РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016Справа №910/20023/16
За позовом Державного підприємства "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва"

До Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ"

Про стягнення 1 062 965,28 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Чепурда П.І. (дов. № 786/01-14 від 27.11.2015)

Осадчук Р.М. (дов. № 1/01-14 від 04.01.2016)

від відповідача: Татарченко В.Г. (дов. від 24.06.2016)

В судовому засіданні 07.12.2016, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.11.2016 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (позивач) до Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УкрНДІпроектреставрація" (відповідач) про стягнення 1 062 965,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 7/13-п про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.06.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/20023/16, розгляд справи призначено на 23.11.2016 року.

В судовому засіданні 2311.2016 у справі оголошено перерву до 07.12.2016.

В судове засідання, призначене на 07.12.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013р. між Державним підприємством "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (виконавець/балансоутримувач) та Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом "УкрНДІпроектреставрація" (замовник) укладено Договір № 7/13-п про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг (надалі - Договір), відповідно з п. 1.1. якого виконавець забезпечує обслуговування, утримання, експлуатацію будівель, що знаходяться за адресою: м. Київ, Червонозоряний пр-т., 51 (будівля), а також утримання прибудинкової території, а замовник бере участь у загальних витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт та відшкодовує йому витрати, пов'язані з утриманням приміщення, та комунальні послуги (витрати).

Згідно з п. 1.2. Договору замовник користується нежитловими приміщеннями загальною площею 1 934,5 кв.м., в т.ч.: приміщеннями в Інженерному корпусі будівлі (літер. Е) площею 376,2 кв.м. на сьомому поверсі, площею 378,7 кв.м. на восьмому поверсі, площею 143,5 кв.м. на десятому поверсі, площею 236,0 кв.м. на одинадцятому поверсі та приміщеннями в Лабораторному корпусі будівлі (літер. А) площею 52,9 кв.м. на першому поверсі, площею 390 кв.м. на другому поверсі, площею 195,3 кв.м. на третьому поверсі, площею 161,9 кв.м. на четвертому поверсі (приміщення). Повний перелік приміщень наведений у Додатку 3.

Пунктами 2.2.3., 2.2.4., 2.2.5. Договору сторони погодили, що замовник зобов'язується протягом 5 робочих днів після отримання рахунку вносити плату на рахунок виконавця; у випадку несвоєчасних платежів у термін, встановлений п. 2.2.3. сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення платежу; протягом 5-ти робочих днів після отримання акту надати виконавцю підписаний акт, або мотивовану відмову від підписання акту.

Відповідно до п. 4.1. Договору витрати виконавця за 1 кв.м. площі приміщення у місяць відшкодовуються згідно з підписаним сторонами протоколом угоди про розмір відшкодування вартості комунальних послуг та витрат на утримання нерухомого майна (Додаток 1).

Згідно з протоколом угоди про розмір відшкодування вартості комунальних послуг та витрат на утримання нерухомого майна від 01.06.2013 року вартість відшкодування комунальних послуг на місяць в опалювальний період складає 68 434,87 грн. (з ПДВ), а в неопалювальний період - 34 612,07 грн. (з ПДВ).

Додатковою угодою № 1 від 01.06.2014 року сторони продовжили строк дії Договору до 31.05.2015 року і внесли зміни до розміру відшкодування вартості комунальних послуг, Додатковою угодою № 2 від 01.06.2015 року продовжили строк дії Договору до 31.05.2016 року.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури за період з квітня 2015 року по серпень 2016 року на загальну суму 878 019,09 грн., що підтверджується відповідними супровідними листами.

Крім того, сторонами підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період виставлених рахунків та на таку ж суму.

Відповідачем не було здійснено оплату вартості витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Позивач стверджує, що через неналежне виконання умов Договору № 7/13-п про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.06.2013 року у відповідача виникло зобов'язання оплатити 878 019,09 грн. основного боргу, 18 802,40 грн. 3% річних, 118 180,44 грн. пені та 47 963,35 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у відзив зазначив, що ним не було підписано актів надання послуг, а фактичні витрати позивача на утримання приміщень документально не підтверджені, і заявлені до стягнення суми є необґрунтовані.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем допущено порушення зобов'язання за Договором № 7/13-п про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.06.2013 року, а саме не здійснено оплату вартості витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг на суму 878 019,09 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що строк оплати вартості витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг згідно умов Договору настав, доказів оплати у більшому розмірі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього заборгованість за Договором № 7/13-п про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.06.2013 року в розмірі 878 019,09 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 18 802,40 грн. 3% річних, 118 180,44 грн. пені та 47 963,35 грн. інфляційних втрат, суд повідомляє наступне.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд, з урахуванням умов Договору, фактичних обставин справи, дійшов висновку про обґрунтованість останніх в частині стягнення 18 802,40 грн. 3% річних, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат, за розрахунком суду, підлягає задоволенню в частині стягнення 47 963,35 грн.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, з урахуванням п. 2.2.4. Договору, ст. 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість останнього, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню 118 180,44 грн. пені.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Український державний науково-дослідний та проектний інститут "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" (04070, м. Київ, Контрактова площа, будинок 4, ідентифікаційний код 05482989) на користь Державного підприємства "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ БУДІВЕЛЬНОГО ВИРОБНИЦТВА" (03680, м. Київ, проспект Червонозоряний, будинок 51, ідентифікаційний код 38283024), грошові кошти: 878 019, 09 грн. основного боргу, 18 802,40 грн. 3% річних, 47 963,35 грн. інфляційних втрат, 118 180,44 грн. пені та 15 944, 48 грн. судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.12.2016

Суддя М.О. Лиськов