ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________ УХВАЛА
06.12.16 Справа № 923/1808/15
Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" на дії ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України, у справі
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон
про стягнення 105143306,23 грн.
За участю представників сторін:
від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність №01-4/60 від 30.12.2015р.; представник ОСОБА_2, довіреність №01-4/55 від 30.12.2015р.;
від відповідача - не прибув;
від Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - представник ОСОБА_3, довіреність від 30.12.2015р.
Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму основного боргу у розмірі 56408849,17 грн., суму 3% річних у розмірі 1187360,43 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 26212946,72 грн., суму пені у розмірі 11519980,24 грн. та суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 173887,45 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 рішення господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 у справі №923/1808/15 скасовано.

На підставі постанови Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 та додаткової постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2016 господарським судом Херсонської області 26.02.2016 видано відповідні накази №923/1808/15.

18 листопада 2016 року до господарського суду Херсонської області надійшла скарга ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить зняти арешт з коштів в сумі 9152457,00 грн. з розрахункового рахунку №3447, відкритого в ПАТ "БТА Банк", МФО 321723, , який використовується для оплати першочергових платежів - заробітної плати та прирівняних до неї виплат, а також сплати обов'язкових зборів, платежів до бюджету та податків, накладений постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника, винесеною 07.11.2016 державним виконавцем ВПВР ДВС України ОСОБА_4 у ВП № 51335928 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 26.02.2016 у справі 923/1808/15 про стягнення з ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу на загальну суму 96778146,39 грн. Також, просить допустити (дозволити) ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" першочергову сплату з з розрахункового рахунку №3447, відкритого в ПАТ "БТА Банк", МФО 321723, заробітної плати, податків та зборів на загальну суму 9152457,00 грн., перед списанням коштів за платіжними вимогами будь-яких органів ДВС України.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на ті обставини, що 08.06.2016р. відділом примусового виконання рішень ДВС України на підставі наказу господарського суду Херсонської області №923/1808/15 від 26.02.2016р. було відкрито виконавче провадження №51335928.

В ході проведення виконавчих дій, 07.11.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №51335928 винесено постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках та інших фінансових установах.

Вказаною постановою від 07.11.2016р. накладено арешт на всі розрахункові рахунки ПАТ «Херсонська ТЕЦ», в тому числі на розрахунковий рахунок №3447, відкритий в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723, який використовується для оплати першочергових платежів - заробітної плати та прирівняних до неї виплат, а також сплати обов'язкових зборів, платежів до бюджету та податків.

Скаржник стверджує, що накладення арешту та заблокування коштів на окремому розрахунковому рахунку №3447, відкритий в ПАТ «БТА БАНК»,МФО 321723, є незаконним та таким, що порушує права працівників підприємства, як людини та громадянина України та права підприємства.

Скаржник також зазначає, що державний виконавець при проведенні виконавчих дій повинен керуватись не лише Законом України «Про виконавче провадження», а й іншими Законами України - нормами ОСОБА_5 України, Кодексу законів про працю України, Законів України «Про оплату праці», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», «Про теплопостачання», «Про електроенергетику», «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», як спеціальними законодавчими актами, що мають пріоритет перед загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу свідчить про незаконність дій державного виконавця щодо звернення стягнення на кошти, спрямовані на виплату заробітної плати, соціальних виплат, обов'язкових податків та зборів до бюджету, які знаходяться на розрахунковому рахунку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» №3447, відкритому в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723.

Ухвалою від 21.11.2016р. суд призначив розгляд скарги на 06.12.2016р.

06 грудня 2016 року представник скаржника подав до суду клопотання № 01-4 / б/н від 02.12.2016р., в якому просить:

1. Зняти арешт з коштів в сумі 10 652 457,00 грн. з розрахункового рахунку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» №3447, відкритого в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723, , який використовується для оплати першочергових платежів - заробітної плати та прирівняних до неї виплат, а також сплати обов'язкових зборів, платежів до бюджету та податків накладений постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника, винесеною 07.11.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4І у виконавчому провадженні №51335928 з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 26.02.2016р. у справі № 923/1808/15 про стягнення з ПАТ «Херсонська ТЕЦ» боргу на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на загальну суму 96 778 146,39 грн.

2. Допустити (дозволити) ПАТ «Херсонська ТЕЦ» першочергову сплату з розрахункового рахунку №3447, відкритого в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723, заробітної плати, податків та зборів на загальну суму 10 652 457,00 грн. перед списанням коштів за платіжними вимогами будь-яких органів державної виконавчої служби України.

