РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016Справа №910/13610/16
за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ»

про зобов'язання вчинити дії

Головуючий суддя Отрош І.М.

Судді Грєхова О.А.

Якименко М.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Браницький Д.Ю. - представник за довіреністю № 91/2015/10/26-2 від 26.10.2015;

від третьої особи Сіряченко Т.Б. - керівник,

Клименко І.Ф. - представник за довіреністю № 6 від 15.09.2016,

Приступко О.О. - представник за довіреністю № 5 від 15.09.2016,

Славов В.О. - представник за довіреністю №б/н від 22.08.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.07.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов'язку із забезпечення електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до умов укладеного між ним та відповідачем договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 (у редакції додаткової угоди від 20.10.2010), у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13610/16 та справу призначено до розгляду на 12.08.2016.

12.08.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2016 розгляд справи відкладено на 16.09.2016, у зв'язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та необхідністю подання доказів у справі; до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ".

22.08.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява-клопотання №1 про надання позову з додатками.

12.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 16.09.2016 представником відповідача подано пояснення по справі, відповідно до яких відповідач зазначає про те, що факт постачання електричної енергії ПрАТ «ФФ Спратлі» через мережі ТОВ «КЛГЗ» підтверджується зокрема договором про спільне використання технологічних електричних мереж №183/09-13 від 22.04.2013, укладеним між відповідачем та третьою особою. Разом з тим, на даний час неукладеним залишається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача між ПрАТ «Спратлі» (субспоживач) та ТОВ «КЛГЗ» (власник мереж), укладення якого передбачено Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996. При цьому, як зазначає відповідач, у травні 2014 року було встановлено припинення постачання електроенергії представниками третьої особи (акт обстеження № від 20.05.2014). Так, відповідач вказує, що для врегулювання даного питання, він не раз проводив наради з представниками основного споживача - третьої особи та субспоживача - позивача, однак третя особа як власник мереж зазначала про те, що не зможе забезпечити транзит дозволеної потужності 600кВт субспоживачу. За таких обставин, на сьогодні електропостачання позивача здійснюється з комірки №22, комірка №7 перебуває у відключеному стані, оскільки основник споживач, який є власником трансформаторної підстанції (ТП) 3333 не надає доступу до підключення до електропостачання 7 комірки трансформаторної підстанції.

Представником третьої особи у судовому засіданні 16.09.2016 було усно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та про відвід судді Отрош І.М.

З метою письмового обґрунтування третьою особою заяви про відвід судді Отрош І.М., у судовому засіданні 16.09.2016 було оголошено перерву до 16.09.2016 о 14 год. 40 хв.

16.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про відвід № 1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2016 відмовлено у задоволенні заяви № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" про відвід судді Отрош І.М.

Представником третьої особи у судовому засіданні 16.09.2016 було вдруге усно заявлено заяву про відвід судді Отрош І.М.

З метою письмового обґрунтування третьою особою заяви про відвід судді Отрош І.М., у судовому засіданні 16.09.2016 було оголошено перерву до 16.09.2016 о 15 год. 35 хв.

16.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про відвід № 2, клопотання про припинення провадження у справі, клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2016 відмовлено у задоволенні заяви № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" про відвід судді Отрош І.М.

У відповідності до норм статті 77 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 16.09.2016 оголошено перерву до 23.09.2016.

У судовому засіданні 23.09.2016 представником третьої особи подано додаткові документи по справі, а також відзив на позов, відповідно до якого третя особа заперечує проти позову з підстав постійного порушення позивачем своїх обов'язків субспоживача, оскільки останній односторонньо припинив з 01.01.2013 договірні відносини та замість оплати за використання власності третьої особи та укладення відповідних договорів з третьою особою, припинив оплату з 01.01.2013. При цьому, третя особа зазначає, що до 2013 року між нею та позивачем існували належним чином оформлені договірні відносини оренди трансформаторної підстанції, у зв'язку з чим на період спільної діяльності щодо використання і участі у витратах на обслуговування електричного обладнання, третя особа погодила позивачу збільшити на 200кВ. дозволену максимальну потужність до 600 кВ. на період дії договору оренди. Також третя особа вказує, що з аналогічним позовом позивач звертався у 2014 році (справа №910/11020/14).

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 23.09.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів; у судовому засіданні оголошено перерву до 07.10.2016.

