РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016Справа №910/4768/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акім»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Холдінг»

про стягнення 99882,09 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Зарвій І.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача - Мельник І.І. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Акім» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Холдінг» про стягнення 99882,09 грн. як повернення грошових коштів за товар неналежної якості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2015 позивач придбав у відповідача товар: кран фланцевий моноблочний (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ25 у кількості 6 шт.; кран фланцевий моноблочний (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ100 у кількості 3 шт. та кран фланцевий моноблочний (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ150 у кількості 12 шт. на загальну суму 99882,09 грн., що підтверджується виставленим відповідачем рахунком на оплату замовлення №626 від 14.07.2015 та видатковою накладною №244 від 20.07.2015.

Позивачем зазначений товар було оплачено в повному обсязі 17.07.2015.

Позивач придбав зазначені фланцеві крани для виконання взятих на себе зобов'язань за договорами підряду №12/11/14 та №14-05/15 укладених між ТОВ «Акім» (підрядник) та ДП «Агроцентр ЄвроХім - Україна» (замовник).

09.09.2015 ДП «Агроцентр ЄвроХім - Україна» було проведено перші технічні випробування на технологічній лінії в ході яких було виявлено, що усі встановлені фланцеві крани виготовлені неякісно та мають дефект, а саме крани мають течу по корпусу та пропускають рідину через себе в закритому положенні, про що 09.09.2015 комісією із представників ТОВ «Акім» та ДП «Агроцентр ЄвроХім - Україна» було складено Дефектний акт.

Після виявлення зазначеного дефекту фланцевих кранів, позивач за власний рахунок усунув недоліки робіт по договору підряду та замінив запірну арматуру встановлену на технологічній лінії замовника, а саме зазначені крани фланцеві моноблочні на аналогічну продукцію іншого виробника.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією, з вимогами прийняти товар неналежної якості та здійснити повернення грошових коштів у розмірі 99882,09 грн. Проте зазначена претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 99882,09 грн. у якості повернення грошової суми, що була сплачена позивачем за товар неналежної якості.

В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив додатково стягнути з відповідача штраф у розмірі 19976,41 грн.

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст. 22, 55 Господарського процесуального кодексу України, має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що при передачі кранів покупцеві вони не мали зовнішніх або внутрішніх дефектів.

Крім того зазначив, що згідно із технічною документацією та характеристиками на вказаний товар крани призначені для прокачування холодної та гарячої води, водяного пару, газу, нафтопродуктів, повітря та інших нейтральних речовин. Проте, позивачем зазначені крани були встановлені на технологічну лінію по якій прокачувалась хімічна речовина КАС-32. Дані крани не призначені для використання в хімічній речовині КАС-32, оскільки ця речовина має агресивний хімічний характер і як наслідок під дією вказаної речовини руйнуються металічні поверхні, що призводить до виведення з ладу ущільнення і прокладок.

Відтак вказані дії позивача свідчать про грубе порушення норм і правил використання зазначеної продукції, а також технічної документації та технологічного процесу.

Крім того, вказані факти підтверджуються актом ремонту і випробування кранів від 27.08.2015 складених комісією в складі спеціалістів ремонтної організації - ТОВ «АРС Пром» та виробника - ТОВ «УКСПАР».

З огляду на викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2015 позивач придбав у відповідача наступний товар: кран фланцевий моноблочний, корпус - сталь, куля - нержавіюча сталь (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ25 у кількості 6 шт.; кран фланцевий моноблочний, корпус - сталь, куля - нержавіюча сталь (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ100 у кількості 3 шт. та кран фланцевий моноблочний, корпус - сталь, куля - нержавіюча сталь (Арт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ150 у кількості 12 шт. на загальну суму 99882,09 грн.

14.07.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Холдінг» було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Акім» рахунок на оплату замовлення від №626 на суму 99882,09 грн. у тому числі ПДВ в сумі 16647,02 грн.

Вказаний рахунок було оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2502 від 17.07.2015 на суму 99882,09 грн.

Факт купівлі-продажу товару також підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №244 від 20.07.2015.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень товарів (поставки товарів відповідачу) та підписання між ними видаткових накладних, що не суперечить вимогам ст.181 Господарського кодексу України.

Виходячи зі змісту ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За твердженнями позивача, останній придбав зазначені фланцеві крани для виконання взятих на себе зобов'язань за договорами підряду №12/11/14 та №14-05/15 укладених між ТОВ «Акім» (підрядник) та ДП «Агроцентр ЄвроХім - Україна» (замовник), відповідно до умов яких підрядник зобов'язується за дорученням замовника виконати роботи з виготовлення та монтажу металоконструкцій резервуарів РВС-1000 м3 у кількості 3 шт. з технологічними трубопроводами, та їх доставку, а замовник зобов'язується надати підряднику місце для роботи, передати дозвільну документацію, прийняти об'єкт та закінчені роботи та оплатити роботу в повному обсязі за даним договором.

