ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р.Справа № 922/1982/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" м. Київ, в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Горлівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж", м. Харків
про стягнення в розмірі 2731012,22 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 190 від 05.07.2016 року; ОСОБА_2, довіреність № 190 від 05.07.2016 року;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 22.06.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" м. Київ, в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" м. Бахмут звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж", м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 2731012,22 грн., також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 40965,18 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за додатковими угодами про розірвання договорів від 19.09.2014 року № 30-4/3045-14/288, від 15.10.2014 року № 30-4/3267-14/318, від 15.10.2014 року № 30-4/3268-14/319, від 15.10.2014 року № 30-4/3270-14/321, від 15.10.2014 року № 30-4/3271-14/322, від 03.12.2014 року № 20-4/3697-14/375 щодо повернення перерахованого авансу; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 530 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 07.07.2016 року о 12:00 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 16 серпня 2016 року об 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2016 року розгляд справи було відкладено на 02.09.2016 року об 11:30 год.

25 серпня 2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" до канцелярії суду за вх. № 27955 надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 51452,44 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 серпня 2016 року відмовлено ТОВ "Електропівденатоммонтаж" в прийнятті зустрічної позовної заяви.

31 серпня 2016 року до господарського суду Харківської області надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.08.2016 року.

Враховуючи подання відповідачем апеляційної скарги, ухвалою господарського суду Харківської області від 01 вересня 2016 року провадження у справі №922/1982/16 було зупинено до розгляду апеляційної скарги Харківським апеляційним господарським судом.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 26.08.2016 року у справі № 922/1982/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року у справі № 922/1982/16 залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року залишено без змін.

29 листопада 2016 року справу № 922/1982/16 повернуто на адресу господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 листопада 2016 року провадження у справі № 922/1982/16 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 05 грудня 2016 року об 12:00 год.

В призначеному судовому засіданні були присутні представники позивача та відповідача.

Представники позивача просять задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача визнає позов частково у сумі 2549748,42 грн. Просить зарахувати зустрічні однорідні вимоги в порядку ст. 601 ЦК України на підставі заяви від 05.12.2016 року на суму 181263,80 грн., яка вручена представнику позивача, та припинити провадження в цій частині позовних вимог. Разом з цим, представник відповідача просить розстрочити виконання рішення за графіком платежу, вказаним у клопотанні про розстрочку виконання рішення, яке надано під час судового засідання.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" (підрядником, відповідачем) протягом 2014 року були укладені наступні договори:

- від 19.09.2014 № 30-4/3045-14/288 предметом якого є: ПС 750 кВ «Донбаська» (ВРП- 750 кВ інв. № 82510). Заміна ПВ-750 кВ та ТС 750 кВ приєднання ПВ-750 Південнодонбаська на елегазовий;

- від 15.10.2014 № 30-4/3267-14/318 предметом якого є: ПС-750 кВ «Донбаська» (ВРП- 330 кВ інв. № 448000). Заміна ПВ-330 кВ та ТС-330 кВ приєднання ПВ-330 УТЕС № 2 І СШ на елегазовий;

- від 15.10.2014 № 30-4/3268-14/319 предметом якого є: ПС 750 кВ «Донбаська» (ВРП- 330 кВ інв. № 448000). Заміна ПВ-330 кВ приєднання ПВ-330 кВ СШ АТ-4 на елегазовий;

- від 15.10.2014 № 30-4/3270-14/321 предметом якого є: ПС 750 кВ «Донбаська» (ВРП- 50 кВ інв. № 82510). Заміна ПВ-330 кВ приєднання ПВ-330 СОВ-330 УТЕС-2+АТ4 на елегазовий;

- від 15.10.2014 № 30-4/3271-14/322 предметом якого є: ПС 750 кВ «Донбаська». ВРП- 500кВ (інв. № 474000). Заміна ПВ-500 кВ та ТС 500 кВ приєднання ПВ-500 II СШ на елегазовий;

- від 03.12.2014 № 20-4/3697-14/375- предметом якого є: ПС 750 кВ «Донбаська». ВРП 750 кВ (інв. № 82510). Заміна ПВ 750 кВ та ТС 750 кВ приєднання ПВ 750 кВ II СШ АТ-4 на елегазові.