07.10.2016 відділом діловодства суду отримано від третьої особи клопотання про припинення провадження та повернення позову у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2016 призначено колегіальний розгляд справи, у зв'язку із чим відкладено розгляд справи.

За результатами автоматичного розподілу справи № 910/13610/16 визначено склад колегії для розгляду справи у складі: головуючий суддя Отрош І.М., судді Грєхова О.А. та Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 справу №910/13610/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Отрош І.М., судді Грєхова О.А. та Якименко М.М., розгляд справи призначено на 25.10.2016.

У судовому засіданні 25.10.2016 представником третьої особи подано додаткові документи по справі.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.10.2016 оголошено перерву до 22.11.2016.

22.11.2016 відділом діловодства суду отримано від третьої особи повідомлення про фабрикування фіктивних і неналежних документів та додаткові документи.

Також 22.11.2016 відділом діловодства суду отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зміну і припинення правовідносин, зобов'язання вчинити дії, компенсацію нанесеної шкоди у справі №910/13610/16.

У судовому засіданні 22.11.2016 представник відповідача подав суду пояснення по справі, згідно з якими відповідач зазначає про безпідставність вимог у даній справі, оскільки проектна документація спочатку (1989) розроблена та реалізована НООС «Спорт» як власником цілісного майнового комплексу по вул. Сім'ї Сосніних, 3, а тому позивач не може посилатись на неї як на обґрунтування своїх вимог. Так, в подальшому в результаті продажу комплексу з'явились власники різних приміщень комплексу, а тому виникла необхідність у зміні схеми електропостачання, у зв'язку з чим у 2004-2005 позивач отримував Технічні умови і Технічне рішення, а в 2013 році йому погоджено робочий проект з встановлення ЛУЗОД, що до останнього часу залишились нереалізованими. Так, за Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ №32 від 17.01.2013, власник мереж (третя особа) має погодити приєднання та встановлення приладу обліку в своїх мережах іншого споживача (позивача), який стає субспоживачем, однак в даному випадку така згода відсутня.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.11.2016 оголошено перерву до 06.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 за наслідками розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зміну і припинення правовідносин, зобов'язання вчинити дії, компенсацію нанесеної шкоди у справі №910/13610/16, на підставі п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

02.12.2016 відділом діловодства суду отримано від позивача клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що представник позивача ОСОБА_8 не матиме можливості бути присутнім у судовому засіданні 06.12.2016 у зв'язку з перебуванням у відрядженні.

У судове засідання 06.12.2016 з'явились представники відповідача та третьої особи, які заперечили проти позову. Представник третьої особи також подав суду додаткові документи по справі.

Представник позивача у судове засідання 06.12.2016 не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 22.11.2016.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника, в тому числі керівника. За таких обставин, в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 06.12.2016 за відсутності представника позивача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши у даному судовому засіданні клопотання третьої особи про повернення позовної заяви, отримане відділом діловодства суду 07.10.2016, судом відмовлено в його задоволенні з тих підстав, що питання повернення позову без розгляду (на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України) вирішується на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви. Так, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13610/16 та справу призначено до розгляду, застосування передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України процесуальних інструментів щодо повернення позову є неможливим.

Щодо клопотання третьої особи про залишення позову без розгляду, поданого 16.09.2016, судом відмовлено в його задоволенні з тих підстав, що третьою особою не обґрунтовано, яким чином невиконання, за її твердженням, позивачем вимог ухвал суду від 29.07.2016 та від 12.08.2016 щодо надання завірених копій та оригіналів доказів, проектно-технічної документації та надання позову третій особі перешкоджає вирішенню спору у даній справі, у зв'язку з чим підстав для залишення позову без розгляду в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, немає.

Також розглянувши клопотання третьої особи про припинення провадження у справі, поданого 16.09.2016 та 07.10.2016, судом відмовлено в його задоволенні з підстав, що зазначені у мотивувальній частині рішення.

У судовому засіданні 06.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2001 між відповідачем (електропостачальна організація) та позивачем (споживач) було укладено договір №20-85006 о/р20-85006 про користування електричною енергією (далі - Договір про користування електричною енергією), згідно з яким електропостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов цього договору, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату електричної енергії за тарифами, що регулюються згідно з умовами, визначеними у ліцензії на постачання електричної енергії та в разі зміни публікуються у пресі, виконує інші умови, визначені договором та додатками до нього, які є його невід'ємною частиною (копія договору долучена до позову).

