ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.12.2016 Справа № 904/11657/16

Суддя Петрова В.І., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до В.1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

В.2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Хуторо-Губиниха, Новомосковський район, Дніпропетровська область

В.3: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

В.4: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

В.5: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Дніпро

В.6: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про захист права інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява за №б/н від 13.12.2016р. разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду з огляду на таке.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, ФОП ОСОБА_1 просить суд заборонити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7, а також власникам магазинів, які здійснюють продаж вживаного одягу та взуття чи будуть здійснювати такий продаж під торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", вести господарську діяльність із продажу вживаного одягу та взуття чи інших товарів із використанням виключних прав фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на промисловий зразок "Вивіска" та промисловий зразок "Графічне зображення", яким надано правову охорону за №32513 та №32514, дата публікації 24.06.2016.

Тобто позовні вимоги, які є вимогами немайнового характеру, стосуються заборони щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня 2016 року становить 1 378 гривень.

Однак, як вбачається із квитанції №1515 від 06.12.2016р., доданої до позову, судовий збір сплачений у розмірі 1 378,00грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Доказів сплати судового збору за інші вимоги немайнового характеру до позову не подано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

При повторному поданні позову ФОП ОСОБА_1 слід конкретизувати, до яких власників магазинів він звертається із вимогою.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява за за №б/н від 13.12.2016р. з доданими до неї документами на 91 аркуші, у т.ч. квитанція №1515 від 06.12.2016р.

Суддя В.І. Петрова