номер провадження справи 33/33/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 Справа № 908/1234/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача: Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

про стягнення суми,

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Корсун В.Л., Проскуряков К.В.
Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:
від позивача: Єгоров В.С. довіреність № 14-137від 13.05.2014 р.

від відповідача: Ковальська Я.М. довіреність № 224/20-19 від 11.07.2016 р.

Саржинська О.А. довіреність № 226/20-19 від 11.07.2016 р.

ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Концерну Міські теплові мережі заборгованості за договором № 1Н на постачання природного газу за регульованим тарифом від 23.09.2011 р. в розмірі 17 053 249,21 грн., з яких: 3 856 411,96 грн. сума основного боргу, 10 492 819,60 грн. сума пені, 345 969,71 грн. сума втрат від інфляції та 2 358 047,94 грн. сума 3% річних.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та Концерном «Міські теплові мережі» договору № 1Н на постачання природного газу за регульованим тарифом, ПАТ «Запоріжгаз» було поставлено відповідачу протягом жовтня 2011р. - серпня 2012 р., а відповідачем прийнято природного газу на загальну суму 398 820 837,96 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за зазначений період. За доводами позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки природного газу, станом на 24.01.2013 р. у останнього обліковується сума основного боргу в розмірі 3 856 411,96 грн. Також зазначає, що 31.10.2012 р. між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було укладено договір про відступлення правова вимоги № 14/6706/12, відповідно до умов якого Первісний кредитор (ПАТ «Запоріжгаз») передав, а новий кредитор (ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») прийняв на себе право вимоги до боржника - Концерну «Міські теплові мережі» за договором на постачання природного газу №1Н від 23.09.2011 р. в сумі 82 178 845,96 грн. Невиконання відповідачем умов Договору щодо оплати отриманого природного газу, за твердженням позивача, є підставою для покладення на нього зобов`язання по оплаті на користь позивача суми пені в розмірі 10 492 819,60 грн., суми встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 345 969,71 грн., а також трьох процентів річних в сумі 2 358 047,94 грн. Посилаючись на приписи статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 231 ГК України та умови договору на постачання природного газу та договору про відступлення права вимоги, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.04.2013 р. порушено провадження у справі № 908/1234/13, розгляд якої призначено на 15.05.2013 р.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою суду від 15.05.2013 р. розгляд справи було відкладено до 03.06.2013 р.

Ухвалою суду від 03.06.2013 р. на підставі ст. 79 ГПК України було зупинено провадження у справі № 908/1234/13 до вирішення пов`язаної з нею справи № 910/8850/13 за позовом Концерну „Міські теплові мережі" до ПАТ „НАК „Нафтогаз України" про примусове виконання обов`язку в натурі.

25.08.2016 р. в господарський суд Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивача у справі) надійшла письмова заява (вих. № 14/2-7629-1 від 20.08.2016 р.) про поновлення провадження у справі № 908/1234/13, у зв`язку із усуненням обставин, що стали підставою для зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.08.2016 р. поновлено провадження по справі № 908/1234/13 з 27.09.2016 р., розгляд справи призначено на 27.09.2016 р.

У зв`язку з невиконанням позивачем вимог суду щодо надання додаткових доказів, ухвалою від 27.09.2016 р., на підставі ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору продовжено на 15 днів до 17.10.2016р., розгляд справи відкладено на 13.10.2016 р.

З огляду на ненадання представником позивача витребуваних судом додаткових доказів та пояснень, у судовому засіданні 13.10.2016р. оголошувалася перерва до 17.10.2016р.

У зв`язку із невиконанням сторонами вимог суду щодо надання витребуваних документів та неможливістю розгляду справи по суті по наявним матеріалам, враховуючи складність справи № 908/1234/13, а також, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, визначено колегіальний розгляд справи і Протоколом автоматичного розподілу визначення складу колегії суддів від 17.10.2016р. справу передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Корсун В.Л., Проскуряков К.В.

Ухвалою суду від 17.10.2016 р. справу № 908/1234/13 прийнято до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Корсун В.Л., Проскуряков К.В., розгляд справи призначено на 15.11.2016 р.

