КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа№ 910/11079/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Лилик В.В. - представник, дов. б/н від 22.09.2016;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: 1. Кочкарьов С.В. - представник, дов. б/н від 21.07.2016;

2. Огневюк Я.В. - представник, дов. № 161128/12744 від 28.11.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Спільного Українсько-Польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Етрус"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016

у справі № 910/11079/16 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Спільного Українсько-Польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Етрус"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Іноземне підприємство „Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед",

2. Дзе Кока-Кола Компані

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Спільне Українсько-Польське підприємство товариство з обмеженою відповідальністю „Етрус" (далі - СУПП ТзОВ „Етрус") з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ) про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 11.05.2016 року №224-р „Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції".

Ухвалою від 10.08.2016 року господарський суд міста Києва залучив до участі у справі Іноземне підприємство „Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед" та Дзе Кока-Кола Компані у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням від 30.08.2016 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позову Спільного Українсько-Польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Етрус" до Антимонопольного комітету України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Іноземного підприємства „Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед" та Дзе Кока-Кола Компані, про визнання недійсним рішення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, СУПП ТзОВ „Етрус" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строків та з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року у справі № 910/11079/16 повністю та постановити нове, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М., відновлено Спільному Українсько-Польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю „Етрус" строк на апеляційне оскарження рішення; апеляційну скаргу Спільного Українсько-Польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Етрус" на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/11079/16 прийнято до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 01.12.2016 у судовому засіданні за участю представників сторін.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 01.12.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/11079/16 до 12.12.2016.

01.12.2016 від позивача надійшло клопотання про призначення у справі № 910/11079/16 судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої поставити перелічені у клопотанні питання.

Розглядом поданого клопотання у судовому засіданні 12.12.2016 встановлено, що підстави для його задоволення відсутні, крім того, позивачем не доведено, яким саме чином, висновок судової товарознавчої експертизи із вирішення зазначених питань, вплине на вирішення спору та перегляд справи № 910/11079/16 в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши представників позивача та третіх осіб, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.05.2016 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення № 224-р, відповідно до якого визнано, що позивач вчинив порушення, передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неточних відомостей на етикетках безалкогольних напоїв «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова), «Fruttela» Citrus (Фруттела цитрус) та «Fruttela» Lemon (Фруттела лимонна) про споживчі властивості цих напоїв унаслідок обраного способу їх викладення, а саме, з використанням в оформленні етикетки напоїв «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова), «Fruttela» Citrus (Фруттела цитрус) та «Fruttela» Lemon (Фруттела лимонна) зображення фруктів: апельсина й лимона та напису «з натуральним соком», у той час як у складі напоїв містяться сік яблучний та ароматизатори, про що зазначено шрифтом на іншому боці етикетки, які можуть вплинути на наміри таких осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання; за порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення, накладено на позивача штраф у розмірі 145 122,74 грн.; зобов'язано позивача у двомісячний строк з дня одержання цього рішення припинити порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення, шляхом приведення інформації, розміщеної на етикетках безалкогольного напою «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова), «Fruttela» Citrus (Фруттела цитрус) та «Fruttela» Lemon (Фруттела лимонна) у відповідність із властивостями такої продукції.

Як зазначено у рішенні № 224-р, 07.02.2014 відповідачем (комітетом) отримано заяву № 140207/12744 уповноваженого представника заявників (третіх осіб - Іноземного підприємства „Кока-Кола Беверіджес Україна Лімітед", Дзе Кока-Кола Компані) про недобросовісну конкуренцію у діях ТОВ «Етрус» у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом розміщення на етикетках безалкогольного напою «Fruttela» інформації, яка не відповідає споживчим властивостям напою; листом від 06.01.2015 заявники повідомили, що внаслідок вчинених позивачем дій, він отримує неправомірні переваги в конкуренції перед самими заявниками та іншими суб'єктами господарювання; заявники зазначили, що при виробництві власної продукції вони використовують виключно ті складові, інформація про які зазначена на будь-якій частині вироблених товарів; при виробництві напоїв під ТМ «FANTA» заявники використовують виключно апельсиновий та лимонний сік (напої «FANTA» «з апельсиновим соком» та «з лимонний соком» відповідно), що суттєво впливає на вартість їхньої продукції; враховуючи ціни на цитрусові та яблука значно відрізняються, а також, що лимони та апельсини ввозяться/імпортуються на територію України, у той час коли яблука вирощуються на території нашої держави, вартість продукції, виробленої заявником, а саме напоїв під ТМ «FANTA», що містять апельсиновий та лимонний сік, є значно вищою, ніж продукції відповідача, а саме напоїв із вмістом яблучного соку.

