номер провадження справи 34/102/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 Справа № 908/2460/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 1679/12 від 19.05.2016 р.; від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2460/16,

за позовом: Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А);

до відповідача: Комунального підприємства Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (71304, Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, проспект 9 Травня, 21);

про стягнення суми,

Сутність спору:

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області заявила вимоги до Комунального підприємства Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про стягнення 482 158,26 грн. шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.09.2016. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2460/16 присвоєно номер провадження 34/102/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 10.10.2016р.

В судових засіданнях, на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувались перерви: до 31.10.2016., до 04.11.2016., до 17.11.2016.,

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.11.2016., на підставі ст. ст. 69, 77 ГПК України, продовжено строк вирішення спору у справі № 908/2460/16 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 05.12.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період: з 17.12.2015р. по 21.12.2015р. Інспекцією було проведено планову перевірку КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, за результатами якої було складено акт. В ході перевірки було встановлено, що в період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. відповідач здійснював забір води з підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням вимог ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра. За вказаний період було забрано 621 378 м3 води, що підтверджується довідкою відповідача від 17.12.2015р. № 02/321. Відповідно до розрахунку шкоди від 26.01.2016р., розробленого згідно «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389, з подальшими змінами, сума збитків заподіяних державі відповідачем за період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. становить 482 158,26 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Державна екологічна інспекція у Запорізькій області посилається на ст.ст. 1, 19, ч.3 ст. 64, ст.ст. 65, 67 Кодексу України про надра, ст.ст. 47, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 1, 54, 84 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив суд позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області задовольнити у повному обсязі.

КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області у відзиві на позов зазначило, що не погоджується з висновками інспекції, оскільки документи на отримання спеціального дозволу подавалися комунальним підприємством вчасно у всі інстанції. Спочатку відповідач листами про розгляд та погодження матеріалів для отримання спеціального дозволу звертався до Кам'янсько-Дніпровської районної ради, територіального управління Держгірпромнагляду в Запорізькій області, Запорізької обласної Ради, Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, Державної адміністрації та інш., виконував рекомендації вказаних інстанцій та доопрацьовував пакет документів. Потім направляв пакети документів до Міністерства екології та природних ресурсів, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України. Відповіді з вищезазначених інстанцій надавалися відповідачу не вчасно, Мінприроди України, документи надані відповідачем, безпідставно поверталися на доопрацювання, лише листом від 25.12.2015р. Мінприроди України повідомило відповідача, що комісією з питань погодження надання надр у користування прийнято рішення підтвердити можливість надання спеціального дозволу на користування надрами КП «Водоканал». На теперішній час листом від 20.09.2016р. № 02/205 КП «Водоканал» було відправлено до Державної служби геології та надр України заяву на отримання спеціального дозволу на користування надрами. Таким чином, за принципом мовчазної згоди відповідач законно здійснював спеціальне водокористування, оскільки сам позивач у встановлений законодавством строк не надав відповідачу документ дозвільного характеру.

Від відповідача через Відділ документального забезпечення господарського суду 17.11.2016 р. надійшло клопотання про залучення у розгляді справи відповідача-2 Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації та клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Відповідно до статті 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Згідно п. 1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку.

У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача. Проте відхилення такого клопотання і задоволення позову за рахунок неналежного відповідача можуть бути підставою для скасування рішення згідно з пунктом 3 частини третьої статті 104 ГПК.

Суд не вбачає підстав для застосування статті 24 ГПК України до спірних правовідносин та залучення до участі у справі відповідача 2 - Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, відповідно відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, як процесуально необґрунтованого.

Представники відповідача в попередніх судових засіданнях проти позову заперечили, просять у його задоволенні відмовити.

05.12.16 електронною поштою до господарського суду Запорізької області надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки через погодні умови.

Вказане клопотання судом відхилено через сплив строку розгляду справи, який вже був продовжений.

За клопотанням представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період: з 17.12.2015р. по 21.12.2015р. було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, за результатами якої було складено акт.

В акті перевірки встановлено, що в період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. відповідач здійснював свою діяльність без спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), що є самовільним використанням корисних копалин та є порушенням ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра.

За поясненнями позивача, Комунальне підприємство Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області здійснювало забір води з підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням вимог ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра. За період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. було забрано 621 378 м3 води, що підтверджується довідкою відповідача від 17.12.2015р. № 02/321.

Внаслідок виявленого порушення Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області було винесено припис від 21.12.2015р. №28, п.5 якого зобовязано відповідача в установленому порядку до 21.05.2016р. отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами).