09.09.2015 Підприємством були проведені перші випробування шарових кранів, які були встановлені TOB «Акім» на технологічній лінії, та складено акт випробувань.

Після запуску складу зберігання та відвантаження рідини на технологічній лінії, було виявлено, що усі встановлені шарові крани, які були придбані позивачем у відповідача, виготовлені неякісно та мають дефект - крани мають течу по корпусу та пропускають рідину через себе в закритому положенні, про що 09.09.2015 комісією, у склад якої були представники позивача та Підприємства, був складений дефектний акт.

Позивач стверджує, що за власний рахунок усунув недоліки робіт за договором підряду та замінив запірну арматуру встановлену на технологічній лінії, а саме крани фланцеві моноблочні на аналогічну запірну арматуру іншого виробника.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2015 позивач надіслав відповідачу претензію №159 від 03.08.2015 з вимогою прийняти товар неналежної якості та здійснити повернення грошових коштів у сумі 96459,66 грн.

Вказана претензія була отримана ТОВ «Пром Холдинг» 22.09.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №482, проте залишена відповідачем без відповіді задоволення, доказів протилежного суду не подано.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано жодних обґрунтованих пояснень стосовного того, яким чином ним було підготовлено та надіслано претензію раніше, ніж були проведені випробування та оформлено дефектний акт.

Крім того, оскільки встановлення технічної характеристики кранів потребує спеціальних знань, які у суду відсутні, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2016 у справі №910/4768/16 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до частини першої статті 47 ГПК України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, також є підставою для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 41 ГПК України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

На вирішення судового експерта були поставлені такі питання:

- чи впливає карбідно-аміачна суміш (КАС-32) на щільність ущільнювача кранів фланцевих шарових моноблочних, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нержавіюча сталь (Арт.ТВV-25F (G)), PN25 ДУ 25, 100, 150?

Якщо так, то чи може цей вплив бути підставою пропуску рідини (КАС-32) через корпус кранів?

- чи витримують крани фланцеві шарові моноблочні, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нержавіюча сталь (Арт.ТВV-25F (G)), PN25 ДУ 25, 100, 150, робочий тиск відповідно до технічної документації?

10.11.2016 до господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/4768/16 та Висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №12883/12884/16-34 від 28.10.2016, в якому судовий експерт дійшов таких висновків:

- карбідно-аміачна суміш (КАС-32) у безпосередньому контакті з частинами (корпуси, прокладки, втулки ущільнювачів…) кранів фланцевих шарових моноблочних TBV-25F (G), PN25 ДУ 25, 100, 150, які виконані з вуглецевої сталі (клас сталі - WCB), відповідно до проведеного аналізу вивченої науково-довідкової інформації, викликає їх досить інтенсивну корозію і тому, не зважаючи на стійкість до середовища ущільнювача, може буди причиною пропускання робочої рідини (КАС-32) через корпус кранів.

- експерт не мав можливості особисто переконатись в якості кранів фланцевих шарових моноблочних (Арт.ТВV-25F (G)), PN25 ДУ 25, 100, 150), але згідно із технічною документацією, крани розраховані на робочий тиск до 2,5 МПа і відповідно до класу герметичності «А», кожен з них піддається перевірці на герметичність за відповідними технічними нормами, в умовах використання їх за призначенням.

Таким чином, судовою експертизою було встановлено, що придбані позивачем у відповідача крани не можуть використовуватися для пропуску робочої рідини (КАС-32).

Слід зазначити, що в ухвалі суду про призначення судової експертизи та у Висновку є описка у назві речовини (КАС-32), а саме, зазначено «карбідно-аміачна суміш», в той час як правильним є «карбамідно-аміачна суміш».

Вказана описка не впливає на результати проведеної судової експертизи, оскільки робоча рідина (КАС-32) є саме карбамідно-аміачною сумішшю.

Позивачем не спростовано того, що крани використовувалися для пропуску робочої рідини (КАС-32).

Відповідачем додано до матеріалів справи акт ремонту і випробування кранів шарових від 27.08.2015, в якому зафіксовано, що крани, які були отримані від ТОВ «Акім» були пошкоджені та мали дефекти внаслідок використання їх не за призначенням, а саме у середовищі КАС-32.

Відповідно до частини першої статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Частиною шостою статті 269 Господарського кодексу України передбачено, що постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Відповідно до частини другої статті 679 Цивільного кодексу України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Позивачем не подано суду належного документального підтвердження того, що недоліки товару були наявні до моменту купівлі кранів, у свою чергу, матеріалами справи та судовою експертизою підтверджено, що крани внаслідок їх використання для пропуску робочої речовини (КАС-32) пошкоджуються.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 99882,09 грн. вартості товару є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення штрафу у сумі 19976,41 грн., оскільки позивачем не доведено, що відповідач поставив товар неналежної якості.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження власних доводів, також не надано жодних підтверджень щодо того, що відповідачем було продано неякісний товар.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 13.12.2016

Суддя Я.В. Маринченко