Відповідно до Переліку об'єктів позивача, що є додатком до вказаного договору, точка підключення об'єкта позивача (виробничі приміщення) встановлюється з ТП-3333 за адресою вул. Сім'ї Сосніних, 3 (дозволена потужність 600 кВт.).

Судом встановлено, що 20.07.2001 між відповідачем та позивачем було укладено договір №85006 на постачання електричної енергії, який викладено в новій редакції відповідно до додаткової угоди від 20.10.2010 (копія додаткової угоди та договору долучена до позову).

Так, відповідно до договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 в редакції додаткової угоди від 20.10.2010 (далі - Договір про постачання електричної енергії), постачальник (відповідач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок позивача (п. 1. Договору про постачання електричної енергії).

За змістом п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії, постачальник зобов'язується, зокрема, постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

Як передбачено п. 8.1.1. Договору про постачання електричної енергії, якщо до технологічних електричних мереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між споживачем та електропередавальною організацією, в тому числі, їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем - у разі виникнення у субспоживача зобов'язань внесення плати за перетікання реактивної електроенергії, регулюються договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

При цьому, відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком до Договору про постачання електричної енергії, встановлено: балансова належність електромереж та установок: електропередавальної організації РП-109, споживача - КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ «КЛГЗ», КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі», ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі» - на балансі АТЗТ «ФП «Спратлі»; межа відповідальності за стан обслуговування електромереж та установок встановлюється на кабельних наконечниках в РУ-10кв РП-109 між РКМ «Південний» та ТОВ «КЛГЗ», кабельних наконечниках в РУ-0,4кв ТП-3333 між ТОВ «КЛГЗ» та АТЗТ «ФП «Спратлі»; електропередавальна організація несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: РП-109; споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі: КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ «КЛГЗ», КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі», ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі» - на балансі АТЗТ «ФП «Спратлі». У вказаному акті також викладено схему електроустановки та точки розподілу мереж.

Судом встановлено, що відповідно до Технічного рішення №23039 з робочого проекту електропостачання об'єкта - поліграфічне та гумово-технічне виробництво за адресою вул. Сім'ї Сосніних, 3, встановлено максимальне навантаження - 600кВт., джерело живлення - 3333. Дане Технічне рішення затверджено відповідачем (копія технічного рішення долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до схеми розміщення точок обліку ТП-3333, поданої позивачем 07.10.2016, електропостачання позивача повинно здійснюватись двома лініями (з комірки №7 та комірки №22). Аналогічний порядок передбачено у робочому проекті «Локальне устаткування збору та обробки даних споживання електричної енергії (ЛУЗОД ПрАТ «Спратлі»)», затвердженому заступником директора з технічного забезпечення продажу СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго».

Судом встановлено, що 27.09.2001 Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» викупило Цілісний майновий комплекс, до складу якого входили всі системи його електричного забезпечення, в т.ч. ТП 3333 разом з засобами обліку і відповідним кабельним господарством, яке було розташоване на території цього купленого ЦМК.

У грудні 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» було укладено договір на постачання електричної енергії та узгоджені технічні умови на приєднання об'єкта до електричних мереж. Відповідно до п. 2.3 цього договору сторони зобов'язалися укласти додаткові договори передбачені чинним законодавством та Правилами користування електричною енергією (далі - Правила) у разі обґрунтованої присутності третьої сторони (основного споживача, електропередавальної організації у ході забезпечення споживача електричною енергією), і розділом 8 договору передбачені взаємовідносини з третьою стороною, об'єктивно присутньою при забезпеченні споживача електричною енергією.

Наведені обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі №910/11020/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про спонукання укласти договір, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання договору недійсним і нечинним, та зобов'язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015.

Судом встановлено, що 22.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж (третя особа - власник мереж, відповідач - користувач). Пунктом 1.1 цього договору (далі - Договір про спільне використання мереж) передбачено, що третя особа зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами у точці приєднання електроустановок відповідача, або споживача (споживачів) відповідача, передачу електричної енергії, яким забезпечує відповідач, а відповідач - своєчасно сплачувати вартість послуг третьої особи з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього договору (копія договору подана).