Крім того, на підставі виявленого факту вчиненого КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області правопорушення Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області були складені: протокол про адміністративне правопорушення № 084954 від 17.12.2015 р. та постанову № 000102/01/06 від 17.12.2015 р. про накладення адміністративного стягнення на директора КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783 (зі змінами, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України № 220 від 30.06.2011р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.07.2011 року за № 881/19619), за період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. розмір шкоди, заподіяної державі КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, внаслідок забору підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами, визначено позивачем в сумі 482 158,26 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 3 Водного кодексу України підземні води віднесено до водного фонду України, в той час як згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр.

Так, відповідно до статті 6 Кодексу України про надра, корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Постановою КМУ № 827 від 12.12.1994р. затверджено переліки корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, відповідно до яких води (підземні питні води) віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення.

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Таким чином, підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб. Спеціальне водокористування здійснюється лише за наявності дозволу.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно довідки відповідача від 17.12.2015р. № 02/321, КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області за період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. (1095 днів) з підземного водоносного горизонту було забрано 621 378 м3 води. Таким чином, у середньому підприємством відповідача здійснювався забір підземних вод у кількості 567,47 м3 (621 378 / 1095 = 567,47).

Крім того, обов'язок підприємства питного водопостачання одержати дозвіл на користування надрами у разі використання підземних вод для питного водопостачання, пере6дбачений ч. 5 ст. 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».

Відповідно до ст. 65 Кодексу України про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, у тому числі у самовільному користуванні надрами.

Згідно ст. 67 Кодексу України про надра, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Факт самовільного користування відповідачем надрами (підземними водами) у період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р., підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 17.12.2015-21.12.2015.

Згідно п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008р., акт перевірки є документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Необхідно зазначити, що акт, складений за результатами проведення позивачем планової перевірки підприємства відповідача у період: з 17.12.2015р. по 21.12.2015р., як і дії інспекції з проведення перевірки, відповідачем оскаржено не було.

Таким чином, факт самовільного користування відповідачем надрами (підземними водами) у період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р. є встановленим.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

В даному випадку суд дійшов висновку, що КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області не доведено відсутність своєї вини у допущеному порушені, оскільки факт самовільного користування відповідачем надрами (підземними водами) у період: з 17.12.2012р. по 16.12.2015р.встановлений актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, який станом на час розгляду судом даної справи відповідачем не оскаржено.

Статтею 16 Кодексу України «Про надра», передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 21 Кодексу України «Про надра», надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2011 № 615. Пунктом 2 порядку передбачено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Таким чином, дозвільним органом у сфері користування надрами є Державна служба геології та надр України.

Відповідач звернувся до Державної служби геології та надр України з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами листом від 20.09.2016.

Згідно з матеріалами справи, починаючи з 18.09.2012 року відповідач звертався до відповідних органів для погодження документів, необхідних для отримання спеціального дозволу на користування надрами. Дії відповідних державних органів щодо повернення матеріалів для доопрацювання або відмова в погодженні документів, відповідачем в установленому Законом порядку не оскаржувались.

Твердження відповідача про те, що спеціальний дозвіл КП Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області намагалося отримати з 2012 року, не спростовує факту самовільного використання ним надр.

Щодо можливості застосування принципу мовчазної згоди, а отже визнання правомірними дії відповідача по забору води з підземного водоносного горизонту без отримання дозволу на спеціальне водокористування, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Постановою Кабінету Міністрів № 77 від 27.01.2010 р. «Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди» встановлено, що в разі ненадання у визначений законом строк суб'єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.

З огляду на зазначене, дії вказаного принципу передує саме подання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою до дозвільного органу в установленому порядку заяви та документів на отримання дозвільного документу в повному обсязі (Аналогічна правова позиція міститься в постановах від 16.10.2012 р. та від 28.10.2013 р. Вищого господарського суду України по справах №32/200 та №920/415/13-г).

За приписами статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" дозвільні органи - органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру. В даному випадку дозвільним органом є Державна служба геології та надр України.

В той же час, відповідач, як він сам вказує у відзиві за вих. № 02/213 від 06.10.2016р., з 2012р. погоджував у різних інстанціях (обласній раді, районній раді, Мінприроди, тощо) пакет документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами, згідно вимог п. 9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. № 615.

Заяву ж на отримання спеціального дозволу на користування надрами до Державної служби геології та надр України, відповідачем направлено 20.09.2016р., яку відповідно до рекомендованого повідомлення центральним органом виконавчої влади отримано 23.09.2016р., відтак принцип «мовчазної згоди» в даному випадку застосуванню не підлягає.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлено Методикою розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389 (надалі Методика).

