ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016р. Справа№ 914/2793/16

За позовною заявою: Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, м. Львів

про стягнення 175 040,11 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1 представник (Довіреність б/н від 01.09.2016р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовною заявою Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, про стягнення 175 040,11 грн.

Ухвалою суду від 03.11.2016р. порушено провадження у справі №914/2793/16 та призначено розгляд справи на 15.11.2016р.

У звязку із неявкою представників сторін, ухвалою суду від 15.11.2016р. розгляд справи відкладено на 01.12.2016р.

28.11.2016р. за вх.№47673/16 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50% при винесенні рішення у даній справі.

01.12.2016р. від позивача поступила Довідка (вх..№48237/16) про відсутність аналогічного спору в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір.

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2016р. позовні вимоги просив задоволити, надав для огляду оригінали документів долучених до позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.12.2016р. визнав заборгованість перед позивачем, у звязку з важким матеріальним станом, просив зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, проте, доказів на підтвердження важкого матеріального стану суду не надав. Окрім того, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою добровільного врегулювання спору.

В судовому засіданні 01.12.2016р. оголошено перерву до 08.12.2016р.

Представник позивача у судове засідання 08.12.2016р. не зявився, причин неявки та не повідомив.

У судовому засіданні 08.12.2016р. представник відповідач усно не заперечив проти наявності заборгованості перед позивачем, однак, просив зменшити . розмір штрафних санкцій.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

20.05.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір субпідряду № 65 по об'єкту: Капітальний ремонт скверу на вул. Фрунзе, 124 в Подільському районі м. Києва, відповідно до п. 1.1 якого відповідач доручив, а відповідач на свій ризик, власними силами і засобами, з використанням власного обладнання, техніки та інших ресурсів, зобовязувався виконати роботи по озелененню обєкта: «Капітальний ремонт скверу на вул. Фрунзе, 124 в Подільському районі м. Києва», у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Загальна вартість робіт згідно з договірною ціною склала 174 936,91грн. (п. 2.1 договору).

Відповідно до умов п. 4.4 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідачем протягом 7 (семи) робочих днів після підписання актів виконаних робіт та надходження бюджетних коштів від позивача.

Позивач виконав роботи на загальну суму 168 109,96 грн., що підтверджується копією актом приймання виконаних робіт за червень 2016 року, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, долученим до матеріалів справи (оригінал оглянуто в судовому засіданні).

У пункті 4.5 договору сторони узгодили, що за послуги, надані відповідачем позивач проводить генвідрахування в розмірі 2,5 % від вартості робіт.

Згідно довідки про вартість виконаних робіт становить 168 109,96 грн., відтак, генвідрахування від зазначеної суми складає 4 202,75 грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не оплатив позивачу виконані роботи. Відтак, Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 163 907,21 грн. основного боргу.

Крім того, позивач нарахував, відповідно до ст. 625 ЦК України 655,14 грн. інфляційних втрат та 988,16 грн. 3% річних, а також в порядку п. 8.5 договору 9489,60грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору субпідряду № 65 від 20.05.2016р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в акті не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи вказані акти, та скріплюючи їх печаткою погодився з обємом та вартістю робіт виконаних позивачем. Крім того, відповідачем не спростовано факт виконання вказаних робіт позивачем.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Доказів оплати заборгованості відповідачем не надано.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати виконаних робіт в повному обсязі на загальну суму 163 907,21 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат за період 08.07.2016р. по 12.09.2016р., відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущено помилку у визначенні періоду для нарахування.

За умовами п. 4.4 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідачем протягом 7 (семи) робочих днів після підписання актів виконаних робіт та надходження бюджетних коштів від позивача.

Акт приймання виконаних робіт за червень 2016 року, підписаний представника сторін, 30.06.2016р., відтак, враховуючи умови п. 4.4 договору, нарахування слід проводити з 12.07.2016р., а не з 08.07.2016р. Судом самостійно проведено перерахунок суми 3% річних за період 12.07.2016р. по 12.09.2016р., відповідно до якого з відповідача слід стягнути 870,49грн. 3% річних. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 655,14 грн. інфляційних втрат за період 12.07.2016р. по 12.09.2016р., перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що у вказаному періоді встановлений індекс інфляції у розмірі 0,996, тобто становив менше одиниці (мала місце дефляція). За вказаних обставин, суд прийшов до висновку відмовити в цій частині повністю.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 9489,60грн. пені за період 08.07.2016р. по 12.09.2016р., суд зазначає наступне.

У п. 7.1. договору сторони узгодили, що за порушення строків перерахування платежів за виконані роботи, після отримання бюджетних коштів від розпорядника, генпідрядник сплачує субпідряднику за кожний день прострочення платежу пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності із ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до положень п. 8.5 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позивачем допущено помилку у визначенні періоду для нарахування. Враховуючи умови п. 4.4 договору, нарахування слід проводити з 12.07.2016р., а не 08.07.2016р. Судом самостійно проведено перерахунок суми пені за період 12.07.2016р. по 12.09.2016р., відповідно до якого з відповідача слід стягнути 9126,63грн. пені. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% при винесенні рішення у даній справі, суд прийшов до висновку його відхилити, оскільки не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 509, 525, 625, 627, 837 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 4, ідентифікаційний код 36416850) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва (04080, м. Київ, вул. Дмитрівська, 16-А, ідентифікаційний код 03359701) 163 907,21 грн. основного боргу, 870,49грн. 3% річних, 9126,63грн. пені та 2608,56грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 13.12.2016р.

Суддя Ділай У.І.