номер провадження справи 14/112/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 Справа № 908/2640/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Управління комунальної власності Бердянської міської ради (адреса - 71100 м. Бердянськ Запорізької області, пл. Єдності, б. 2)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса - 71100 АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Саввон С.О., довіреність №2366 від 03.10.2016р.;

від відповідача: не з'явився;

Суть спору:

07 жовтня 2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Позивач - Управління комунальної власності Бердянської міської ради (далі за текстом Управління комунальної власності) з позовною заявою до Відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом ФОП ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2016р. порушено провадження у справі № 908/2640/16, справі присвоєно номер провадження 14/112/16, судове засідання призначено на 01.11.2016р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2016р. розгляд справи відкладено до 22.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2016р. розгляд справи відкладено до 05.12.2016р.

В судовому засіданні 05.12.2016р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що у зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов'язань щодо своєчасної оплати орендних платежів на підставі Договору оренди комунального майна від 06.05.2006р., укладеному між Позивачем та Відповідачем, у Відповідача виникла заборгованість з орендної плати за період з 10.05.2016р. по 09.09.2016р. в розмірі 33 316,30 грн., яку Позивач просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 Крім того, за несвоєчасне виконання зобов'язання у відповідності до законодавства та на підставі Договору просив стягнути пеню в розмірі 1170,40 грн.

28.11.2016р. від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати 33 316,30 грн. та 2 758,49 грн. пені, а також покласти на Відповідача судові витрати.

Заява не суперечить ст. 22 ГПК України, судом приймається, розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судові засідання за викликом суду не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали господарського суду Запорізької області від 10.10.2016р. про порушення провадження у справі та від 01.11.2016р., 22.11.2016р. про відкладення розгляду справи були направлені за адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_2, вказаною у позовній заяві та зазначеній у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 71100 м. Бердянськ, Запорізька область, вул. Мечникова, б. 36.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представників Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

06.05.2016р. між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради - Орендодавець та ФОП ОСОБА_2 - Орендар укладено Договір оренди комунального майна №1388 (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування вбудоване приміщення, яке знаходиться на балансі відділу культури виконавчого комітету Бердянської міської ради (надалі - Майно), загальною площею 208,80 кв.м. згідно зі звітом про оцінку майна, розміщене за адресою: м. Бердянськ, вул. Італійська (Дюміна), 57/пр. Азовський (Леніна), 10, приміщення основні літ «А» з козирком до «А» згідно з технічним паспортом від 14.03.2005р., вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна і становить 452600,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2.1. Договору, вступ Орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акта здачі-приймання вказаного майна.

Відповідний Акт Сторонами підписано та скріплено печатками 06.05.2016р.

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначається за результатами проведення конкурсу, який відбувся 14.04.2016р. і складає станом на квітень 2016 року 7798,68 грн. з ПДВ.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок … , щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладання Договору оренди (п. 3.1.1 Договору).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців - з 06.05.2016р. по 06.04.2019р. (п. 10.1 Договору).

13.09.2016р. між Сторонами підписано Угоду про розірвання Договору оренди комунального майна №1388 від 06.05.20146р.

Орендоване майно повернуто Орендарем за Актом здачі-приймання від 13.09.2016р.

Відповідно до п. 5.2. Договору, Орендар зобов'язаний вчасно й у повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату.

Відповідачем зобов'язання за Договором щодо внесення орендної плати належним чином не виконано, у зв'язку з чим за період з 10.05.2016р. по 09.09.2016р. у ФОП ОСОБА_2 виникла заборгованість перед Бердянською міською радою в розмірі 33 316,30 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За викладених обставин позовні вимоги Управління комунальної власності про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на свою користь основної заборгованості в розмірі 33 316,30 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на прострочення виконання Відповідачем зобов'язання за Договором, просить стягнути з останнього 2758,49 грн. пені.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

За умовами п.3.3. Договору, у випадку неперерахування орендної плати або перерахування після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, Орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення виконання (включаючи день оплати).

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування Позивачем пені судом встановлено, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня в розмірі 2756,69 грн.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні та правом надання відзиву на позов не скористався.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Управління комунальної власності Бердянської міської ради про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати в розмірі 33 316,30 грн. та пені в розмірі 2758,49 грн. підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління комунальної власності Бердянської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (71100 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради (71100 м. Бердянськ Запорізької області, пл. Єдності, б. 2, ) 33 316 (тридцять три тисячі триста шістнадцять) грн. 30 коп. заборгованості з орендної плати, 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 69 коп. пені, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 07.12.2016р.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.