ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року Справа № 904/9495/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Кузнецова В.О.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

від скаржника: Коробов І.О., представник,довіреність № 7/10-665 від 31.05.2016 року;

інші представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2016р. у справі №904/9495/16

за позовом позивача-1: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

позивача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Міський інформаційно-аналітичний центр", м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2, м. Кам'янське Дніпропетровської області

відповідача-3: ОСОБА_3, м. Кам'янське Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецька Ірина Валеріївна, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.16р. (суддя Євстигнеєва Н.М.) повернуто позовну заяву без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивачем на надано доказів оплати судового збору у встановленому законом розмірі та не надано належних доказів направлення позовної заяви з додатками до неї на адресу відповідачів та третьої особи.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Дніпропетровська міська рада, звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що позивач у позовній заяві посилається на порушене його переважне право на купівлю частки у статутному капіталі товариства; заявляє вимогу про переведення на нього прав покупця частки у статутному капіталі товариства. Подання позивачем платіжного доручення про внесення на депозитний рахунок суду грошової суми, яка була сплачена під час дії попередніх реквізитів відповідного рахунку суду не визначається ст. 63 ГПК України як підстава для повернення позовної заяви (позивачем було внесено кошти на депозитних рахунок суду під час дії інших реквізитів даного рахунку). Тому суд, прийнявши таку позовну заяву, повинен ухвалою, з урахуванням приписів ч.ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, зобов'язати позивача подати у визначений судом строк оригінали відповідних документів, і тільки в разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом документів, необхідних для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду на підставі, зокрема, ч. 1 ст. 81 ГПК України.

На підтвердження виконання вимог ст. 56, 57 ГПК України в частині направлення іншим учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, позивачами надано опис поштового вкладення з відміткою поштового штемпеля з якого вбачається факт відправлення іншим учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, однак суд першої інстанції зазначеного не врахував і зробив невірний висновок про недоста тність доказів про направлення матеріалів іншим особам.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду.

Відповідачі та третя особа не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України. Відзив на апеляційну скаргу не наданий.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснень до неї, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, колегією суддів встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровська міська рада та Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради звернулися до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просять:

1. Визнати недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Міський інформаційно-аналітичний центр" від 21.08.2014, яким ухвалено та затверджено відмову департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від переважного права по придбанню частки ТОВ "Міський інформаційно-аналітичний центр".

2. Перевести на Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради права та обов'язки покупця частки у статутному фонді (капіталі) товариства з обмеженою відповідальністю "Міський інформаційно-аналітичний центр", яка складає 60 %, що становить 4500,00 грн. за договором купівлі-продажу від 21.08.2014 укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1289.

Розглянувши позовні матеріали господарським судом першої інстанції було прийнято ухвалу про повернення позовної заяви, саме яка є предметом оскарження.

Отже, вирішуючи питання щодо відповідності оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства України, колегія суддів виходила з наступного:

Згідно з вимогами ст.ст. 54 - 57 ГПК України, позовна заява має відповідати певній формі та бути направлена іншим учасникам справи з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Позивач у позовній заяві зазначає про його порушене переважне право на купівлю частки у статутному капіталі товариства; заявляє вимогу про переведення на нього прав покупця частки у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ч. 4 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'я вити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Таким чином, за приписами ст. 1 Закону України "Про судовий збір" та ч. 4 ст. 362 ЦК України слід зробити висновок, що підстави оплати зазначених в цих нормах сум є різними. Грошова сума, яка вноситься на депозитний рахунок суду не відноситься до суми судового збору. Не можна її і віднести, навіть, і до судових витрат, оскільки ця сума є фактично (в разі задоволення позову) оплатою за угодою про відчуження частки у статутному капіталі юридичної особи.

Наведений у ч. 1 ст. 63 ГГІК України перелік підстав є вичерпним і розширенному тлумаченню не підлягає. Це означає також, що будь-які інші порушення в оформленні позовної заяви та доданих до неї документів не можуть бути підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Подання позивачем платіжного документу про внесення на депозитний рахунок (не судового збору) суду грошової суми, яка була сплачена під час дії попередніх реквізитів відповідного рахунку суду не визначається ст. 63 ГПК України як підстава для повернення позовної заяви (позивачем було внесено кошти на депозитних рахунок суду під час дії інших реквізитів даного рахунку). Тому суд, прийнявши таку позовну заяву, повинен з урахуванням приписів ч.ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, зобов'язати позивача подати у визначений судом строк оригінали відповідних документів, і тільки в разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом документів, необхідних для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду на підставі, зокрема, ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Ухвалу про повернення позовної заяви місцевий суд зокрема аргументував тим, що у якості доказу дотримання вимог ст. 56, 57 ГПК України, позивачем надано лише опис вкладення, що суперечить ч. 1 ст. 56 ГГІК України, оскільки не доводить факту відправки поштової кореспонденції.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п. 19 Постанови кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлен ня з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірни ках і проставити відбиток календарного штемпеля, Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер пошто вого відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, наявність на описі вкладення календарного штемпеля поштового відділення є доказами відправлення такого листа.

Відповідно до абз. 6 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтве рджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на ст. 63 ГПК України. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

На підтвердження виконання вимог ст. 56, 57 ГПК України в частині направлення іншим учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, позивачами надано опис поштового вкладення з відміткою поштового штемпеля з якого вбачається факт відправлення іншим учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, однак суд першої інстанції зазначеного не врахував і зробив невірний висновок про недоста тність доказів про направлення матеріалів іншим особам.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2016р. у справі №904/9495/16 є такою, що не відповідає нормам процесуального законодавства, у зв'язку з чим ця ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду для розгляду.

Керуючись ст.ст. 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2016р. у справі №904/9495/16 - скасувати.

Справу № 904/9495/16 направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов