ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 910/9539/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

ГоловуючогоЖукової Л.В. (доповідач)
Суддів:Погребняка В.Я., Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.10.2016
у справі № 910/9539/14 господарського суду міста Києва
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза"
допублічного акціонерного товариства "Банк "Контракт"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне підприємство "Легіон-2004" товариство з обмеженою відповідальністю "Агрополіс Реаліті Груп" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб України
про витребування майна та про визнання права власності

за участю представників сторін: публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" - Пацулі В.М., публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - Ковалевського Р.В.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт менеджмент груп" в якому просило: витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт менеджмент груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" нежилі приміщення, а саме: з №1 по №22, вітрини (групи приміщень №57), з №1 по №7, №9, №11, з №13 по №20, з №23 по №34 (групи приміщень №58), літера А, загальною площею 1 133,00 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 50; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" право власності на нежилі приміщення з №1 по №22, вітрини (групи приміщень №57), з №1 по №7, №9, №11, з №13 по №20, з №23 по №34 (групи приміщень №58), літера А, загальною площею 1 133,00 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 50.

Справа судами розглядалась неодноразово.

До початку нового розгляду позивачем подавались клопотання про зміну позовних вимог та про зменшення позовних вимог (фактично викладені позовні вимоги до ПАТ Банк "Контракт", який є фактичним власником спірних приміщень.

Під час нового розгляду рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2016 (Суддя - Гумега О.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 (головуючий суддя: Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.), позовні вимоги задоволено частково. Витребувано від Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" - групу приміщень № 60 (літ. А) загальною площею 659,7 м.кв., що знаходяться за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 50, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00; групу приміщень № 61 (літ. А) загальною площею 544,9 м.кв., що знаходяться за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 50, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" право власності на: групу приміщень № 60 (літ. А) загальною площею 659,7 м.кв., що знаходяться за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 50, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00; групу приміщень № 61 (літ. А) загальною площею 544,9 м.кв., що знаходяться за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 50, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Контракт" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 та направити справу на новий апеляційний розгляд, пославшись на порушення та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 99 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.10.2005 між ТОВ "Укрбізнесвіза" (сторона-1) та ПП "Легіон-2004" (сторона-2) укладено договір про співробітництво та організацію взаємовідносин, відповідно до умов якого, сторони зобов'язалися шляхом об'єднання своїх зусиль, фінансових можливостей, майна, що належить сторонам, спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення наступних спільних цілей: співробітництво з метою придбання та в подальшому використання в спільних комерційних напрямках нежилих приміщень з № 1 по № 22, вітрини (групи приміщень №57), з № 1 по № 7, № № 9, 11, з № 13 по № 20, з № 23 по № 34 (групи приміщень №58) по бул. Івана Лепсе, 50, (літера А) в м. Києві, загальною площею 1338,44 кв.м., які належать територіальній громаді Солом'янського району м. Києва на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №734854.

На підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень, укладеного 15.12.2005 між Фондом приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва та ТОВ "Укрбізнесвіза, ТОВ "Укрбізнесвіза" було набуто право власності на нерухоме майно - нежилі приміщення з № 1 по № 22, вітрини (групи приміщень №57), з № 1 по № 7, № № 9,11, з № 13 по № 20, з № 23 по № 34 (групи приміщень №58) по бул. Івана Лепсс, 50, (літера А) в м. Києві, загальною площею 1 133,00 кв.м., що підтверджується актом передачі № 250 від 08.02.2006 та реєстраційним посвідченням № 017576 від 15.02.2006.

27.10.2006 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Укрбізнесвіза" укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М., реєстр. №5993, з наступними змінами та доповненнями до нього: додаткова угода № 1 про внесення змін до договору іпотеки, яка 15.06.2007 посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М., реєстр. № 1123 та додаткова угода № 2 про внесення змін до договору іпотеки, яка 10.07.2007 посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М., реєстр. №1210 (далі разом - договір іпотеки).

Відповідно до умов договору іпотеки ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") передано в іпотеку належні ТОВ "Укрбізнесвіза" нежилі приміщення, а саме з № 1 по № 22, вітрини (групи приміщень № 57), з № 1 по № 7, № 9, № 11, з № 13 по № 20, з № 23 по № 34 (групи приміщень № 58), (літера А), загальною площею 1133 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50.

27.10.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про накладення заборони відчуження на предмет іпотеки.