Судом встановлено, що відповідно до акту № від 20.05.2014, складеного представниками ПАТ «Київенерго» Гербою О.В., Бровченко Є.В., Капустинським М.Д., ТП-3333 знаходиться під обліком ТОВ «КЛГЗ». У зв'язку з не закінченням монтажних робіт КЛ-0,4 кв, позивач з комірки №7 ТП-3333 не обліковується лічильником ПрАТ «ФП «Спратлі», а обліковується лічильником ТОВ «КЛГЗ» (копія акту долучена до пояснень відповідача, поданих 16.09.2016).

Судом встановлено, що відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві від 02.07.2014 №09/1378, адресованого позивачеві, електропостачання позивачу (субспоживачеві) здійснюється з ТП-3333, яка є власністю ТОВ «КЛГЗ», на підставі договору про постачання електричної енергії від 31.07.2001 №20-85006, укладеного з ПАТ «Київенерго», яке здійснило заходи до встановленню засобів обліку електричної енергії (ЛУЗОД) на межі розподілу балансової належності електромереж електропостачальника та ТОВ «КЛГЗ», однак не проводило відключення об'єкту позивача та не погоджувало відключення третьої особи. 25.06.2014 було проведено засідання комісії з розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між ПАТ «Київенерго» та споживачами за участі представників ПАТ «Київенерго», НКРЕ в місті Києві та Київській області, Держенергонагляду в м. Києві, ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ», за результатами проведення якого винесено рішення: рекомендувати ПАТ «Київенерго» спільно з основним споживачем ТОВ «КЛГЗ» відновити схему обліку та постачання ПрАТ «ФК «Спратлі» відповідно до проектно-технічної документації, рекомендувати ПрАТ «Київенерго» привести договірні взаємовідносини з ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ» у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативних документів; під час обстеження ТОВ «КЛГЗ» інспекцією Держенернагляду в м. Києві було виявлено, що схема обліку електричної енергії в ТП-3333 не відповідає проекту, внаслідок чого відхідна лінія ПрАТ «ФК «Спратлі» з комірки 7 не обліковуться лічильником електричної енергії, а знаходиться під загальним обліком ТОВ «КЛГЗ», на момент обстеження КЛ-0,4 кв в комірці 7 знаходиться у відключеному стані, електропостачання ПрАТ «ФК «Спратлі» здійснюється КЛ-0,4 кв через автоматичний вимикач №22 (копія листа долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві №09/2889 від 18.12.2014, Інспекція зазначила про проведення засідання комісії з розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між ПАТ «Київенерго» та споживачами за участі представників ПАТ «Київенерго», НКРЕ в місті Києві та Київській області, Держенергонагляду в м. Києві, ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ», за результатами проведення якого винесено відповідні рішення (копія листа долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до акту №02102, складеного представником ПАТ «Київенерго» інженером КДУ Капустенським М.Д. 18.12.2014, з під-обліку лічильника №05048152 (ТОВ «КЛГЗ») підключено субспоживача (позивача) з 7 комірки та комірки 22. На комірці №22 встановлено лічильник №05048151 (позивач), комірка №7 знаходиться під обліком третьої особи та перебуває у відключеному стані (копія акту долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві від 23.01.2015 №09/102, під час обстеження Інспекцією 14.01.2015 встановлено, що електропостачання позивачу здійснюється від ТП-3333 по одному вводу двома КЛ-0,4 кв, другий ввід відключений, що не відповідає проекту та договору про постачання електричної енергії від 31.07.2001 №20-85006, укладеного з ПАТ «Київенерго» (копія листа долучена до позову).

Судом встановлено, що у листі Департаменту електроенергетичного комплексу №б/н, адресованого позивачеві, зазначено про те, що договір про технічне забезпечення електропостачання споживача між ТОВ «КЛГЗ» та ПрАТ «ФК «Спратлі» не укладено, що є порушенням ПКЕЕ. 11 січня 2015 року Інспекція Держенергонагляду у місті Києві провела перевірку щодо виконання ТОВ «КЛГЗ» вимог припису від 26.06.2014 №07/11-21-340 з питання приведення схеми обліку електричної енергії ТП-3333 та відновлення схеми електропостачання позивачем, однак встановлено, що вказаний припис не виконано (копія листа долучена до позову).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про невиконання відповідачем обов'язку із забезпечення електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ (комірка №7 ТП3333) відповідно до умов укладеного між ним та відповідачем договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 (у редакції додаткової угоди від 20.10.2010), у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Взаємовідносини в сфері електроенергетики регулюються, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996, зі змінами та доповненнями (далі - Правила користування електричною енергією), та іншими нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Як встановлено судом, 31.07.2001 між відповідачем (електропостачальна організація) та позивачем (споживач) було укладено договір №20-85006 о/р20-85006 про користування електричною енергією, згідно з яким електропостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов цього договору, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату електричної енергії за тарифами, що регулюються згідно з умовами, визначеними у ліцензії на постачання електричної енергії та в разі зміни публікуються у пресі, виконує інші умови, визначені договором та додатками до нього, які є його невід'ємною частиною (копія договору долучена до позову).

Відповідно до Переліку об'єктів позивача, що є додатком до вказаного договору, точка підключення об'єкта позивача (виробничі приміщення) встановлюється з ТП-3333 за адресою вул. Сім'ї Сосніних, 3 (дозволена потужність 600 кВт.).

Як встановлено судом, 20.07.2001 між відповідачем та позивачем було укладено договір №85006 на постачання електричної енергії, який викладено в новій редакції відповідно до додаткової угоди від 20.10.2010 (копія додаткової угоди та договору долучена до позову).

Так, відповідно до договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 в редакції додаткової угоди від 20.10.2010 (далі - Договір про постачання електричної енергії), постачальник (відповідач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок позивача (п. 1. Договору про постачання електричної енергії).

За змістом п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії, постачальник зобов'язується, зокрема, постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

При цьому, відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком до Договору про постачання електричної енергії, встановлено: балансова належність електромереж та установок: електропередавальної організації РП-109, споживача - КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ «КЛГЗ», КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі», ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі» - на балансі АТЗТ «ФП «Спратлі»; межа відповідальності за стан обслуговування електромереж та установок встановлюється на кабельних наконечниках в РУ-10кв РП-109 між РКМ «Південний» та ТОВ «КЛГЗ», кабельних наконечниках в РУ-0,4кв ТП-3333 між ТОВ «КЛГЗ» та АТЗТ «ФП «Спратлі»; електропередавальна організація несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: РП-109; споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі: КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ «КЛГЗ», КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі», ГРЩ-0,4 кв АТЗТ «ФП «Спратлі» - на балансі АТЗТ «ФП «Спратлі». У вказаному акті також викладено схему електроустановки та точки розподілу мереж.

Відповідно до п. 1.5 Правил користування електричною енергією, у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань вносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією наведені наступні терміни та визначення:

договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник за регульованим тарифом і споживач), встановлює зміст та правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно законодавства України;

договір про спільне використання технологічних електричних мереж - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією (ліцензіатом з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами) та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами;

електропередавальна організація - суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами або місцевими (локальними) електричними мережами, а також суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території;

споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації;

субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача;

власник електричних мереж - юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі та/або розподілу електричної енергії.

Як встановлено судом, 27.09.2001 Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» викупило Цілісний майновий комплекс, до складу якого входили всі системи його електричного забезпечення, в т.ч. ТП 3333 разом з засобами обліку і відповідним кабельним господарством, яке було розташоване на території цього купленого цілісного майнового комплексу.

Так, на виконання вимог Правил користування електричною енергією між учасниками спірних правовідносин були укладені відповідні договори: Договір про користування електричною енергією, Договір на постачання електричної енергії (відповідач - енергопостачальник, позивач - споживач - субспоживач) та Договір про спільне використання мереж (відповідач - енергопостачальник, третя особа - власник мереж). На підставі цих договорів електропостачання позивача (субспоживача) обумовлено здійснювати через ТП-3333, яке є власністю третьої особи (власник мереж).

Так, як встановлено судом, відповідно до Технічного рішення №23039 з робочого проекту електропостачання об'єкта - поліграфічне та гумово-технічне виробництво за адресою вул. Сім'ї Сосніних, 3, встановлено максимальне навантаження - 600кВт., джерело живлення - 3333. Дане Технічне рішення затверджено відповідачем (копія технічного рішення долучена до позову).

Крім того, як встановлено судом, відповідно до схеми розміщення точок обліку ТП-3333, поданої позивачем 07.10.2016, електропостачання позивача повинно здійснюватись двома лініями (з комірки №7 та комірки №22). Аналогічний порядок передбачено у робочому проекті «Локальне устаткування збору та обробки даних споживання електричної енергії (ЛУЗОД ПрАТ «Спратлі»)», затвердженому заступником директора з технічного забезпечення продажу СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго».

Як вбачається з поданих представником відповідача 22.11.2016 пояснень, в результаті продажу комплексу за адресою вул. Сім'ї Сосніних, 3, з'явились власники різних приміщень комплексу, а тому виникла необхідність у зміні схеми електропостачання, у зв'язку з чим у 2004-2005 позивач отримував Технічні умови і Технічне рішення, а в 2013 році йому погоджено робочий проект з встановлення ЛУЗОД, що до останнього часу залишились нереалізованими через ненадання третьою особою погодження приєднання та встановлення приладу обліку в своїх мережах іншого споживача відповідно до Правил користування електричною енергією та Правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Так, відповідно до п. 1.5. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ №32 від 17.01.2013, у разі приєднання електроустановок замовника до електричних мереж суб'єкта господарювання, який не є електропередавальною організацією, електропередавальна організація, на території здійснення ліцензованої діяльності якої розташовані електроустановки замовника, видає технічні умови на приєднання до електричних мереж цього суб'єкта господарювання, які погоджуються цим суб'єктом господарювання.

Наведені норми дають підстави для висновку, що власник мереж (третя особа) має погодити приєднання та встановлення приладу обліку в своїх мережах іншого споживача (позивача), який стає субспоживачем. Разом з тим, на даний час таке погодження відсутнє.

Так, як встановлено судом, відповідно до акту № від 20.05.2014, складеного представниками ПАТ «Київенерго» Гербою О.В., Бровченко Є.В., Капустинським М.Д., ТП-3333 знаходиться під обліком ТОВ «КЛГЗ». У зв'язку з не закінченням монтажних робіт КЛ-0,4 кв, позивач з комірки №7 ТП-3333 не обліковується лічильником ПрАТ «ФП «Спратлі», а обліковується лічильником ТОВ «КЛГЗ» (копія акту долучена до пояснень відповідача, поданих 16.09.2016).

Як встановлено судом, відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві від 02.07.2014 №09/1378, адресованого позивачеві, електропостачання позивачу (субспоживачеві) здійснюється з ТП-3333, яка є власністю ТОВ «КЛГЗ», на підставі договору про постачання електричної енергії від 31.07.2001 №20-85006, укладеного з ПАТ «Київенерго», яке здійснило заходи до встановленню засобів обліку електричної енергії (ЛУЗОД) на межі розподілу балансової належності електромереж електропостачальника та ТОВ «КЛГЗ», однак не проводило відключення об'єкту позивача та не погоджувало відключення третьої особи. 25.06.2014 було проведено засідання комісії з розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між ПАТ «Київенерго» та споживачами за участі представників ПАТ «Київенерго», НКРЕ в місті Києві та Київській області, Держенергонагляду в м. Києві, ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ», за результатами проведення якого винесено рішення: рекомендувати ПАТ «Київенерго» спільно з основним споживачем ТОВ «КЛГЗ» відновити схему обліку та постачання ПрАТ «ФК «Спратлі» відповідно до проектно-технічної документації, рекомендувати ПрАТ «Київенерго» привести договірні взаємовідносини з ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ» у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативних документів; під час обстеження ТОВ «КЛГЗ» інспекцією Держенернагляду в м. Києві було виявлено, що схема обліку електричної енергії в ТП-3333 не відповідає проекту, внаслідок чого відхідна лінія ПрАТ «ФК «Спратлі» з комірки 7 не обліковуться лічильником електричної енергії, а знаходиться під загальним обліком ТОВ «КЛГЗ», на момент обстеження КЛ-0,4 кв в комірці 7 знаходиться у відключеному стані, електропостачання ПрАТ «ФК «Спратлі» здійснюється КЛ-0,4 кв через автоматичний вимикач №22 (копія листа долучена до позову).

Як встановлено судом, відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві №09/2889 від 18.12.2014, Інспекція зазначила про проведення засідання комісії з розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між ПАТ «Київенерго» та споживачами за участі представників ПАТ «Київенерго», НКРЕ в місті Києві та Київській області, Держенергонагляду в м. Києві, ПрАТ «ФК «Спратлі» та ТОВ «КЛГЗ», за результатами проведення якого винесено відповідні рішення (копія листа долучена до позову).

