РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016Справа №910/19406/16

Суддя господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг"

про стягнення 25 797,25 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Марченко Д.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ергопак" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" про стягнення основного боргу в сумі 14 578, 66 грн., 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 11 218, 59 грн. відповідно до договору поставки від 01.04.2013 № Е-10.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судовому засіданні керуючись ст. 55 ГПК України надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить суд стягнути: основний борг в сумі 14 578, 63 грн., 3% річних у сумі 817,76 грн. та інфляційні втрати у сумі 10 400, 86 грн. Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Дана заява відповідає вимогам ГПК України, тому приймається судом.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду було надіслано судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, яка зазначена і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Також, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що свідчить про отримання відповідачем копії ухвали суду від 28.10.2016, у зв'язку з чим, відповідач був повідомлений про розгляд справи судом.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг", далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ергопак", далі Постачальник, було укладено договір поставки № Е-10, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1) Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити на умовах DDP продукцію, згідно з замовленням Покупця та товарно-супровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору.

Постачальник зобов'язується поставити товар на склади магазинів Покупця за адресами та згідно графіка, встановленого у додатку № 2 до Договору (п. 2.1 Договору).

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору Постачальник зобов'язується поставити товар за цінами, погодженими сторонами у Специфікації. Ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого Покупцем товару згідно накладних за Договором.

За поставлений товар, згідно з п. 4.3 протоколу розбіжностей, підписаного сторонами, до Договору, Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за товар після його реалізації кожні 14 календарних днів від дати реалізації товару покупцям магазину, за умови що Покупець раз на два тижні надасть Постачальнику звіт по реалізації товару, який має містити кількість і ціну отриманого товару, кількість і ціну реалізованого товару на дату складання звіту. Якщо Покупець прострочив надання звіту по реалізації товару більш ніж на 5 днів, то строк оплати партії товару переданого Покупцеві складає 30 календарних днів з дати отримання партії товару вказаної у видатковій накладній.

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товар було прийнято представником відповідача, про що свідчать його підпис на кожній видатковій накладній. Відповідач не розрахувався за поставлений товар, звітів про залишок товару позивачу не надав, вимоги про оплату заборгованості за Договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг за видатковими накладними: від 11.02.2014 № Ф00:РН-002998; від 11.02.2014 № Ф00:РН-003003; від 11.02.2014 № Ф00:РН-003006; від 04.03.2014 № Ф00:РН-004913; від 04.03.2014 № Ф00:РН-004911; від 04.03.2014 № Ф00:РН-004909; від 04.03.2014 № Ф00:РН-004908; від 18.04.2014 № Ф00:РН-010904; від 18.04.2014 № Ф00:РН-010906; від 18.04.2014 № Ф00:РН-010921; від 29.04.2014 № Ф00:РН-011707; від 29.04.2014 № Ф00:РН-011712; від 29.04.2014 № Ф00:РН-011724; від 29.04.2014 № Ф00:РН-011727; від 12.05.2014 № Ф00:РН-012591; від 12.05.2014 № Ф00:РН-012647; від 03.06.2014 № Ф00:РН-015607; від 03.06.2014 № Ф00:РН-015609; від 24.06.2014 № Ф00:РН-017929; від 24.06.2014 № Ф00:РН-017936; від 30.09.2014 № Ф00:РН-027020; від 04.11.2014 № Ф00:РН-030322 у розмірі 14 578, 63 грн., який позивач і намагається стягнути.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних в сумі 817,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10 400, 86 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статті 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач надав суду акт звіряння взаємних розрахунків за Договором за період квітень-серпень 2016 року, згідно якого основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.08.2016 становить 14 578,66 грн., акт підписаний двома сторонами.

Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем. Факт отримання товару підтверджується наданими видатковими накладними. Відповідач доказів повної оплати в строки передбачені Договором суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 14 578, 63 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як мало місце прострочення оплати за Договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 817, 76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10 400,86 грн. по кожній видатковій накладній окремо за весь період прострочення також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг", згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.12.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 821, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг", 03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 15, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак", 08154, Київська область, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, буд. 36, , основний борг у сумі 14 578, 63 грн., 3% річних у сумі 817, 76 грн., інфляційні втрати у сумі 10 400, 86 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 14.12.2016

Суддя Ю.О.Підченко