В обґрунтування даного клопотання заявник посилається на ті обставини, що на даний час поточні зобов'язання зі сплати заробітної плати зросли на 1500000,00 грн., тобто на суму зобов'язань зі сплати заробітної плати за першу половину листопада 2016 року (авансу) та податків на неї, у відповідності до Закону України «Про оплату праці». Таким чином, заявник уточнює суму обов'язкових першочергових платежів порівняно із сплатою інших зобов'язань.

Оскільки клопотання скаржника, яким він уточнює прохальну частину скарги не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд приймає подане клопотання до розгляду, залучає його до матеріалів справи, після чого вимоги скарги вважаються викладеним у запропонованій скаржником редакції.

Представник ДДВС Міністерства юстиції України у судовому засіданні 06.12.2016р. подав відзив на скаргу, в якому просить відмовити ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у задоволенні скарги, оскільки оскаржувана постанова про накладення арешту на кошти боржника є правомірною та прийнятою у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". Даний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представники скаржника у судовому засіданні 06.12.2016р. повністю підтримали вимоги, викладені у скарзі.

Представник ДДВС Міністерства юстиції України у судовому засіданні 06.12.2016р. вимоги скарги не визнав та у її задоволенні просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на скаргу.

Розглянувши скаргу ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" №1404 від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р. (надалі - Закон №1404), виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_5 України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Виконавче провадження повинно здійснюватися на засадах верховенства права, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог стягувачів (стаття 2 Закону №1404).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження дійсно має; право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.7 ч.3 ст.18 Закону №1404).

Згідно ч.1 ст. 10 Закону №1404 заходами примусового виконання рішень в тому числі є й звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлено статтею 48 Закону №1404.

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, але при цьому лише в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Отже, виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання, й у першу чергу шляхом звернення стягнення на належні боржнику грошові кошти.

Але такі дії зі звернення стягнення не повинні суперечить іншим спеціальним законам та нормативним актам, тим більше якщо вони мають вищу юридичну силу -ОСОБА_5 України або спеціальні Кодекси України. У разі ж якщо нормативні акти мають однакову юридичну силу, тобто інший закон є спеціальним по відношенню до Закону України «Про виконавче провадження» №1404, то керуватись у своїх діях виконавець повинен спеціальним законодавством.

Статтями 43, 46, 48 ОСОБА_5 України визначено основні трудові права та права на соціальний захист людини.

Згідно статей 43 та 48 ОСОБА_5 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. При цьому право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Вказані права регулюються та захищаються спеціальними нормативними актами загальної дії, такими як Кодексом законів про працю України, Законом України «Про оплату праці» тощо.

Відповідно до ч.5 ст. 97, ст. 115 КЗпП України, ст.7, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує: шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

У разі ж порушення вказаних норм посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством, в тому числі у вигляді штрафу за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплати їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (ст. 265 КЗпП України).

По-друге, відповідно до ст.46 ОСОБА_5 України громадяни також мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, та в інших випадках, передбачених законом.

Так відповідно до п.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

При цьому оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п.2 ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Вказані вище права фактично гарантуються та забезпечуються в основному виконанням роботодавцем своїх обов'язків у трудових відносинах із людиною, шляхом своєчасної та у повному обсязі виплати заробітної плати та прирівняних до неї виплат.

Відповідно до статті 64 ОСОБА_5 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_5 України. Так в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Крім того, пріоритетність виплати заробітної плати та соціальних платежів навіть понад першочерговість сплати податків і зборів, в тому числі стягнення їх за рахунок майна підприємства, закріплена навіть таким основоположним нормативним актом у сфері господарської та підприємницької діяльності як Податковий кодекс України.

Так, однією з основних засад податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого орган.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ст. 43 ОСОБА_5 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно з ч. 2 ст. 55, п. 9 розділу VI Бюджетного кодексу України захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду в т.ч. на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що скарга ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" задовольнити.

2. Зняти арешт з коштів в сумі 10652457,00 грн. з розрахункового рахунку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771)№3447, відкритого в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723, , який використовується для оплати першочергових платежів - заробітної плати та прирівняних до неї виплат, а також сплати обов'язкових зборів, платежів до бюджету та податків накладений постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника, винесеною 07.11.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4І у виконавчому провадженні №51335928 з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 26.02.2016р. у справі № 923/1808/15 про стягнення з ПАТ «Херсонська ТЕЦ» боргу на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на загальну суму 96 778 146,39 грн.

3. Допустити (дозволити) ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771) першочергову сплату з розрахункового рахунку №3447, відкритого в ПАТ «БТА БАНК», МФО 321723, заробітної плати, податків та зборів на загальну суму 10 652 457,00 грн. перед списанням коштів за платіжними вимогами будь-яких органів державної виконавчої служби України.

Суддя С.В. Нікітенко