В судовому засіданні 15.11.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 13.12.2016 р.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та вказує, що на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача була погашена наступним чином: 31,25 грн. - 05.02.2013р. згідно ст. 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» за природний газ 2012р. дог. 14/67/12 від 31.10.2012р.; 1 946,38 грн. - 28.02.2013р. згідно ст. 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» за природний газ 2012р. дог. 14/6706/12 від 31.10.12р.; 282 851,61 грн. - 30.01.2013р. згідно ст. 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» за природний газ 2012р. дог. 14/6706/12 від 31.10.12р.; 1 418 889,49 грн. - 31.01.2013р. згідно ст.3 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» за природний газ 2012р. дог. 14/6706/12 від 31.10.12р.; 2 152 693,23 грн. - списанням на підставі Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку». Зазначає, що Вищим господарським судом України було прийнято постанову від 21.09.2015 р., якою залишено без змін рішення господарського суду м. Києва від 03.03.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 р. у справі №910/8850/13, якими зобов`язано ПАТ «НАК «Нафтогаз України» провести списання заборгованості Концерну «МТМ» в сумі 2 152 693,23 грн. відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

Не погоджуючись з заявленими до стягнення штрафними санкціями, відповідач вказує, що позивачем при нарахуванні сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, не враховано умови договору №535/517з від 05.12.2012р. «Про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування». За твердженням відповідача, умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів з погашення заборгованості з різниці в тарифах, даним договором змінено порядок сплати за природний газ спожитий в 2012 році за договором від 23.09.2011р. №1Н та відступлений за правом вимоги позивачу, а також змінювалися строки виконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем, які виникли на підставі договору на постачання природного газу.

В додаткових поясненнях відповідач звертає увагу на невизначеність обсягу прав та недійсність вимог, переданих за договором про відступлення права вимоги. Вказує, що всупереч приписам ст.ст. 638 та 514 ЦК України, ст. 180 ГК України, при укладенні договору №14/6706/12 від 31.10.2012 р. про відступлення права вимоги сторонами не визначено обсяг прав, які передані іншому кредиторові - суму штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, які б існували на момент переходу права вимоги. Також наголошує, що згідно з висновками, викладеними в постанові Вищого господарського суду України від 21.09.2015 р. у справі №910/8850/13, сума 2 152 693,23 грн. була в установленому порядку погоджена та правомірно списана, датою списання є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання 05.11.2012 р. Відносно суми 1 703 718,73 грн., вказує, що зазначені кошти сплачені в порядку ст. 3 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік», оскільки надійшли від районних в м. Запоріжжі УПЗЗН в якості субвенцій (пільг, субсидій) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій». За твердженням відповідача, вказані кошти перераховані ним позивачу платіжними дорученнями № 1019 від 30.01.2013р., № 1053 від 31.01.2013р., №1184 від 05.02.2013р., № 2260 від 28.02.2013р., копії яких надано до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 13.12.2016р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 13.12.2016р. проти позовних вимог заперечили в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов та наданих суду додаткових поясненнях. До початку судового засідання від відповідача надійшли додаткові докази, зокрема, копії актів звіряння розрахунків з УПСЗН районів міста Запоріжжя.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

В судовому засіданні 13.12.2016 р. прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (постачальник) та Концерном "Міські теплові мережі" (споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 1Н (надалі Основний договір).

Пунктом 1.1 Основного договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 27.09.2011р.) визначено, що постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для виробництва теплової енергії населенню та релігійним організаціям, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і надання послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 4.6 Основного договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 27.09.2011р., оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовим або плановим платежем із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За змістом пункту 6.2.2 Основного договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з жовтня 2011 року по серпень 2012 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" поставило Концерну "Міські теплові мережі" природного газу на 398 820 837,96 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу.

Однак в порушення умов договору споживач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого газу, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 82 178 845,96 грн.

В подальшому, 31.10.2012 р. між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор) укладено договір № 14/6706/12 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора Концерну "Міські теплові мережі" за договором на постачання природного газу № 1Н від 23.09.2011 р. у сумі 82 178 845,96 грн.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги передбачено, що крім передачі права вимоги оплати спожитого газу за вищевказаним зобов`язанням до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за зазначеним вище договором.

Відповідно до пункту 2.4. договору про відступлення права вимоги, сторони договору здійснюють розрахунки за цим договором на визначену в пункті 1.1. договору суму права вимоги, переданого від первісного кредитора новому кредитору шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно статті 601 Цивільного кодексу України.

За доводами позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором на постачання природного газу, станом на 24.01.2013 р. у останнього обліковується сума основного боргу в розмірі 3 856 411,96 грн., що є підставою для покладення на нього додаткової відповідальності у вигляді передбачених Основним договором та законом санкцій.

Позовні вимоги про стягнення з Концерну Міські теплові мережі заборгованості за договором № 1Н на постачання природного газу за регульованим тарифом від 23.09.2011 р. в розмірі 17 053 249,21 грн., з яких: 3 856 411,96 грн. сума основного боргу, 10 492 819,60 грн. сума пені, 345 969,71 грн. сума втрат від інфляції та 2 358 047,94 грн. сума 3% річних, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішень суду.

Нормами статті 509 цього ж Кодексу встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання, згідно статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, на виконання умов укладеного між сторонами договору № 1Н від 23.09.2011 р. Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» було поставлено протягом жовтня 2011 р. - серпня 2012 року, включно, природний газ, а відповідачем прийнято за вказаний період природний газ на загальну суму 398 820 837,96 грн.

Факт поставки природного газу та його приймання відповідачем підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які знаходяться в матеріалах справи.

За доводами позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки природного газу, станом на 24.01.2013 р. у останнього обліковується сума основного боргу в розмірі 3 856 411,96 грн. Вказує, що несвоєчасність сплати відповідачем вартості спожитого природного газу є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За приписами статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені.

Як передбачено статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас в статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, окремою та обов`язковою підставою (умовою) застосування до учасника господарських відносин відповідальності за порушення зобов`язання є наявність вини, яка, у розумінні вищевказаної норми, полягає у невжитті особою всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

30.10.2012 р. набув чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" від 06.09.2012р., який визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром", та вирішує питання заборгованості перед соціальними фондами, заборгованості за природний газ, електричну та теплову енергію, водопостачання та водовідведення шляхом її списання та встановлює механізм такого списання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1221 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами Кабінет Міністрів України утворено Державний концерн "Укроборонпром" з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком, в перелік яких, серед інших, увійшли Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра", Державне підприємство Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 та Концерн "Міські теплові мережі".

Згідно з пунктами 1, 5 частини 1 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" підлягає списанню зокрема:

- заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за теплову енергію і природний газ та послуги з його транспортування перед підприємствами, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, та суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірніми компаніями (підприємствами), яка обліковувалася станом на 01.09.2012 і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом;

- заборгованість підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, перед суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, в межах сум, списаних учасникам процедури списання підприємствам оборонно-промислового комплексу, яка виникла станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб`єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб`єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення, у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов`язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Судом встановлено, що на виконання Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" наказом № 780 від 02.11.2012 р. Концерном "Міські теплові мережі" створено комісію з питань списання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу, яка визначила належні до списання суми заборгованості за договорами на постачання теплової енергії з підприємствами оборонно-промислового комплексу (в тому числі встановленої рішеннями суду) та склала відповідні акти звірки обсягів дебіторської заборгованості за теплову енергію, що утворилася на 01.09.2012 р.

З актів звірки, які погоджені Концерном "Міські теплові мережі" та підприємствами оборонно-промислового комплексу вбачається, що списанню підлягає 6 750 736,22 грн., з яких 2 152 693,23 грн. є заборгованістю, на яку ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" отримало право за договором про відступлення права вимоги №14/6706/12 від 31.10.2012 р.

Так, відповідно до актів звіряння щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилась станом на 01.09.2012р. та не погашена, станом на 30.10.2012р. визначено, що списанню підлягає заборгованість за теплову енергію на загальну суму 6 750 736,22 грн., яка підтверджена рішеннями господарських судів у справах № 5009/2849/12 від 28.09.2012р, № 25/65/10 від 19.05.2010р., № 25/5009/2237/11 від 14.06.2011р., № 5009/424/12 від 17.02.2012р., договором № 753 від 01.08.2002р. про постачання теплової енергії в гарячій воді та актами приймання-передачі теплової енергії від 31.01.2012р., від 31.08.2012р., від 31.03.2012р., від 29.02.2012р., рішеннями господарських судів у справах №28/216/08 від 10.05.2008р., № 13/233/09 від 23.07.2009р. Також зазначеними рішеннями підтверджено, що заборгованість за теплову енергію виникла до 01.09.2012р. Актами звіряння щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилася на 01.09.2012р. та не погашена станом на 30.10.2012р. Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра", Державного підприємства Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 визначено, що підлягає списанню заборгованість за теплову енергію на загальну суму 2 152 693,23 грн., яка підтверджена рішеннями господарських судів у справах № 5009/785/12 від 06.04.2012, № 5009/424/12 від 17.02.2012, та поточна заборгованість за договором купівлі-продажу теплової енергії від 01.01.2011 № 303038 на загальну суму 41457,06 грн.

Також, господарськими судами у справі № 5009/785/12 встановлено, що у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" Казенним підприємством "Науково-виробничий комплекс "Іскра" створено комісію зі списання заборгованості (наказ від 31.10.2012р. №1888, протокол № 1 від 02.11.2012р.). Після визначення обсягів та періоду заборгованості, що підлягає списанню, Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра" та Концерн "Міські теплові мережі" 05.11.2012р. погодили і підписали акт звіряння дебіторської та/або кредиторської заборгованості за теплову енергію, що утворилася станом на 01.09.2012 р. До цієї заборгованості також увійшла і спірна заборгованість у сумі 2 111 236,17 грн.

Господарські суди у справі № 5009/785/12 встановили, що вказаний акт звіряння погоджений і підписаний учасниками процедури списання та складений у відповідності до вимог закону, він є підставою для списання спірної заборгованості відповідно до статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку". Зобов`язання Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" перед Концерном "Міські теплові мережі" щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергії у розмірі 2 111 236,17 грн. припинилось 05.11.2012р. у зв`язку зі списанням спірної суми заборгованості за взаємно погодженим актом звіряння.

На виконання вимог Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", Концерн "Міські теплові мережі" направив ПАТ "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" листи від 26.12.2012р. №6714/13, від 13.02.2013р. № 752/13, від 19.03.2013р. № 1492/20-11 та від 25.03.2013р. №1621/1/13, з актами звіряння щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилася на 01.09.2012 та не погашена станом на 30.10.2012р., та просив погодити до списання суму 2 152 693,23 грн. Вказані листи залишені ПАТ "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" без задоволення.

Наведені обставини були предметом дослідження судів всіх інстанцій у господарській справі № 910/8850/13.

Так, за результатом нового розгляду справи № 910/8850/13 Господарський суд міста Києва своїм рішенням від 03.03.2015р., яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2015р., позов задовольнив повністю та зобов`язав відповідача провести списання заборгованості Концерну "Міські теплові мережі" в сумі 2 152 693,23грн. відповідно до Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

За приписами частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість Концерну "Міські теплові мережі" в сумі 2 152 693,23 грн. відповідно до Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" є списаною з 05.11.2012р. - дати підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

При цьому суд звертає увагу, що заборгованість Концерну "Міські теплові мережі" перед ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" з оплати вартості поставленого з жовтня 2011 року по серпень 2012 року природного газу вже була наявна станом на 01.09.2012р., а на момент укладення між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (первісний кредитор) та ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор) договору № 14/6706/12 про відступлення права вимоги від 31.10.2012р. вже набув чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

В силу статті 514 Цивільного кодексу України із заміною кредитора у зобов`язанні до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, оскільки заміна кредитора в зобов`язанні не змінює основного зобов`язання та моменту його виникнення, укладання договору відступлення права вимоги також не змінює періоду виникнення заборгованості Концерну "Міські теплові мережі" за природний газ. При цьому Закон України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" не містить умов про залежність виникнення (утворення) заборгованості перед конкретним підприємством газопостачання, та не встановлює умов, яким конкретно підприємством газопостачання заборгованість повинна бути списана. Однак, обов`язковою умовою для можливості реалізації права на списання заборгованості за цим Законом є те, що така заборгованість має бути не погашена на дату набрання чинності Законом.

Також судом було встановлено, що 05.12.2012 р. між сторонами по даній справі та Територіальним органом Казначейства у Запорізькій області, Головним фінансовим управлінням Запорізької облдержадміністрації, Департаментом фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради, Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради укладено договір № 535/517з «Про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади та місцевого самоврядування».

Предметом даного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до ст. 23 Закону України Про державний бюджет на 2012 рік та Постанови КМ України від 11.06.20.12 №517 Про затвердження порядку та умов надання у 2012 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади та місцевого самоврядування .

Розділом 2 п. 8 вказаного договору сторони встановили, що Концерн «Міські теплові мережі» (сторона п`ята) перераховує на рахунок НАК Нафтогаз України (сторона шоста) кошти у сумі 78 322 434,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 053 739,00 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2012 рік згідно з договором від 30.10.2012 р. № 14/6706/12.

За умовами п.11 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов`язалися: п.2) не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; п.3) перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок, а сторона остання на оплату податкових зобов`язань перед бюджетом та на її поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Ощадбанк» для подальшого спрямування цих коштів на проведення розрахунків з постачальником імпортного газу.

Відповідно до п. 14 Договору про організацію розрахунків договір набирає чинності з моменту його підписання усіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору № 1Н від 23.09.2011 року.

Згідно підпункту 9 розділу «Порядок проведення розрахунків» договору про організацію взаєморозрахунків сторона остання (НАК «Нафтогаз України) перераховує кошти на сплату податкових зобов`язань перед бюджетом та на її поточний рахунок, відкритий в ПАТ «Ощадбанк», для проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу у сумі 78 322 434,00 грн.

На виконання умов договору про організацію взаєморозрахунків за газ спожитий у 2012 році згідно договору № 1Н від 23.09.2011р. №14/6706/12 були перераховані грошові кошти за рахунок субвенцій з державного бюджету в сумі 78 322 434,00 гри., у т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 07.12.2012р. з відповідним призначенням платежу (арк. справи 68, том 2).

Отже, розрахунок за природний газ за Основним договором та заборгованість за яким були відступлено за договором уступки права вимоги відбувся в порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

Пунктом 16 договору про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Згідно з Статутом Концерну «Міські теплові мережі» підприємство надає послуги, реалізує свою продукцію, майно за цінами і тарифами, затвердженими органами місцевого самоврядування, а у випадках, передбачених законодавчими актами України - за державними тарифами або на договірній основі.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону «Про житлово-комунальні послуги», у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов`язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, фінансуються за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету (ч.5).

Статтею 8 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених Законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Статтею 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2012 р. № 517 затверджено Порядок та умови надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Зазначений Порядок та умови визначають механізм перерахування і надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі заборгованість)

(п. 1.1 Порядку).

Згідно з п. 4 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію, на підставі довідки, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є територіальні органи Казначейства; Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, обласні, міські у м. Києві та Севастополі фінансові управління, фінансові управління районних, районних у м. Києві та

м. Севастополі держадміністрацій чи структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад (далі місцеві фінансові органи); надавачі послуг; Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; суб`єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії (далі енергопостачальники); державне підприємство «Енергоринок»; енергогенеруючі компанії та їх кредитори постачальники вугільної продукції; державне підприємство «Вугілля України»; вугледобувні підприємства; Держрезерв. Кількість сторін договору про організацію взаєморозрахунків є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до бюджету коштів у сумі, необхідній для її погашення. Учасниками розрахунків можуть бути підприємства, установи, організації та інші суб`єкти господарювання незалежно від форми власності. Із суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій).

