ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"15" грудня 2016 р. Справа № 926/1154/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» м.Чернівці

до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області

про оскарження дій головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 02.11.2015 року у справі №926/1154/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» м.Чернівці

до Чернівецької міської ради м.Чернівці

про розірвання договору № 135 про пайову участь
Суддя Гушилик С.М.

За участю представників:

Від скаржника(позивача): ОСОБА_1 представник (дов. від 23.07.15р.)

Від ГУ ДКСУ у Чернівецькій області: ОСОБА_2 головний спеціаліст (дов.№5 від 05.02.16р).

Від боржника (відповідача): ОСОБА_3 заступник начальника управління (дов. №01/02-18/3229 від 08.12.15р.)

ВСТАНОВИВ: Рішенням господарського суду Чернівецької області від 13.10.2015 року у справі №926/1154/15 задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс», розірвано договір №135 про пайову участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернівці від 12.11.2010 року та стягнуто з Чернівецької міської ради м. Чернівці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» судовий збір в сумі 1218 грн. На виконання зазначеного рішення господарського суду Чернівецької області 02.11.2015 року видано наказ.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач оскаржив його до апеляційної інстанції. Проте, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 року зазначену апеляційну скаргу було повернуто скаржнику без розгляду.

14.11.2016р. на адресу господарського суду надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» (вх.№3957) на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (далі ГУ ДКСУ у Чернівецькій області) щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 02.11.2015 року №926/1154/15 та просить зобов'язати ГУ ДКСУ у Чернівецькій області прийняти до виконання наказ господарського суду Чернівецької області від 02.11.2015 року №926/1154/15.

В обґрунтування своїх вимог стягувач посилається на те, що 21.10.2016 року звернувся з заявою до ГУ ДКСУ у Чернівецькій області про виконання рішення суду. Однак, 07.11.2016 року на адресу ТОВ «Чернівціавтотранс» надійшов лист про повернення без виконання наказу господарського суду від 02.11.2015 року по справі № 926/1154/15 з мотивів не укладення між Чернівецькою міською радою та ГУ ДКСУ у Чернівецькій області договору на розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також відсутності у ГУ ДКСУ у Чернівецькій області відкритих рахунків на ім'я Чернівецької міської ради.

Ухвалою суду від 14.11.2016 року скаргу призначено до розгляду на 30.11.2016 року.

Перед початком судового засідання, 30.11.2016 року, представник ГУ ДКСУ у Чернівецькій області подав заперечення на скаргу, в якому зазначає, що Чернівецька міська рада в них не обслуговується та відсутні відкриті рахунки з яких можливо списати кошти.

У свою чергу, Чернівецька міська рада подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні скарги, також посилається на те, що вона не обслуговується в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, а відтак відсутні рахунки в даному органі казначейства.

30.11.2016 року судом оголошено перерву до 15.12.2016 року.

У судовому засіданні, 15.12.2016 року, представники сторін підтримують свої вимоги в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (далі - ГУ ДКСУ у Чернівецькій області), дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної скарги і вирішення спору по суті, суд встановив, що зазначену скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

ТОВ «Чернівціавтотранс» 21.10.2016 року звернулося до ГУ ДКСУ у Чернівецькій області із заявою про виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 13.10.2016 року по справі №926/1154/15.

ГУ ДКСУ у Чернівецькій області листом від 04.11.2016 року №12-17/404-5882 повернуло на адресу стягувача зазначений наказ, посилаючись на те, що Чернівецька міська рада не уклала договір на розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, при цьому у ГУ ДКСУ у Чернівецькій області відсутні відкриті рахунки на імя Чернівецької міської ради. Разом з тим зазначив, що в управлінні ДКСУ у Чернівецькій області є відкриті рахунки Виконавчого комітету Чернівецької міської ради (код 04062216, м. Чернівці, Центральна площа, 1).

Повернення без виконання наказу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною скаргою в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Враховуючи положення ст.115 ГПК України, яким встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи вище викладене, центральним органом виконавчої влади є Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 та підпунктів 2, 7 пункту 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядку) органи Державної казначейської служби України вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку; під час виконання виконавчих документів органи казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання та вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Враховуючи постанову Верховного Суду України від 08.07.2015 року у справі №3-316гс15 державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Отже, стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Згідно п.15 Порядку дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Казначейства або суду. При цьому у даній нормі права не вказано до якого суду оскаржуються дії органів Казначейства та не визначено порядок такого оскарження.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи пп.1 п.9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства; - подано особою, що не має відповідних повноважень; пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.

Отже, наведений у пп.1 п.9 Порядку перелік тих чи інших обставин, що можуть бути підставою повернення виконавчого документу стягувачеві, не є вичерпним. Разом з тим, інші підстави мають бути чітко встановлені будь-якою правовою нормою, і підстави ці підлягають лише обмеженому (вузькому), а не розширеному тлумаченню, оскільки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що ГУ ДКСУ у Чернівецькій області не зверталося до суду із заявою відповідно до пп.2 п.4 та пп.2, 7 п.5 Порядку. У своєму листі №12-17/404-5882 від 04.11.2016 року ГУ ДКСУ у Чернівецькій області не зазначило обґрунтованих підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. У звязку з чим, ГУ ДКСУ у Чернівецькій області не вжило всіх заходів щодо виконання рішення суду.

Оскільки у боржника, відсутні власні розрахункові рахунки, що вбачається з листів органів державної казначейської служби. Тому виконання рішення суду повинно бути здійснено за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду і має виконуватися зазначений наказ саме Державною казначейською службою України, в особі територіальних органів на місцях, в даному випадку - Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Враховуючи викладене, вимоги скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» у порядку ст.121-2 ГКП України на дії ГУ ДКСУ в Чернівецькій області по виконанню наказу суду від 02.11.2015 року по справі №926/1154/15 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2, Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціавтотранс» у порядку ст.121-2 ГКП України на дії ГУ ДКСУ в Чернівецькій області по виконанню наказу суду від 02.11.2015 року по справі №926/1154/15 задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати незаконними дії Головного управління казначейської служби України у Чернівецькій області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 02.11.2015 року по справі №926/1154/15.

3. Зобовязати Головне управління казначейської служби України у Чернівецькій області прийняти до виконання наказ господарського суду Чернівецької області від 02.11.2015 року по справі №926/1154/15.

Суддя С.М.Гушилик