номер провадження справи 16/108/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2016 Справа № 908/6183/15

Суддя Ніколаєнко Р.А., розглянувши матеріали заяви

кредитора управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, 69057, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, 2-б,

про визнання грошових вимог до боржника

у справі № 908/6183/15 про банкрутство приватного акціонерного товариства ОСОБА_1, Інк, 69091, м.Запоріжжя, бульв.Шевченка, 71-а,

встановив, що заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Постановою господарського суду Запорізької області від 20.10.2016 боржника ПрАТ ОСОБА_1, Інк визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (ідент.№ НОМЕР_1; свідоцтво Міністерства юстиції України № 160 від 12.02.2013; поштова адреса: 69002, м.Запоріжжя, а/с № 3304).

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 20.10.2016 за №36559 оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За положеннями ч.1 ст.38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

До суду надійшла заява від 18.11.2016 управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя з грошовими вимогами до боржника в розмірі 183579,96 грн.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст.23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ (далі Закон Про відновлення платоспроможності...).

Зазначене знаходить своє підтвердження в інформаційному листі Вищого господарського суду України Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ) від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 з подальшими змінами та доповненнями (п.29).

За положеннями ч.3 ст.23 Закону Про відновлення платоспроможності... до заяви кредитора в обовязковому порядку додаються докази надсилання копії заяви боржнику і арбітражному керуючому.

Ч.ч.1, 2 ст.24 Закону Про відновлення платоспроможності... встановлено, що у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобовязаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

Подана управлінням Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя заява не відповідала встановленим вимогам, зокрема до неї не було додано належних доказів надсилання копій заяви боржнику і арбітражному керуючому.

Також до заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, однак при цьому додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Листом від 08.12.2016 господарський суд повідомив управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя про недоліки заяви, зауваживши, що у відповідності до загальних положень ст. 56 ГПК України належним доказом направлення копії заяви є поштовий документ про відправлення з описом вкладення у цінний лист. Описи вкладень, саме з яких можливо встановити, яка кореспонденція направлена, до заяви додані не були.

Також судом було зазначено, що кредитор повинен дотримуватися вимог Закону України Про судовий збір.

Строк для усунення недоліків було встановлено до 15.12.2016.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання ДПІ про звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, у тому числі і звільнення від сплати судового збору, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Приведене знаходить своє підтвердження в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору відхиляється.

Враховуючи, що заявником недоліки у встановлений судом строк не усунуті, згідно з вимогами ч.2 ст.24 Закону Про відновлення платоспроможності... це є підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 23, 24, 38, 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, ст.ст.4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя з доданими матеріалами, в т.ч.клопотання про звільнення від сплати судового збору, повернути.

Копії ухвали надіслати заявнику, боржнику, ліквідатору.

Суддя Р.Ніколаєнко