припиненим, зазначена обставина має бути врахована судом під час вирішення даної справи, оскільки впливає на право позивача вимагати стягнення боргу з поручителя (ПрАТ "Термолайф") на підставі ст.ст. 553, 554 ЦК України.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що обставини, які є предметом розгляду в межах справи №922/5729/15 не можуть бути встановлені під час розгляду даної справі.

Отже, спір у даній справі неможливо розглянути до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної справи № 922/5729/15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 листопада 2015 року зупинено провадження у справі №922/5416/15 до вирішення господарським судом Харківської області справи № 922/5729/15 (а.с.59 т.3).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Вищого господарського суду України від 06 вересня 2016 року у справі №922/5729/15 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06 червня 2016 року та рішення господарського суду Харківської області від 14 квітня 2016 року та передано справу №922/5729/15 на новий розгляд до господарського суду Харківської області (а.с.201 т.3).

21 вересня 2016 року справа №922/5729/15 надійшла на розгляд до господарського суду Харківської області, про що свідчить витяг з офіційного сайту Судової влади України (а.с.200 т.3).

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що на час винесення судом оскаржуваної ухвали спір у справі №922/5729/15 про визнання припиненим договору поруки від 04 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ "Сбербанк" та ПрАТ "Термолайф" не вирішений.

Остаточне судове рішення, прийняте за результатами судового розгляду справи №922/5729/15, на даний час відсутнє.

Враховуючи наведене, обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі, на даний час існують та не усунені, у зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у клопотанні позивача про поновлення провадження у справі №922/5416/15 та зупинено провадження у даній справі до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної з нею справи № 922/5729/15.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 922/5416/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С.В. Владимиренко

М.М. Малетич