Згідно п. 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: Зсам = 5 х W х Тар.

деW-об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3;
Тар-розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, карєрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.
Розрахунок шкоди в розмірі 482158,26 грн. здійснено позивачем у відповідності до п. 9.1. Методики, за формулою: Зсам =5*621378*51,73*0,3= 482158,26 грн., де 621378 - обсяг води, що використана самостійно без дозволу на користування надрами згідно довідки відповідача від 17.12.2015 р. № 02/321; 51,73 - розмір в грн., аналогічний ставці рентної плати, встановленої ст. 255 Податкового кодексу України за спеціальне використання підземних вод, поділений на 100 м3; 0,3 - коефіцієнт, що застосовують до ставок для житлово-комунальних підприємств.

Відповідно до п. 9.2. фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

З приводу застосування п. 255.4 Податкового кодексу України, що регулює випадки, коли рентна плата не справляється слід зазначити, що норми Податкового кодексу України стосуються сфери оподаткування, тоді як позовні вимоги про стягнення збитків пов'язані з деліктною відповідальністю та відшкодуванням завданої шкоди, і питання оподаткування чи не оподаткування рентною платою не позбавляє осіб від необхідності отримати дозвіл на користування надрами (ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Вищого господарського суду України від 30.08.16. у справі № 916/4343/15.

Методика не передбачає можливості звільнення від відповідальності за відсутність дозволу навіть для комунальних підприємств, що постачають воду населенню та на інші потреби, визначені п. 255.4 Податкового кодексу України.

Судом також відхиляються посилання відповідача на порушення мораторію щодо проведення перевірок як помилкові.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.14. № 71-VIII регулює питання проведення перевірок в контексті застосування Податкового кодексу України, а не природоохоронного законодавства.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII стосується іншого періоду січня - червня 2015 року, в той час як в спірних правовідносинах перевірка проводилась з 17.12.2015р. по 21.12.2015р.

Доказів сплати нарахованої шкоди в сумі 482158,26 грн. відповідачем суду надано не було.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо порядку зарахування коштів, отриманих як компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища слід зазначити наступне.

Відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" надходження за кодом бюджетної класифікації доходів 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті у Головному управлінні за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами". Зазначені рахунки відкрито у розрізі територій.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, платники перераховують платежі до державного бюджету у готівковій або безготівковій формі на відповідні рахунки за надходженнями, відкриті в органах Казначейства, за місцезнаходженням (місцем проживання) платника, якщо інше не встановлено законодавством. Перерахування грошових коштів, сплачених платниками до державного бюджету, здійснюється через Систему електронних платежів Національного банку України (далі по тексту - СЕП НБУ) на рахунки, відкриті в органах Казначейства відповідно до законодавства.

На підставі Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 № 128, кошти, які надійшли за день На рахунки 3311, у регламентований час розподіляються Головним управлінням в автоматичному режимі за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Відповідно до Бюджетного кодексу України надходження за кодом бюджетної класифікації доходів 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" розподіляються наступним чином:

- 30 відсотків до доходів спеціального фонду Державного бюджету України;

- 20 відсотків до спеціального фонду обласного бюджету;

- 50 відсотків до спеціального фонду відповідних місцевих бюджетів (сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно з законом та перспективним планом формування територій громад).

Після розподілу кошти у відповідних обсягах засобами програмного забезпечення перераховуються за належністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (71304, Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, проспект 9 Травня, 21) до спеціального фонду Державного бюджету України 144 647 (сто сорок чотири тисячі шістсот сорок сім) грн. 48 коп. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень за шкоду, до спеціального фонду обласного бюджету Запорізької обласної ради 96 431 (девяносто шість тисяч чотириста тридцять одна) грн. 65 коп. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень за шкоду, та до спеціального фонду місцевого бюджету Камянка-Дніпровського Запорізької області 241 079 (двісті сорок одна тисяча сімдесят девять) грн. 13 коп. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень за шкоду, із зарахуванням коштів на відповідний аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Запорізькій області за балансовим рахунком 3311.

Стягнути з Комунального підприємства Водоканал Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (71304, Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, проспект 9 Травня, 21) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Незалежної України, 72-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 38025388, на р/р 1154, МФО 820172, банк отримувача ГУДКСУ Запорізької області) 7 232 (сім тисяч двісті тридцять дві) грн. 37 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.12.2016р.

Суддя А.О. Науменко