ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 грудня 2016 р. Справа № 10/7/2011/5003

Господарський суд Вінницької області в складі головуючого судді Тісецького С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод - ВІАЗ", 21034, м. Вінниця, вул. Чехова, 7, код 01128475

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №10/7/2011/5003 про банкрутство Державного підприємства Вінницький авіаційний завод "ВІАЗ" (код 01128475).

Провадження у справі перебуває на стадії процедури санації Державного підприємства Вінницький авіаційний завод "ВІАЗ".

Так, ухвалою суду від 05.07.2011 року відкрито процедуру санації Державного підприємства Вінницький авіаційний завод "ВІАЗ".

В подальшому, ухвалою суду від 24.06.2015 року у справі № 10/7/2011/5003 було припинено повноваження арбітражного керуючого Дорошенка Ярослава Валерійовича - керуючого санацією Державного підприємства Вінницький авіаційний завод "ВІАЗ" та призначено керуючим санацією вказаного підприємства арбітражного керуючого Василика Віталія Валентиновича.

12.12.2016 року до суду від представника арбітражного керуючого Василика В.В. надійшло клопотання б/н від 12.12.2016 року (вх.№ 06-73/56/16 від 12.12.2016 року) про забезпечення позову шляхом заборони державним виконавцям відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в ході виконання зведеного виконавчого провадження № 34239593 накладати арешти на грошові кошти чи будь-яке інше майно ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ".

Дане клопотання мотивовано тим, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.07.2011 року відкрито процедуру санації ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ".

Водночас, у провадженні відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження № 34239593.

В ході примусового виконання рішень по зведеному виконавчому провадженні №4239593, відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області неодноразово накладались арешти на банківські рахунки ДП "Вінницький авіаційний завод- "ВІАЗ".

11.09.2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в ході виконання зведеного виконавчого провадження № 34239593 було накладено арешт на кошти ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ", що містяться на рахунках: №6441, 1137, 3491, 4326, 2002 у Вінницькій філії ПАТ КБ "Приват Банк" в м. Вінниці, МФО 302689 та № 0834, 7687 в ПАТ "Проміїгвестбанк", МФО 300012.

Вказані арешти були скасовані ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.03.2016 року.

В ході здійснення заходів санаційної процедури, на виконання вимог ч. 6 ст. 17 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керуючим санацією було відкрито спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами в ПАТ "Діамантбанк". Інші банківські рахунки боржника було закрито.

Проте, не дивлячись на факт скасування господарським судом Вінницької області раніше накладених органом ДВС арештів, 15.03.2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в ході виконання зведеного виконавчого провадження № 34239593 було повторно накладено арешт на кошти ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ" на суму 1170818,09 грн., що містяться на єдиному санаційному рахунку боржника в ПАТ "Діамантбанк".

Будь-який арешт майна та коштів боржника перешкоджає ефективній реалізації заходів з санації боржника, яким є державне підприємство, оскільки не дає змоги вчасно та в повній мірі вирішувати та виконувати фінансові заходи, пов'язані із здійсненням виплат кредиторам, які закладені в план санації. Відтак, постійне накладання державним виконавцем арештів на кошти боржника перешкоджає виконанню плану санації боржника та суперечить інтересам конкурсних кредиторів.

Суд, розглянувши вказане клопотання, проаналізувавши норми діючого законодавства України, дійшов наступного висновку.

Статтею 66 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішеЗакону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

ння господарського суду.Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Господарським судам слід мати на увазі, що наведений у статті 66 ГПК перелік осіб, які вправі порушувати питання про забезпечення позову, так само як і передбачений статтею 67 ГПК перелік цих заходів (частини перша і п'ята останньої із зазначених статей), є вичерпними.

Не можуть забезпечуватися заходами, зазначеними в статті 67 ГПК, інші, крім позовних, вимоги (наприклад, пов'язані із здійсненням повороту виконання судового рішення, із зміною способу та порядку його виконання тощо) (п. 2 Постанови № 16).

Всупереч викладеному, клопотання заявника про забезпечення позову не мотивоване, не обґрунтоване та не підтверджено документально, що суперечить вимогам ст. 66 ГПК України.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено такого виду забезпечення позову, як заборона вчиняти дії на майбутнє (в даному випадку заборону органу ДВС накладати в подальшому арешти в межах виконавчого провадження).

Крім того, як зазначено вище, не можуть забезпечуватися заходами, зазначеними в статті 67 ГПК, інші вимоги, крім позовних.

Так, заявником не зазначено стосовно якого саме позову в межах справи про банкрутство ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ" слід вжити заходів забезпечення.

Окремо слід зазначити, що відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання заяви про забезпечення позову має бути сплачено до державного бюджету України судовий збір у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто, судовий збір за подання до суду клопотання про застосування заходів забезпечення позову становить 689,00 грн.

Всупереч наведеному, заявником не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання до суду клопотання про застосування заходів забезпечення позову.

При цьому, у прохальній частині клопотання про забезпечення позову міститься клопотання про звільнення ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ" від сплати судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд, дослідивши вказане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, клопотання про звільнення ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ" від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову ґрунтується на тому, що положення Закону України "Про судовий збір" суперечать Податковому кодексу України, а відтак не повинні застосовуватися, оскільки не відповідають Конституції України. На думку заявника, судовий збір не є загальнообов'язковим державним збором, оскільки не передбачений Податковим кодексом України, а відтак є незаконним збором і сплаті не піддягає. Єдиним законом, яким встановлено податки і збори є Податковий кодекс України.

Разом з тим, суд зазначає, що перевірка відповідності Конституції України законів та інших актів не є прерогативою господарського суду чи учасників судового процесу.

При цьому, правові засади справляння судового збору передбачені Законом України "Про судовий збір", який є чинним на даний час.

Крім того, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, клопотання про звільнення ДП "Вінницький авіаційний завод - "ВІАЗ" від сплати судового збору за подання клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, що міститься у прохальній частині клопотання про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання представника арбітражного керуючого Василика В.В. б/н від 12.12.2016 року (вх.№ 06-73/56/16 від 12.12.2016 року) про забезпечення позову.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницькій ОДПІ Вінницької області Державної податкової служби (21027, м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21);

3 - Державному підприємству Вінницький авіаційний завод "ВІАЗ (21034, м. Вінниця, вул. Чехова, 7);

4 - арбітражному керуючому Василику В.В. - АДРЕСА_1.