Відповідачем (комітетом) було проведено дослідження етикеток товарів, а саме: «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова); «Fruttela» Citrus (Фруттела цитрус); «Fruttela» Lemon (Фруттела лимонна) та відповідної господарської діяльності позивача, за результатами якого встановлено наступне.

У центральній частині етикетки безалкогольного напою «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова), виконаній у помаранчевому кольорі, розміщені написи «Orange» та «апельсинова», а також зображення цілого плоду апельсина з долькою апельсина і написом «з натуральним соком»; у той же час, як зазначено на іншому боці етикетки, цей напій містить тільки «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та ароматичну емульсію «Апельсин»; таке оформлення етикетки, а саме: загальний помаранчевий фон, відповідні написи «Orange» і «апельсинова» та зображення на етикетці плодів апельсина з написом «з натуральним соком», може привернути увагу споживача до цього напою як до напою з натуральним апельсиновим соком і скласти уявлення у споживача про те, що в продукті міститься сік апельсина. У той же час, як зазначено на іншому боці етикетки, цей напій містить тільки «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та ароматичну емульсію «Апельсин».

У центральній частині етикетки безалкогольного напою «Fruttela» Citrus (Фруттела цитрус), виконаній у жовто-зеленому кольорі, розміщені написи «Citrus» та «цитрус», а також зображення плоду лимона з долькою лимона та написом про те, що цей продукт «з натуральним соком»; на іншому боці етикетки зазначено склад напою, зокрема «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та ароматична емульсія «Цитрус»; зазначене оформлення етикетки, а саме: загальний жовто-зелений фон, відповідні написи «Citrus» та «цитрус», а також зображення плоду лимона з долькою лимона із зазначенням «з натуральним соком», може привернути увагу споживача до цього напою як до напою з натуральним соком цитрусових і скласти уявлення у споживача про те, що в продукті міститься сік цитрусових; у той же час, як зазначено на іншому боці етикетки, цей напій містить тільки «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та ароматичну емульсію «Цитрус».

У центральній частині етикетки безалкогольного напою «Fruttela» Lemon (Фруттела лимонна), виконаній у блідо-жовтому кольорі, розміщені написи «Lemon», «лимонна» та «з натуральним соком»; на іншому боці етикетки зазначено склад напою, зокрема «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та натуральний ароматизатор «Лимон»; зазначене оформлення етикетки, а саме: загальний блідо-жовтий фон, відповідні написи «Lemon», «лимонна» та «з натуральним соком», може привернути увагу споживача до цього напою як до напою з натуральним лимонним соком і скласти уявлення у споживача про те, що в продукті міститься сік лимона; у той же час, як зазначено на іншому боці етикетки, цей напій містить тільки «сік яблучний концентрований освітлений (4%)» та натуральний ароматизатор «Лимон».

Згідно із ст. 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання; інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб'єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення; ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів; усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі; збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів; особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об'єктивність).

З метою встановлення впливу інформації, вказаної на етикетках товару позивача, на висновки споживачів щодо товару, відповідачем було проведено опитування споживачів.

При цьому, під час розгляду господарськими судами спорів про визнання недійсним рішення органу Комітету, докази (опитування споживачів) підлягають оцінці поряд з іншими доказами у справі, за правилами статті 33 ГПК України.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 11.03.2014 у справі № 922/4094/13 та від 08.04.2014 у справі № 922/4005/13.

У рішенні № 244-р зазначено, що внаслідок проведеного опитування було опрацьовано 543 анкети та встановлено, 73,8 відсотка респондентів є споживачами солодких безалкогольних сильногазованих напоїв; 93 відсотки опитаних вважають, що інформація, поширена на етикетці солодкого безалкогольного сильногазованого напою з назвою «апельсинова» із зображенням апельсина та написом «з натуральним соком», у той час як у складі напою «Fruttela» Orange (Фруттела апельсинова) міститься сік яблучний, вводить в оману щодо складу цього напою; отже, результати опитування підтверджують, що використання неточних позначень на етикетках солодкого безалкогольного сильногазованого напою вводить більшість опитаних споживачів в оману та впливає на наміри придбати саме продукцію ТОВ «Етрус» серед продукції інших виробників цього ринку.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що опитування споживачів, проведене відповідачем, не може вважатися допустимим доказом у справі, не знаходять свого підтвердження.

Комітетом, під час розгляду справи № 244-р було направлено ряд вимог суб'єктам господарювання, які є конкурентами відповідача на ринку виробництва безалкогольних напоїв.