Відповідно до пунктів 4.1 зазначених договорів, виконання зобовязань замовника за поговором забезпечується авансом. Сума авансу становить 30 % від суми договору.

На виконання умов договорів позивач перерахував відповідачу 2 731 012,22 грн. авансів (01.10.2014 платіжним дорученням № 1674 - 667 788,77 грн. по договору № 30-4/3045-14/288, 05.11.2014 платіжним дорученням № 1678 - 371 755,44 грн. по договору № 30-4/3267-14/318, 05.11.2014 платіжним дорученням № 1675 - 277471,94 грн. по договору № 30-4/3268-14/319, 05.11.2014 платіжним дорученням №1677 - 364 006,51 грн. по договору № 30-4/3270-14/321, 05.11.2014 платіжним дорученням № 1679 - 419435,11 грн. по договору № 30-4/3271-14/322 та 19.12.2014 платіжним дорученням № 221307 - 630 554,45 грн. по договору № 20- 4/3697-14/375).

Згодом, враховуючи, що підрядник не приступив до виконання робіт та у звязку з подорожчанням цін на матеріально-технічні ресурси в Україні, 08.09.2015 на спільній виробничій нараді представниками позивача і відповідача прийнято рішення про розірвання укладених договорів. На підставі протоколу виробничої наради, 23.09.2015 сторонами укладені додаткові угоди про розірвання вищезазначених договорів з дня підписання додаткових угод.

Крім того, пунктом 2 додаткових угод сторони погодили, що підрядник зобовязується повернути аванс, перерахований підряднику відповідно до пункту 4.1. договору, протягом 60 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди.

Враховуючи, що додаткові угоди підписані сторонами 23.09.2015, строк для повернення авансу сплинув 23.11.2015. Зважаючи на неповернення грошових коштів у передбачений додатковими угодами термін, позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами, але до теперішнього часу аванс позивачу не повернутий.

На підставі вказаного, позивач був змушений звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 2731012,22 грн.

Надаючи правову кваліфікацію позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею Господарського кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частина друга зазначеної статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від його виконання або одностороння зміна його умов неприпустима (ст. 525 ЦК і України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено належними доказами, у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість у розмірі 2731012,00 грн. (сума не повернутого авансу) сплаченого за договорами: № 30-4/3045-14/288 від 19.09.2014 р., № 30-4/3267-14/318 від 15.10.2014 р., № 30-4/3268-14/319 від 15.10.2014 р., № 30-4/3270-14/321 від 15.10.2014 р., № 30-4/3271-14/322 від 15.10.2014 р., № 20-4/3697-14/375 від 03.12.2014 р.

Разом з цим, відповідач зазначає, що станом на сьогоднішній день позивач також має непогашену заборгованість перед відповідачем, строк виконання якої настав, у розмірі 181263,80 грн., а саме за договорами: №№30-4/3515-13/437 від 16.08.2013 р., № 30-4/3523-13/439 від 16.08.2013 р., № 30-4/4491-13/507 від 08.10.2013 р., № 30-4/4496-13/509 від 08.10.2013 р., № 30-4/4493-13/510 від 08.10.2013 р., № 30-4/4492-13/512 від 08.10.2013 р., № 30-4/4495-13/514 від 08.10.2013 р.

Існування зазначеної заборгованості підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 10.08.2016, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками.

На підставі вказаного, відповідач звернувся до позивача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 181263,80 грн. в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. ст. 202, 203 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

При цьому, статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 ЦК України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною; випадки, коли залік зустрічних однорідних вимог не допускається, визначені положеннями ст. 602 ЦК України. При цьому чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні (див. постанова Вищого господарського суду України від 16.02.2016 р. у справі №910/17681/15).