В період 2007 - 2008 років ТОВ "Укрбізнесвіза" здійснено реконструкцію предмета іпотеки.

За результатами проведеної реконструкції групи приміщень №57 (входили приміщення з №1 по №22, вітрини, загальною площею 595,2 м.кв.) та групи приміщень №58 (входили приміщення з №1 по №7, №9, №11, з №13 по №20, з №23 по №34, загальною площею 537,8 кв. м.) за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50 (згідно даних технічного паспорту, виготовленого 10.03.2005 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна) виділено чотири окремі групи приміщень, а саме:

- групу приміщень №58, загальною площею 13,0 м. кв.;

- групу приміщень №57, загальною площею 1,0 м. кв.;

- групу приміщень №61, загальною площею 544,9 м. кв.;

- групу приміщень №60, загальною площею 659,7 м. кв., а разом: 1218,6 м. кв.

Отже, товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень, укладеного 15.12.2005 року між Фондом приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва та ТОВ "Укрбізнесвіза", з урахуванням розпорядження Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 1703 від 22.12.2008 "Про затвердження акту Державної приймальної комісії від 10.11.2008 "Про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта "Реконструкція нежилого приміщення №57, 58, 60, 61 під офіс в будинку на б-p Івана Лепсе, 50" набуло право власності на групу приміщень №57 (заг. пл.1 м.кв.), №58 (заг. пл. 13.0 м.кв.), №60 (заг. пл. 659,7 м.кв.) та №61 (заг. пл.544.9 м.кв.), загальною площею 1218,6 м. кв. та такі групи приміщень входять до складу предмета іпотеки за договором іпотеки (з урахуванням внесених до технічної документації приміщень відповідних змін).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі №53/48 за позовом ПП "Легіон-2004" до ТОВ "Укрбізнесвіза" про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії визнано за ПП "Легіон-2004" право власності на 9/10 частин нежилих приміщень з №1 по №22, вітрини (групи приміщень №57), з №1 по №7, №№ 9, 11, з №13 по №20, що становить 544,90 кв.м., та з №23 по №34 (групи приміщень №58), що становить 659,70 кв.м., які знаходяться по бульв. Івана Лепсе, 50, (літера А) в м. Києві, загальною площею 1204.60 кв. м., виділено в натурі ПП "Легіон-2004 як окремі об'єкти нерухомого майна 9/10 частин груп нежилих приміщень №57 та №58, що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. Івана Лепсе, буд. 50, а саме: з групи приміщень №57 - групу приміщень №59 загальною площею 544,9 кв.м. та з групи приміщень №58 - групу приміщень №60 загальною площею - 659,7 кв.м.

На підставі рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі №53/48 право власності на частину нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 50, зареєстровано за ПП "Легіон-2004".

На користь ПП "Легіон-2004" КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" виділено з груп приміщень № 57 та № 58 групи приміщень № 60 та № 61 відповідно, а не № 59 та №60, як про це вказано в рішенні господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі № 53/48 (вказані обставини встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі №910/9539/14.

Отже, на підставі рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі №53/48 за ПП "Легіон-2004" зареєстровано право власності на групу приміщень №60 загальною площею 659,7 кв. м, та групу приміщень №61, загальною площею 544,9 кв. м.

За договорами купівлі-продажу від 03.11.2010 ПП "Легіон-2004" відчужило групу нежилих приміщень №60 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50 загальною площею 659,70 кв. м, та групу нежилих приміщень № 61 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50 загальною площею 544,90 кв. м, які належали продавцю на підставі рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі № 53/48, на користь TOB "Акрополіс Реаліті Груп".

В подальшому за договорами купівлі-продажу від 09.12.2010 TOB "Акрополіс Реаліті Груп" передало у власність ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" групу нежилих приміщень № 60 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50 загальною площею 659,70 кв. м. та групу нежилих приміщень №61 (літ.А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50 загальною площею 544,90 кв. м.

Після укладення вказаних договорів, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2011 у справі № 53/48 задоволено апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі № 53/48 скасовано, у задоволенні позовних вимог ПП "Легіон-2004" відмовлено повністю.

При цьому постановою апеляційної інстанції встановлено, що підстави для визнання права власності на спірні приміщення за ПП "Легіон-2004" відсутні.

Водночас, право власності ТОВ "Укрбізнесвіза" на спірні приміщення поновлено не було, оскільки на час скасування рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі № 53/48 спірне майно відчужене ПП "Легіон-2004" на користь TOB "Акрополіс Реаліті Груп" (за договорами купівлі-продажу від 03.11.2010), а потім TOB "Акрополіс Реаліті Груп" - на користь ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" (за договорами купівлі-продажу від 09.12.2010).

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач посилався на те, що групи приміщень № 57, № 60 та № 61, за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 50, без належних правових підстав вибули з його володіння поза його волею.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилався на те, що ПАТ Банк "Контракт" придбав нерухоме майно за відплатними договорами - договорами про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.11.2013, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., зареєстрованими в реєстрі за № 3597, № 3598, укладеними між ПАТ Банк "Контракт" та ТОВ "Еліт менеджмент груп", при укладенні вказаних договорів про задоволення вимог іпотекодержателя відповідач не знав та не міг знати, що ТОВ "Еліт менеджмент груп" не мало права на відчуження спірного нерухомого майна.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (іпотекодержатель спірного майна) звернувся із позовами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу груп нежилих приміщень № 60 та № 61, що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2012 у справі №5011-73/8630-2012 за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ПП "Легіон-2004" та ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2013, позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень № 61 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50, загальною площею 544,90 кв.м., укладений 03.11.2010 між ПП "Легіон-2004" та ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., зареєстрований за № 3193; визнано недійсним договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень №60 (літ.А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50, загальною площею 659,70 кв.м., укладений 03.11.2010 між ПП "Легіон-2004" та ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., зареєстрований за №3196.

Крім того, рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2012 у справі №5011-55/8779-2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" та до ТОВ "Еліт менеджмент груп" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2012, позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень №61 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50, загальною площею 544,90 кв.м., укладений 09.12.2010 між ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" та ТОВ "Еліт Менеджмент Груп", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., зареєстрований за № 3645; визнано недійсним договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень №60 (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І Лепсе, 50, загальною площею 659,70 кв.м., укладений 09.12.2010 між ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" та ТОВ "Еліт Менеджмент Груп", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., зареєстрований за № 3642.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що при укладенні оскаржуваних договорів купівлі-продажу ПП "Легіон-2004" не було власником груп нежилих приміщень № 60 та № 61, що знаходяться за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 50, що були предметом вказаних договорів, тобто розпорядилось майном на власний розсуд, без наявності на це права, чим порушило права публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" як іпотекодержателя зазначеного майна.

18.04.2011 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" та ПАТ Банк "Контракт" (відповідач) був укладений іпотечний договір №32/2011-04, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №941 (з Додатковим договором №1 до Іпотечного договору №32/2011-04, посвідченим 27.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3290), відповідно до умов якого в іпотеку ПАТ Банк "Контракт" було передано групу приміщень №61 (в літ. А), загальною площею 544,9 м.кв, що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. І.Лепсе, 50.

18.04.2011 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" та ПАТ Банк "Контракт" (відповідач) був укладений іпотечний договір №32/2011-03, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №939 (з Додатковим договором №1 до Іпотечного договору №32/2011-03, посвідченого 27.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3289), відповідно до умов якого в іпотеку ПАТ Банк "Контракт" було передано групу приміщень №60 (в літ. А), загальною площею 659,70 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. І.Лепсе, 50

07.11.2013 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" та ПАТ Банк "Контракт" були укладені договори про розірвання вищевказаних іпотечного договору №32/2011-04 та іпотечного договору №32/2011-03, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3503 та №3502 відповідно.

07.11.2013 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" та ПАТ Банк "Контракт" був укладений іпотечний договір №96/2013-01 з майновим поручителем, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3504, відповідно до умов якого в іпотеку ПАТ Банк "Контракт" було передано групу приміщень №60 (в літ. А), загальною площею 659,7 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. І.Лепсе, 50.

В подальшому, 15.11.2013 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" (іпотекодавець) та ПАТ Банк "Контракт" (іпотекодержатель) був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3597 (далі - Договір 1 про задоволення вимог), відповідно до якого групу приміщень №60 (літ. А), загальною площею 659,7 м.кв. було передано у власність ПАТ Банк "Контракт" (п.1.1. та 1.2. Договору 1 про задоволення вимог.

07.11.2013 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" та ПАТ Банк "Контракт" був укладений іпотечний договір №96/2013-02 з майновим поручителем, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3506, відповідно до умов якого в іпотеку ПАТ Банк "Контракт" було передано групу приміщень №61 (в літ. А), загальною площею 544,9 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. І.Лепсе, 50.