За результатами отриманих за вказаними вимогами даних та аналізу етикеток солодких безалкогольних соковмісних напоїв, що виробляє ПАТ «Оболонь», ПрАТ «КЗБН «Росинка» та ПрАТ «Ерлан» встановлено, що домінуючими елементами на них є: напис «з соком» та зображення тих плодів, сік яких присутній в їх складі (апельсина, вишні, груші, лимона та яблука); водночас, відповідно до рахунків, наданих ПрАТ «Ерлан», соки апельсина та лимона, що додаються ним до напоїв власного виробництва, імпортуються з-за кордону та придбаються за іноземну валюту, у той час як яблучний сік закуповується в постачальника, що знаходиться на території України; отже, з огляду на зазначене, ТОВ «Етрус», використовуючи в оформленні етикетки напоїв «Fruttela» зображення фруктів: апельсина і лимона та напису «з натуральним соком», у той час як у складі напоїв містяться сік яблучний та ароматизатори, про що зазначено шрифтом на іншому боці етикетки, могло посилити свою конкурентну позицію та отримати неправомірні переваги в конкуренції не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неточних відомостей щодо споживчих властивостей товару.

Щодо твердження позивача, що розміщення інформації на етикетках продукції саме в такий спосіб є словесними елементами (фантазійним літеросполученням), яке входить до складу власної назви кожного продукту, які володіють відповідними ароматичними та смаковими властивостями, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 № 487 назва харчового продукту повинна бути зрозумілою для споживача, конкретно та точно характеризувати продукт, розкривати його природу, походження, надавати можливість відрізняти певний вид харчового продукту від інших аналогічних видів харчових продуктів; назва харчового продукту повинна відповідати назві, установленій нормативно-правовими актами, а в разі їх відсутності - установленій нормативними документами, або відповідати усталеним назвам харчових продуктів, що застосовуються в країні, а в разі їх відсутності - як назва харчового продукту застосовується опису продукту, а в разі потреби - і опис його застосування, що є досить точним для того, щоб надати покупцеві можливість визначити вид продукту харчування і відрізнити його від інших аналогічних продуктів; назву продукту встановлює виробник з урахуванням вимог цього Технічного регламенту; назва харчового продукту може бути доповнена комерційною (фірмовою) назвою, яка може бути зазначена літерами латинської абетки та/або знаком для товарів і послуг; комерційна (фірмова) назва продукту не характеризує продукт, його властивості, проте дає змогу відрізняти його від інших аналогічних продуктів, близьких за складом і органолептичними показниками; комерційна (фірмова) назва та знак для товарів і послуг не можуть заміняти назву харчового продукту; до назви продукту необхідно долучати інформацію щодо характерних властивостей, фізичного стану продукту або спеціального оброблення, якому піддавався харчовий продукт (наприклад, порошкоподібний, сухий, концентрований, заморожений, копчений, пастеризований, охолоджений, стерилізований тощо), якщо відсутність такої інформації може ввести в оману споживача.

Однак, доводи позивача про те, що даний спосіб викладу інформації є лише словесними елементами, не відповідають дійсності, оскільки зазначений виклад інформації надавав позивачу неправомірну перевагу в конкуренції шляхом поширення неточних відомостей щодо споживчих властивостей товару, розміщуючи інформацію на етикетках продукції саме в обраний ним спосіб, позивач вводив невизначену кількість споживачів в оману, що підтверджується, зокрема, результатами опитування.

Також, щодо твердження позивача про те, зображення на етикетках плодів апельсина та лимона використовуються виключно як ілюстрація назви напою; а позначення «з натуральним соком» відповідає дійсності, оскільки до складу напою входить сік яблучний концентрований, який згідно з ДСТУ 4283:2007 «Консерви. Соки та сокові продукти. Частина 2. Номенклатура та вимоги» є натуральною сировиною, яку отримують шляхом випарювання води з повністю зрілих фруктів та овочів», апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із статтею 10 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах, зокрема, підлягають забороні вказівки чи ствердження, використання яких при здійсненні комерційної діяльності може ввести громадськість в оману щодо характеру, способу виготовлення, властивостей, придатності до застосування чи кількості товарів.

