ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2016 р. Справа№ 5015/2050/11

За скаргою: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

на дії: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо невиконання наказу Господарського суду Львівської області від 04.07.2011р.,

у справі № 5015/2050/11

за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

про: стягнення заборгованості в сумі 8 993 967, 65грн.

Суддя М. Синчук

при секретарі Х. Карась

За участю представників:

скаржника (позивача): не зявився;

боржника (відповідача): ОСОБА_1 довіреність від 04.05.2016 р.;

відділу ДВС: ОСОБА_2 довіреність від 01.11.2016 р. №09.1-45/В-4.

На розгляд господарського суду Львівської області подано скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо невиконання наказу Господарського суду Львівської області від 04.07.2011р. у справі № 5015/2050/11.

Ухвалою суду від 13.10.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 24.10.2016 р. Ухвалою суду від 24.10.2016 р. розгляд справи відкладено на 07.11.2016 р. Ухвалою суду від 07.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 28.11.2016 р. Ухвалою суду від 28.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 07.12.2016 р.

В судове засідання 07.12.2016р. представник скаржника (стягувач) не зявився. До канцелярії суду 07.12.2016 р. від представника скаржника надійшли факсограмою письмові пояснення по справі.

В судове засідання 07.12.2016р. представник відділу ДВС зявився, надав суду відзив на скаргу, згідно якого повідомив, що виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 04.07.2011р. у справі № 5015/2050/11 приєднане до зведеного виконавчого провадження №40909546, та на момент розгляду скарги виконавче провадження перебуває на виконанні у відділі ДВС, тому просить суд в задоволенні скарги відмовити.

В судове засідання 07.12.2016р. представник відповідача зявився, надав пояснення по скарзі, просить суд відмовити в задоволенні скарги з огляду на безпідставність скрги.

Явка в судове засідання представника третьої особи не вимагалася.

В підпункті 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із пунктом 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення представників боржника, відділу ДВС, проаналізувавши матеріали скарги, суд встановив таке.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.06.2011 у справі №5015/2050/11 стягнуто з ЛМКП Львівтеплоенерго на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 6 436 701,59 грн. основного боргу, 292 962,28 грн. пені, 1 895 285,08 грн. інфляційних збитків, 369 018,70 грн. 3% річних, 24 694,20 грн. державного мита, 228,54 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

На виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області 04.07.2011 р. видано наказ №5015/2050/11.

25.09.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконачого провадження №34454947 з виконання наказу у справі №5015/2050/11 від 04.07.2011 р. про стягнення з ЛМКП Львівтеплоенерго на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 6 436 701,59 грн. основного боргу, 292 962,28 грн. пені, 1 895 285,08 грн. інфляційних збитків, 369 018,70 грн. 3% річних, 24 694,20 грн. державного мита, 228,54 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. (а.с.15)

04.09.2014 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі №5015/2050/11 від 04.07.2011 р. (а.с.16)

У звязку із внесенням Законом України від 14.05.2015 р. №423-VIII змін до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця ВПВР від 23.06.2015 р. поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі №5015/2050/11 від 04.07.2011 р. (а.с.17)

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.08.2015 р. у справі №5015/2050/11 розстрочено суму заборгованості 2 582 188,00 грн строком на 9 місяців, з яких 8 місяців рівними платежами по 21 518,23 грн, 9 місяців з 01.05.2016 р. по 31.05.2016 р. платежем 2 410 042,16 грн.

Однак, встановлений ухвалою суду від 31.08.2016 р. графік погашення заборгованості боржником не виконаний, доказів зворотнього суду не надано.

На розгляд господарського суду Львівської області подано скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо невиконання наказу Господарського суду Львівської області від 04.07.2011р. у справі № 5015/2050/11.

Скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» мотивована наступним.

Скаржник - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» листом від 10.02.2016 р. №31/13-520 звернувся на адресу ВПВР щодо виконання рішення суду та вжиття заходів примусового стягнення боргу з боржника. (а.с.18)

Скаржник - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» листом від 30.05.2016 р. №31/13-2038 повторно звернувся на адресу ВПВР щодо виконання рішення суду та вжиття заходів примусового стягнення боргу з боржника. (а.с.19)

Однак, станом на день подання скарги - Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до суду 10.10.2016 р. відповіді на вищевказані листи ВПВР не надано, наказ Господарського суду Львівської області від 04.07.2011р. у справі № 5015/2050/11 не виконано.

Після подання скарги до суду, 08.11.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про приєднання виконавчого документа до зведеного виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі №5015/2050/11 від 04.07.2011 р. та винесено постанову про арешт коштів боржника від 08.11.2016 р.

При винесенні ухвали суд виходив з такого.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого

провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у

рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за

виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її нормами прямої дії.

Пунктом 3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень,

затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.03 № 43/5, зареєстрованого 21.05.03 за № 388/7709 (зі змінами), передбачено, що до Єдиного реєстру обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

З відомостей про виконавче провадження № 34454947 з ЄДРВП вбачається, що з моменту закінчення наданої судом розстрочки виконання рішення суду від 14.06.11 у справі № 5015/20502/11 державним виконавцем не здійснено жодної примусової дії, спрямованої на виконання рішення суду.

Постанова про приєднання виконавчого провадження ВП № 34454947 до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 40909546 винесена 08.11.16. (а.с. 75)

Крім того, із наданих державним виконавцем до суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем тільки 08.11.16 р. винесено постанову про арешт коштів боржника по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 40909546, що не заперечується державним виконавцем. (а.с. 82-83)

Також державним виконавцем надано копію відповіді від 26.10.16 №, з якої вбачається, що відповідь на запит від 24.10.16 № 22309873 про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, Державною податковою службою України надана 26.10.16р. (а.с. 76,77)

Відповідно до ч. 4 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Однак як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем в порушення вказаної норми Закону постанова про арешт коштів боржника винесена тільки 08.11.16, тоді як інформація отримана 26.10.16р.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.15 р. № 83 ДК «Газ України» є обєктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Коштами, що надходять від боржників до Компанії, проводяться розрахунки за природний газ, який закуповується за зовнішньоекономічними контрактами у іноземних імпортерів.

Також розпорядженням КМУ від 20.08.14 р. № 786-р прийняті рішення щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу, що с передумовою співпраці з Міжнародним валютним фондом.

Згідно з п. 9.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17.10.12 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

Згідно з п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26 грудня 2003 року N 14 за результатами розгляду скарги загальний суд постановляє рішення, а господарський - ухвалу, які мають відповідати вимогам відповідно статей 202, 203, 248 24 ЦПК та статей 86, 121- 2 ГПК.

З огляду на викладене суд, вважає вимоги скаржника - Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довест ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 17, 19, 25, 30 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задоволити.

2. Визнати бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Шелінської Ю.А. щодо невиконання наказу господарського суду Львівської області від 04.07.2011 р. у справі №5015/2050/11 неправомірною.

3. Зобовязати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Шелінську Ю.А. вчинити виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для повного виконання наказу господарського суду Львівської області від 04.07.2011 р. у справі №5015/2050/11.

Суддя Синчук М.М.