В подальшому, 15.11.2013 між ТОВ "Еліт Менеджмент Груп" (іпотекодавець) та ПАТ Банк "Контракт" (іпотекодержатель) був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., реєстр. №3598 (далі - Договір 2 про задоволення вимог), відповідно до якого групу приміщень №61 (літ. А), загальною площею 544,9 м.кв. було передано у власність ПАТ Банк "Контракт" (п.1.1. та 1.2. Договору 2 про задоволення вимог.

05.05.2015 між ПАТ Банк "Контракт" та компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №337, відповідно до умов якого (п. 1) ПАТ Банк "Контракт" передав у власність компанії ІНТЕРЕКСПО ЛТД групу нежилих приміщень №60 (в літ. А), загальною площею 659,7 м.кв, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе Івана, буд.50.

Згідно п. 3 цього договору, з метою забезпечення належного виконання обов'язків покупця щодо оплати за нерухоме майно, компанія ІНТЕРЕКСПО ЛТД передає ПАТ Банк "Контракт" в іпотеку вищезазначене нерухоме майно, про що укладається відповідний договір.

Відповідно, в забезпечення виконання зобов'язань компанії ІНТЕРЕКСПО ЛТД перед ПАТ Банк ПАТ Банк "Контракт" за договором купівлі-продажу нерухомого майна щодо здійснення розрахунку за таке майно, 05.05.2015 між компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД та ПАТ Банк "Контракт" був укладений іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №338.

У зв'язку з укладенням вказаного іпотечного договору від 05.05.2015 (реєстр. №338), до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.05.2015 був внесений запис №9563230 про іпотеку групи приміщень №60 (в літ. А) на користь ПАТ Банк "Контракт" (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21091207 від 05.05.2015 року).

Також, у зв'язку з укладенням вказаного іпотечного договору, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.05.2015 року було внесено запис №9563097 про заборону на відчуження групи приміщень №60 (в літ. А) (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21090885 від 05.05.2015 року).

Також, 05.05.2015 між ПАТ Банк "Контракт" та компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №340.

Відповідно до умов договору ПАТ Банк "Контракт" передав у власність компанії ІНТЕРЕКСПО ЛТД групу нежилих приміщень №61 (в літ. А), загальною площею 544,9 м.кв, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе Івана, буд.50.

Згідно п. 3 цього договору, з метою забезпечення належного виконання обов'язків покупця щодо оплати за нерухоме майно, компанія ІНТЕРЕКСПО ЛТД передає ПАТ Банк "Контракт" в іпотеку вищезазначене нерухоме майно, про що укладається відповідний договір.

Відповідно, в забезпечення виконання зобов'язань компанії ІНТЕРЕКСПО ЛТД перед ПАТ Банк ПАТ Банк "Контракт" за договором купівлі-продажу нерухомого майна щодо здійснення розрахунку за таке майно, 05.05.2015 між компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД та ПАТ Банк "Контракт" був укладений іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №341.

У зв'язку з укладенням вказаного іпотечного договору від 05.05.2015 (реєстр. №341), до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.05.2015 року було внесено запис №9563517 про іпотеку групи приміщень №61 (в літ. А) на користь ПАТ Банк "Контракт" (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21091897 від 05.05.2015 року).

Також, у зв'язку з укладенням вказаного іпотечного договору, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.05.2015 року було внесено запис №9563359 про заборону на відчуження групи приміщень №61 (в літ. А) (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21091590 від 05.05.2015 року).

26.01.2016 між ПАТ Банк "Контракт" та компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД був укладений договір про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №46.

Відповідно, ПАТ Банк "Контракт" набув у власність групу нежилих приміщень №61 (в літ. А), загальною площею 544,9 м.кв, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе Івана, буд.50.

Також, 26.01.2016 між ПАТ Банк "Контракт" та компанією ІНТЕРЕКСПО ЛТД був укладений договір про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстр. №45

Відповідно, ПАТ Банк "Контракт" набув у власність групу нежилих приміщень №60 (в літ. А), загальною площею 659,7 м. кв, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе Івана, буд.50.

Згідно Інформаційних довідок, що містяться у матеріалах даної справи, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 62884643 станом на 06.07.2016 о 14:35:40 та № 62884956 станом на 06.07.2016 о 14:37:26, власником групи нежилих приміщень №60 (в літ. А), загальною площею 659,7 м. кв та групи нежилих приміщень №61 (в літ. А), загальною площею 544,9 м. кв, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе Івана, буд.50, зареєстровано ПАТ Банк "Контракт" (відповідача).