Відповідно до абз. 3 п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» розрахунки провадяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

На виконання приписів вказаного Порядку 29.01.2013р., 30.01.2013р., 31.01.2013р., 27.02.2013р. на підставі узгоджених актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги по теплопостачанню, від районних у місті Запоріжжі Управлінь праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради надходили грошові кошти на загальну суму 1 703 718,73 грн., які наступного дня після їх надходження були перераховані позивачу з відповідним призначенням платежу, що підтверджується платіжними дорученнями № 1019 від 30.01.2013р., № 1053 від 31.01.2013р., № 1184 від 05.02.2013р., № 2260 від 28.02.2013р. (арк. справи 9-12, том 3).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що розрахунок за спожитий відповідачем протягом спірного періоду природний газ на загальну суму 1 703 718,73 грн. було здійснено в порядку, визначеному нормами Постанов КМУ № 20 та ст. 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік».

Слід зазначити, що отримання від відповідача коштів, перерахованих на виконання Постанови КМУ України № 20 та Постанови КМУ № 517, а також на виконання умов договору про організацію взаєморозрахунків №535/517з від 05.12.2012р. позивачем не заперечується. Згідно наданого до матеріалів справи Акта звірки розрахунків за період з 01.10.2012р. по 31.03.2013р. по договору № 14/6706/12 від 31.03.2013р., заборгованість в сумі 78 322 434,00 грн. та 1 703 718,73 грн. є погашеною. За змістом Акта звірки, станом на 31.03.2013 р. обліковується сума заборгованості в розмірі 2 152 693,23 грн., яка, як встановлено судом, є списаною на підставі Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що з огляду на те, що сума 2 152 693,23 грн. була в установлено порядку погоджена та правомірно списана, а також на те, що укладенням договору про організацію взаєморозрахунків №535/517з від 05.12.2012 р., на виконання якого в подальшому відповідачем на рахунок позивача перераховано за рахунок коштів субвенції з державного бюджету вартість спожитого протягом жовтня 2011р. серпня 2012р. природного газу за договором від № 1Н від 23.09.2011р., позивач та відповідач припинили зобов`язання по сплаті коштів за період, визначений позивачем для нарахування пені, 3% річних та інфляційних.

Як вже зазначалося вище, за приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, для застосування судом наслідків, передбачених ст. 611 ЦК України та частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата за поставлений газ була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Разом з цим, як вбачається з укладеного між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, строк виконання зобов`язання за цим договором пов`язаний з моментом перерахування територіальним органом Казначейства грошових коштів з державного бюджету, тому Концерн «Міські теплові мережі» було позбавлене можливості впливати на здійснення розрахунків за поставлений природний газ.

Враховуючи те, що відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ, з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері постачання та реалізації енергоносіїв та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність в енергетичній галузі, суд вважає доведеним факт відсутності у діях Концерну «Міські теплові мережі» вини у простроченні платежів за газ, що згідно ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України позбавляє позивача права застосовувати до відповідача додаткові санкції.

За таких обстави, прострочення оплати на умовах укладеного договору про організацію взаєморозрахунків відповідачем не допущено, а розрахунки за поставлений газ відбулися у порядку та строки, передбачені вказаним договором.

При цьому суд вважає необхідним відзначити, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків змінено лише умови та строки оплати поставленого природного газу за Договором, а не укладено нове зобов`язання про поставку природного газу, тому в даному випадку не йде мова про новації в розумінні частини 2 статті 604 ЦК України.

Також суд звертає увагу, що договором про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання цього договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з відсутністю прострочення оплати за отриманий природний газ за Основним договором та договором про організацію взаєморозрахунків.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду України від 10.02.2016р. у справі №902/1652/13, від 11.11.2015р. у справі № 927/1733/14, від 16.09.2015 у справі №917/2520/14, від 01.07.2015р. у справі №924/1230/14, від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 30.09.2014 р. у справі №922/2339/13, від 30.09.2014р. у справі №5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 09.09.2014 р. у справі №50011-35/1533-2012-19/522-2012, від 09.09.2014 р. у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012. Висновок Верховного суду України відповідно до статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку, за наведених у позовній заяві підстав, а також з огляду на надані сторонами докази, позовні вимоги не є обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Отже, суд у задоволенні позову відмовляє повністю.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ) до Концерну «Міські теплові мережі» (м.Запоріжжя) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 16.12.2016 р.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя В.Л. Корсун

Суддя К.В. Проскуряков