Як встановлено судом, відповідно до акту №02102, складеного представником ПАТ «Київенерго» інженером КДУ Капустенським М.Д. 18.12.2014, з під-обліку лічильника №05048152 (ТОВ «КЛГЗ») підключено субспоживача (позивача) з 7 комірки та комірки 22. На комірці №22 встановлено лічильник №05048151 (позивач), комірка №7 знаходиться під обліком третьої особи та перебуває у відключеному стані (копія акту долучена до позову).

Як встановлено судом, відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві від 23.01.2015 №09/102, під час обстеження Інспекцією 14.01.2015 встановлено, що електропостачання позивачу здійснюється від ТП-3333 по одному вводу двома КЛ-0,4 кв, другий ввід відключений, що не відповідає проекту та договору про постачання електричної енергії від 31.07.2001 №20-85006, укладеного з ПАТ «Київенерго» (копія листа долучена до позову).

Як встановлено судом, у листі Департаменту електроенергетичного комплексу №б/н, адресованого позивачеві, зазначено про те, що договір про технічне забезпечення електропостачання споживача між ТОВ «КЛГЗ» та ПрАТ «ФК «Спратлі» не укладено, що є порушенням ПКЕЕ. 11 січня 2015 року Інспекція Держенергонагляду у місті Києві провела перевірку щодо виконання ТОВ «КЛГЗ» вимог припису від 26.06.2014 №07/11-21-340 з питання приведення схеми обліку електричної енергії ТП-3333 та відновлення схеми електропостачання позивачем, однак встановлено, що вказаний припис не виконано (копія листа долучена до позову).

Наведене дає підстави для висновку, що електропостачання позивача здійснюється від ТП-3333 з комірки №22, тоді-як другий ввід (комірка №7) відключений. Так, вимоги позивача заявлені, власне, про зобов'язання відповідача, як електропостачальнка на підставі Договору про постачання електричної енергії, відновити схему обліку та електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ, тобто з комірки №7.

В той же час, суд наголошує на наступному.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією наведені, зокрема, наступні терміни та визначення:

договір про технічне забезпечення електропостачання споживача - домовленість двох сторін (споживач та електропередавальна організація або основний споживач), яка є документом певної форми, що встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час технічного забезпечення постачання електричної енергії;

технічне забезпечення електропостачання споживача (субспоживача) - забезпечення власником електричних мереж технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії в точку приєднання електроустановок споживача (субспоживача) в певних обсягах у межах дозволеної потужності споживача (субспоживача) з показниками параметрів якості електричної енергії в точці приєднання електроустановок споживача (субспоживача) відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.7 Правил користування електричною енергією, у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог їх Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Як встановлено судом, відповідно до п. 8.1.1. Договору про постачання електричної енергії, якщо до технологічних електричних мереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між споживачем та електропередавальною організацією, в тому числі, їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем - у разі виникнення у субспоживача зобов'язань внесення плати за перетікання реактивної електроенергії, регулюються договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Разом з тим, суд зазначає, що неукладеним залишається передбачений Правилами користування електричною енергією договір про технічне забезпечення електропостачання споживача між позивачем (субспоживач) та третьою особою (власник мереж).

При цьому, у матеріалах справи наявний договір оренди трансформаторної підстанції від 15.12.2010, укладений між позивачем, як орендарем, та третьою особою, як орендодавцем, предметом якого є оренда обладнання трансформаторної підстанції ТП 3333 (копія договору подана третьою особою 23.09.2016).

Листом від 10.10.2012 третя особа повідомила позивача про те, що договір оренди трансформаторної підстанції від 15.12.2010 продовжено не буде.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів продовження сторонами даного договору оренди чи укладення відповідного договору на новий строк.

З огляду на наведене, Приватне акціонерне товариство "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" про спонукання укласти типовий договір про технічне забезпечення енергопостачання споживача в редакції місяця листопада 2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі №910/11020/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про спонукання укласти договір, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання договору недійсним і нечинним, та зобов'язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015, у задоволенні первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

При цьому, вказаним рішенням суду встановлено, що загалом правовідносини, які склалися між сторонами, оформлені неналежним чином та вимагають укладення обов'язкового в силу положень Правил користування електричною енергією договору про технічне забезпечення електропостачання споживача між Приватним акціонерним товариством "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" (субспоживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" (власник мереж).

