РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016Справа №910/18246/16
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім харчових технологій"

про стягнення 646 724,39 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Олейнік Н.О. (довіреність 2725-К-О від 26.06.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім харчових технологій" (відповідач) 646 724,39 грн. заборгованості за договором K3VKLOF5136 від 19.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 порушено провадження по справі № 910/18246/16 та призначено її до розгляду на 10.11.2016.

В судове засідання 10.11.2016 з'явився представник позивача, надав суду пояснення щодо обставин справи та документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 10.11.2016 не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи № 910/18246/16 на 01.12.2016.

В судове засідання 01.12.2016 з'явився представник позивача, наддав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 01.12.2016 не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав суду пояснення по суті позовних вимог, надав оригінали документів для огляду в судовому засіданні та заявив клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2016 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/18246/15 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 13.12.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.12.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, надав документи для долучення до матеріалів справи, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 13.12.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 10.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.10.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім харчових технологій (далі - позичальник) укладено Договір № K3VKLOF5136 (далі - Договір).

Зазначений Договір було підписано із використанням електронно-цифрового підпису на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 19.10.2015, укладеної між банком та позичальником.

Відповідно до п. 1.1. якого Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на на поточному рахунку позичальника № 159, відкритому у Банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3 цього Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів позичальника.

Відповідно до п. А.2 Договору, кредитний ліміт овердрафту по цьому Договору, становить розмір: 1 051 00000 грн., в тому числі на наступні цілі: у розмірі 1 000 000,00 грн. на поповнення обігових, коштів; у розмірі 0.00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього Договору; у розмірі 51 000,00 грн. на сплату судових витрат, передбачених у п. 2.2.16, 2.3.15, 5.8 цього Договору.

Положеннями п. 1.1.1 договору встановлено, що овердрафтове кредитування позичальника здійснюється банком в межах ліміту і строку, встановлених згідно з п.п. 1.3, 1.4 цього Договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 цього Договору шляхом перенесення дебетового сальдо з поточного рахунку Позичальника на його позичковий рахунок. Виконання Банком розрахункових документів позичальника здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Пунктом А.4 Договору встановлено, що період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

Проведення платежів позичальника у порядку, встановленому цим Договором, здійснюється Банком протягом строку, зазначеного у п. А.3 цього Договору, з урахуванням умови про його продовження. Зазначений строк може бути змінений згідно з п.п. А.12, 2.3.4 цього Договору (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. А.3 Договору, проведення платежів позичальника в порядку, встановленому цим Договором, здійснюється Банком у строк по 18.10.2016. В разі, якщо за 30 днів до закінчення встановленого в цьому пункті строку проведення платежів позичальника за Договором, сторони не заявили про припинення овердрафтового кредитування, та за умови, що розмір встановленої цим Договором процентної ставки за користування кредитом станом на дату закінчення строку проведення платежів позичальника не буде меншим за опублікованим на офіційному сайті Банку за адресою http://privatbank.ua/ в Розділі "Овердрафт" розмір процентної ставки за користування таким же видом кредиту, строк проведення платежів позичальника у порядку, встановленому цим Договором, Банк продовжує кожний раз на 365/366днів.

У пункті А.5 Договору визначено, що рахунком для обслуговування кредиту є 1263.

Положеннями п. 2.2 Договору встановлено, що позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту, отриманого у межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого в п. 1.5 цього Договору та повернути кредит у строки, встановлені в п. 1.4, 2.3.4, 2.2.17 цього Договору.

Згідно з п. 6.1 договору, цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронного цифрового підпису його сторонами.

Позивач на виконання мов договору надавав відповідачу овердрафт, що підтверджується випискою по рахунку відповідача 1596), однак, відповідачем були порушені взяті на себе зобов'язання за договором, у зв'язку із чим, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 646 724,39 грн.

22.8.2016 позивач звернувся до відповідача з повідомленням від 08.08.2016 вих. № 30.1.0.0/2-51013К3VKS0DJ, у якому вимагав погасити існуючу заборгованість. Проте, відповідач відповіді на вказану вимогу не надав. заборгованість за договором не сплатив.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами, позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику овердрафт (кредит), тоді як позичальник свої зобов'язання, як вбачається із матеріалів справи та розрахунку заборгованості, в частині своєчасної сплати кредитних коштів у розмірах та терміни, передбачені умовами кредитного договору не виконував.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності заборгованості за кредитом у розмірі 646 724,39 грн., докази повернення кредитних коштів в строк безперервного користування кредитом, а також у строк до 18.10.2016, відсутні.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що розмір невиконаного зобов'язання за договором № K3VKLOF5136 від 19.10.2015 в частині погашення суми овердрафту, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 646 724,39 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім харчових технологій" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, код 32597173) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 50; код 14360570) 646 724,39 грн. заборгованості за кредитом та 9 700,87 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2016.

Суддя С.О. Турчин