Отже, судами встановлено вірно, що спірні нежилі приміщення станом на час розгляду спору зареєстровані за відповідачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції рішення якого підтримав апеляційний господарський суд, дійшов до висновку про те, що при зверненні з даним позовом до суду про визнання права власності на спірне майно та витребування такого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, позивачем обрано належні способи захисту його прав та законних інтересів, встановлені ч. 2 ст.16 ЦК України, а відповідачем не надано суду обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження законності своїх дій.

Крім того, апеляційним господарським судом відхилено доводи апеляційної скарги відповідача, стосовно того, що спірне нерухоме майно вибуло із володіння позивача за його волею шляхом визнання ТОВ "Укрбізнесвіза" позовних вимог ПП "Легіон-2004" в повному обсязі при розгляді справи № 53/48, про що зазначено в рішенні господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у наведеній справі, з огляду на те, що рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 у справі №53/48 було скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2011 у цій справі, при цьому заявником апеляційної скарги на вказане рішення суду було публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" - іпотекодержатель спірного нерухомого майна згідно договору іпотеки від 27.10.2006.

Також суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачем не було зазначено у апеляційній скарзі про те, що вимоги позивача про витребування спірного нерухомого майна, яке на даний час належить на праві власності ПАТ Банк "Контракт", суперечать нормам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", однак, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 101 ГПК України не з`язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а тому зазначає таке.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 10.12.2015 № 876 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 10.12.2015 № 220 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк "Контракт" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду, є загальновідомою та в силу положень ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування.

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Таким чином, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Як встановив апеляційний господарський суд,на час розгляду спору в місцевому господарському суді, позивач не був кредитором відповідача, а даний спір не пов'язаний з виконанням банком, у якому розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредитором, у зв'язку з чим дійшов до висновків про те, що суд першої інстанції обґрунтовано не застосував до спірних правовідносин норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Погоджуючись із висновками про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 частини першої ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто предметом віндикаційного позову виступає вимога власника, який не володіє майном, до невласника, який незаконно володіє цим майном, про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, що підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача тощо). Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться в незаконному володінні.

З врахуванням того, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2011 року у справі № 53/48 скасовано рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2010 року, яким визнано за ПП "Легіон-2004" право власності на 9/10 частин нежилих приміщень з №1 по №22, вітрини (групи приміщень №57), з №1 по №7, № № 9, 11, з №13 по №20, що становить 544,90 м2, та з №23 по №34 (групи приміщень №58), що становить 659,70 м2, які знаходяться по бульв. Івана Лепсе, 50, (літера А) в м. Києві, колегія суддів приходить до висновку, що спірні нежитлові приміщення вибули із володіння позивача поза його волею.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов'язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, внаслідок чого власник майна не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Позивачем у справі про визнання права власності завжди є особа, яка має право власності на майно, тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 10 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9, роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

В п. 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 роз'яснено, що наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов'язок повернення майна за цим правочином.

Згідно зі ст.ст. 387, 392 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, статтею 388 Цивільного кодексу України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 17.10.2011 у справі № 5002-8/5447-2010.

Приймаючи оскаржувані рішення, господарські суди попередніх інстанцій, на виконання вказівок, в порядку ст. 11112 ГПК України, що містила постанова Вищого господарського суду України від 15.09.2015 у даній справі, дослідили, що право власності позивача рішеннями судів, якими визнані недійсними договори купівлі-продажу не відновлено, дійшли обґрунтованих висновків про те, що вимога позивача про визнання за ним права власності на спірне майно є такою, що спрямована на реальне відновлення його прав і інтересів як власника такого майна та є належним способом захисту прав позивача, що передбачений приписами ст. 16 Цивільного кодексу України та правомірно її задовольнили.

Відповідно до ст. 1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Статтею 1119 ГПК України, яка визначає повноваження касаційної інстанції, передбачено право суду касаційної інстанції залишити постанову суду апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

У зв'язку із встановленими обставинами та наведеними законодавчими положеннями, доводи касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" не спростовують висновків Київського апеляційного господарського суду, тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі № 910/9539/14 залишити без змін.

Головуючий Л.В. Жукова

Судді В.Я. Погребняк

О.Є. Короткевич