Приймаючи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що правочин про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, є правомірним, а тому вважає за необхідне зарахувати зустрічні однорідні (грошові) вимоги відповідача, строк виконання яких настав, та припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 181263,80 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Щодо решти позовних вимог у розмірі у розмірі 2549748,42 грн., суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, визнані відповідачем та такими, що підлягають задоволенню

Разом з цим, відповідач звернувся до суду з клопотанням в якому просить розстрочити виконання рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК, та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання , господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В своєму клопотанні відповідач зазначає, що на теперішній час обсяги реалізації послуг на підприємстві значно скоротилися, суттєво зросли обсяги неплатежів від контрагентів. За період декілька останніх років з підприємства звільнилося майже 150 працівників. Це все відбувається на фоні світової фінансової кризи, а також проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, де у підприємства відповідача раніше була абсолютна більшість замовлень, а саме, приблизно 80% замовлень від загального обсягу виконувалося підприємством відповідача саме на території Донбасу. У зв'язку із вказаними обставинами попит на послуги підприємства (електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи на крупних обєктах, в тому числі, на ТЕС, теплових та атомних електростанціях і т.п) суттєво зменшився, і підприємство зараз знаходиться в скрутному фінансовому стані. Так, згідно фінансової звітності за 2015 року підприємство відповідача отримало значні збитки.

На підтвердження вказаного відповідачем до суду надані копії балансу та звіту про фінансові результати за 2015 рік, копії балансу та звіту про фінансові результати за 1-2-3 квартали 2016 року.

Окрім того, відповідач зазначає, що у зв'язку із тяжким фінансовим станом на підприємстві всі працівники переведені на мінімальну заробітну плату та відповідач докладає зусиль щодо збереження робочих місць.

Разом з тим, відповідач намагається відновити нормальну господарську діяльність, так, зокрема, ТОВ «Електропівденатоммонтаж» уклало договір № 103-16М від 05 жовтня 2016 року із Публічним акціонерним товариством «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування». Згідно із пунктом 3.4. цього договору оплата за відвантажену продукцію відбувається Замовником протягом 45 днів після поставки продукції. Відповідачем вже було поставлено товар у листопаді 2016 року згідно видаткової накладної № 32 від 09.11.2016 на суму 4 134 796,80 грн. (копія видаткової накладної додається). Значна частина від цієї суми складає ПДВ, витрати на виготовлення обладнання, заробітна плата і т.і. Але, згідно розрахунків фінансового планування діяльності підприємства, відповідач очікує надходження платежів згідно із цим договором в період - зима 2016-2017 року.

Приймаючи до уваги вказане, відповідач просить надати розстрочку виконання рішення за наступним графіком: у грудні 2016 року - 509 950,00 грн.; у січні 2017 року - 679 932,00 грн.; у лютому 2017 року - 679 932,00 грн.; у березні 2017 року - 679 934,42 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач довів суду факт наявності виняткових обставини, які ускладнюють чи роблять неможливим виконання прийнятого рішення. На підставі вказаного, суд задовольняє клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення за графіком платежів зазначених у поданому до суду клопотанні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 193, 202, 203 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 530, 601, 602, 612, Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 16, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст 80, ст.ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 181263,80 грн.

Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" про розстрочку виконання рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" (61022, м. Харків, вул. Мироносицька, 16, ) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01036, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (84501, Донецька область, м. Бахмут, вул. П. Лумумби, 97, ) грошові кошти у розмірі 2 549 748,42 грн.

Розстрочити строк виконання рішення наступним чином: у грудні 2016 року - 509950,00 грн., у січні 2017 року - 679932,00 грн.; у лютому 2017 року -679932,00 грн.; у березні 2017 року - 679934,42 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електропівденатоммонтаж" (61022, м. Харків, вул. Мироносицька, 16, ) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01036, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) в особі відокремленого підрозділу "Донбаська електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (84501, Донецька область, м. Бахмут, вул. П. Лумумби, 97, ) судовий збір у розмірі 40965,18 грн.

Видати накази суду після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

справа № 922/1982/16