Так, з огляду на положення Правил користування електричною енергією, укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача між позивачем, як субспоживачем, та третьою особою, як власником мереж, є обов`язковим.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" у справі №910/11020/14, суд, зокрема, зазначив, що для того щоб договір відбувся, сторони повинні узгодити всі його істотні умови. Якщо в такому двосторонньому правочині відсутня хоча б одна істотна умова, весь договір є неукладеним, тобто таким, що взагалі не відбувся (ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України), а отже, він не може породжувати господарські зобов'язання. Так, положеннями Правил користування електричною енергією передбачено обов'язкове зазначення в договорі про технічне забезпечення електропостачання споживача (додатках до договору) електрообладнання (в тому числі ТП), яке задіяне в схемі електропостачання споживача (субспоживача), складання відповідної схеми, а акт розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін є невід'ємною частиною такого договору. Проте у спірному наданому примірнику договору про технічне забезпечення електропостачання позивача, у тому числі у додатках до договору, не міститься відомостей про електрообладнання, яке буде задіяне в схемі електропостачання споживача (субспоживача), не складено відповідної схеми, не вказано його технічних характеристик та потужностей, і також до проекту договору позивачем не було додано акту розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін, який має були невід'ємною частиною такого договору.

Суд зазначає, що наведені відомості, які фактично повинні бути покладені в основу визначення можливостей технічного забезпечення електропостачання споживача (субспоживача), в подальшому встановлюють зміст договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, що регулює правовідносини між його сторонами під час технічного забезпечення постачання електричної енергії, укладення якого є обов'язковим в силу закону.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 в редакції додаткової угоди від 20.10.2010 не вичерпуються лише даним договором з огляду на специфіку обставин щодо особи-власника трансформаторної підстанції (третя особа), що не є електропередавальною організацією в розумінні Правил користування електричною енергією, що загалом зумовлює необхідність оформлення так-званих тристоронніх відносин, в тому числі з особою-власником, шляхом укладення відповідних договорів (про технічне забезпечення електропостачання споживача, про спільне використання технологічних електричних мереж).

За змістом ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на наведене, за відсутності погоджених з третьою особою умов щодо технічного забезпечення електропостачання позивача, що здійснюється електропостачальником (відповідачем) на підставі договору про постачання електричної енергії з електричних мереж, власником яких є третя особа (ТП-3333), вимога позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ фактично спрямована на неправомірне втручання у власність третьої особи.

При цьому, за відсутності укладеного договору про технічне забезпечення електропостачання субспоживача із погодженими між субспоживачем та власником мереж умовами щодо електропостачання, таке втручання у власність особи в будь-якому разі не зумовлюється правомірною необхідністю забезпечення належного виконання нею своїх договірних зобов'язань (зокрема, щодо забезпечення технічної можливості передачі електричної енергії споживачу).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації, не підлягають задоволенню.

Щодо клопотання третьої особи про припинення провадження на підставі п.п. 1-1 та 2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, як передбачено п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на те, що станом на момент розгляду даного спору предмет позову не припинив своє існування, підстав для припинення провадження у справі відповідно до норм п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України немає.

Що ж до доводів третьої особи про розгляд судом аналогічного спору як підстави для припинення провадження у даній справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд наголошує на наступному.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як встановлено судом, Приватне акціонерне товариство "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" про спонукання укласти типовий договір про технічне забезпечення енергопостачання споживача в редакції місяця листопада 2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі №910/11020/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про спонукання укласти договір, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання договору недійсним і нечинним, та зобов'язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015, у задоволенні первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

За таких обставин, склад учасників судового процесу у справі №910/11020/14 (зокрема, сторін - позивача та відповідача) є відмінним від складу сторін у даній справі.

Крім того, в пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, предмет та підстави позову у справі №910/11020/14 про спонукання ТОВ «КЛГЗ» укласти типовий договір не є тотожними предмету та підставам позову у даній справі про зобов'язання ПАТ «Київенерго» вчинити дії.

Наведене вище свідчить про те, що спір у даній справі не є аналогічним спору у справі №910/11020/14, за насідками розгляду якого прийнято відповідне судове рішення, що набрало законної сили, у зв'язку з чим підстав для припинення провадження у даній справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України немає.

За таких обставин, витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 14.12.2016

Головуючий суддя І.М. Отрош

Судді О.А. Грєхова

М.М. Якименко