Слід зазначити, що в оскаржуваному рішенні № 244-р Комітетом не спростовується наявність у продукції позивача натурального соку, однак, вказується на невідповідність зображення на етикетках та назви продуктів, сировині, що використовується під час його виготовлення, що, у свою чергу, може вплинути на наміри невизначеного кола споживачів щодо придбання цієї продукції та, як наслідок, ввести невизначену кількість споживачів в оману, у зв'язку із чим, твердження позивача щодо використання зображення на етикетках виключно як ілюстрації назви напою не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається із Звіту на проведення маркетингово-соціологічного дослідження, виконаного Інститутом глобальних стратегій управління Національного університету «Острозька академія», основними цілями проведеного маркетингово-соціологічного дослідження є вивчення соціального сегменту ринку у Рівненській, Волинській, Житомирській, Хмельницькій, Львівській, Черкаській, Чернігівській Івано-Франківській та Вінницькій областях; визначення рівня обізнаності потенційних споживачів з торговою маркою (брендом) та продуктами лінійки безалкогольних напоїв; визначення рівня обізнаності потенційних споживачів з виробником торговою маркою (брендом); встановлення впливу рівня обізнаності споживачів про виробника торгової марки на вибір при здійсненні купівлі. У процесі проведення дослідження респондентам ставились наступні запитання: «Чи відома Вам торгова марка Фруттела?»; «Чи Відомий Вам виробник даного бренду (торгової марки)?»; «З чим (з ким) у Вас асоціюється дана торгова марка?».

Зазначеним дослідженням не з'ясовувалось питання можливості введення етикетки продукції позивача в оману споживачів.

Відповідно до Висновку № 939 експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення експерта ставились питання, зокрема, щодо встановлення схожості до ступеню змішування етикеток напоїв позивача із етикетками напоїв ТМ «Фанта» та встановлено, що зазначені етикетки не являються схожими до ступеню змішування.

Таким чином, дослідження таких питань не має жодного відношення до предмета доказування у даній справі та не приймається судом до уваги.

Основним завданням такого дослідження мало стати встановлення впливу зображень та позначень на етикетках напоїв позивача, саме з боку споживачів, крім того, відсутні будь-які дані щодо думки споживачів та результати їх опитування.

Таким чином, твердження позивача про те, що зазначеним Звітом та Висновком підтверджуються обставини необґрунтованості рішення № 244-р є безпідставними.

Згідно із ст.ст. 20, 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачено, що вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Законом; вчинення суб'єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п'яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб'єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф; якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений частиною першою цієї статті, накладається у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов'язкові для виконання рішення про: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей; накладання штрафів; закриття провадження у справі; органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про недобросовісну конкуренцію на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня їх прийняття; рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом; інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення; у разі надходження від заявника клопотання про відмову від заяви про захист своїх прав органи Антимонопольного комітету України можуть прийняти рішення про закриття провадження у справі.

Статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, та вважає, що відповідачем при прийнятті рішення № 224-р від 11.05.2016 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, яке передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, повно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, доведені обставини, які мають значення для справи, висновки відповідача, викладені в рішенні № 244-р, відповідають обставинам справи.

Отже, підстави для скасування рішення № 244-р, які передбачені ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відсутні.

Також, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» особи, права яких порушені діями, визначеними цим Законом як недобросовісна конкуренція, можуть протягом шести місяців з дня, коли вони дізнались або повинні були дізнатися про порушення своїх прав, звернутися до Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень із заявою про захист своїх прав; закінчення строку звернення із заявою є підставою для відмови у прийнятті заяви, якщо орган Антимонопольного комітету України не визнає поважними причини пропуску строку звернення із заявою.

Третім особам стало відомо про реалізацію в торговельних мережах на території України безалкогольного напою «Фруттела» виробництва позивача 27.09.2013, після придбання даної продукції їх представниками 26.09.2013, що вбачається із фіскального чеку, а після отримання відповідних інструкцій від третіх осіб, їх представниками була підготовлена та подана до відповідача заява № 140207/12744 від 07.02.2014 про захист від дій недобросовісної конкуренції.

Розгляд справ в Антимонопольному комітеті України регламентується Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 19.04.1994 № 5 (далі - Правила).

Згідно із ст. 27 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 19 Правил заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику; встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 цих Правил, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова відділення залишає заяву без руху, про що письмово повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків; час залишення заяви без руху не зараховується у строк розгляду заяви.

Як зазначено у додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу третіх осіб від 12.12.2016, відповідачем в межах наданих повноважень були прийняті відповідні рішення про залишення заяви без руху, із метою витребування необхідної інформації від третіх та інших осіб. Також, у зазначених додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу третіми особами наведено перелік рішень відповідача.

Викладене не спростовано позивачем.

Таким чином, враховуючи положення нормативних актів та ті обставини, що відповідачем була витребувана від третіх осіб, позивача та інших суб'єктів господарювання значні обсяги інформації та документів, які потребували опрацювання та прийняття законного та обґрунтованого рішення, строки розгляду справи відповідачем порушені не були.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного Українсько-Польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Етрус" на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/11079/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/11079/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/11079/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун