ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р.Справа № 922/3213/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Романченко Н.С.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1, м.Харків
до ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства орденів ОСОБА_3 та Трудового Червоного Прапора, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - ОСОБА_1, особисто за паспортом

відповідача - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 22265,88грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду. Порушено провадження у справі та призначити її до розгляду у судовому засіданні на "22" листопада 2016 р. о(об) 12:00. Зобовязано сторони за три дні до судового засідання надати через канцелярію суду наступні документи: позивача - обгрунтований розрахунок заборгованості із зазначенням періоду її виникнення, належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви; відповідача - довідку про розмір заборгованості з заробітної плати ОСОБА_1, відзив на заяву, з наданням необхідних доказів в його обгрунтування.

08 листопада 2016 року позивачем надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_2 державного виробничого авіаційного підприємства поточну заборгованість по заробітній платі в сумі 14 377 грн. 56 коп., суму середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день по становлення рішення по даній справі, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та зобовязати відповідача провести розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. продовжено строк вирішення спору за межами, встановленими ч.1 ст.69 ГПК України. Розгляд справи відкладено на "06" грудня 2016 р. о 10:40. Зобовязано відповідача надати до суду довідку про розмір заборгованості з заробітної плати ОСОБА_1, відзив на заяву, з наданням необхідних доказів в його обгрунтування.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням наданих уточнень, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відзив на позов та довідку про розмір заборгованості з заробітної плати відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, позивач перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 державним авіаційним виробничим підприємством з 14.06.2012р. по 15.03.2016р. та був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі №922/5397/13 про банкрутство ОСОБА_2 державного авіаційного орденів ОСОБА_3 та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедура розпорядження майном боржника, призначений розпорядником майна боржника арбітражний керуючий ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2015р. у попередньому засіданні затверджений реєстр вимог кредиторів ОСОБА_2 державного авіаційного орденів ОСОБА_3 та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства до якого, зокрема, внесена окремо сума заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 35059093,95 грн.

Відповідно до довідки відповідача №050/3119 від 10.10.2016р. заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає 20889,56грн. З наданого відповідачем відзиву вбачається, що 14377,56грн. заборгованості по заробітній платі утворилась за період з квітня 2015 року по березень 2016 року (період після порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства) та 6512,00грн. заборгованості по заробітній платі утворилась за період з листопада 2014 року по березень 2015 року (період до порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства).

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Судом встановлено, що сума заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 6512,00грн. за період з листопада 2014 р. по березень 2015 р., яка виникла до порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 державного авіаційного орденів ОСОБА_3 та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, була включена до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду від 06.08.2015 р. у справі №922/5397/13.

Заборгованість ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства по виплаті заробітної плати перед позивачем в розмірі 14377,56грн. за період з квітня 2015 року по березень 2016року, виникла після порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 державного авіаційного орденів ОСОБА_3 та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства та була визнана відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення 14377,56грн. заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2015 року по березень 2016 року обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача в частині стягнення суми середньої заробітної плати за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Стаття 117 КЗпП України структурно віднесена до розділу VII "Оплата праці" зазначеного КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, всупереч посиланням відповідача. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 р. у справі № 6-139цс12), у зв'язку з чим, питання стягнення середнього заробітку за час затримки може розглядатися в господарському суді та, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за затримку.

Згідно з довідкою відповідача №50/3120 від 10.10.2016р. середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 65,90грн.

Час затримки заробітної плати позивачу за період з 16.03.2016р. по листопад 2016 р. включно складає 178 робочих днів та становить 11730,20 грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки за період з 16.03.2016р. по листопад 2016 року в сумі 11730,20грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Стосовно вимоги позивача в частині стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати заробітної плати, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 р. № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Розмір компенсації залежить від місяця, в якому божником буде фактично сплачено заборгованість.

Таким чином, на даний час неможливо встановити місяць, в якому буде здійснений розрахунок з позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплат заробітної плати залишити без розгляду.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», викладених в п. 5, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні

Враховуючи, що позивачем не доведено належними письмовими доказами в чому полягає завдана йому моральна шкода у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, не доведено її розмір, заявлений до стягнення, суд вважає необхідним в задоволенні вимоги про її стягнення відмовити.

У відповідності із ст.49 ГПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у сумі 1378,00грн., оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 12, 49, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Косарева, б. 40, кв. 42, м. Харків, 61089, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті заробітної плати за період з квітня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 14377,56грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки за період з 16.03.2016р. по листопад 2016 року в розмірі 11730,20грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

Стягнути з ОСОБА_2 державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1378,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати залишити без розгляду.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 12.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_5