ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 рокуСправа № 912/4080/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/4080/16

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді

про стягнення 11 416,97 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 , довіреність № 14-81 від 25.04.16 ;

від відповідача - ОСОБА_2 , довіреність № 11 від 11.01.16 ;

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (надалі - КП "Долинське міське комунальне господарство") 9 887,86 грн. пені, 674,17 грн. 3% річних та 854,94 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги ґрунтуються на несвоєчасному виконанні відповідачем своїх зобов'язань за договором №2670/15-КП-18 від 15.10.2015 в частині оплати.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 04.11.2016 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/4080/16. Судове засідання призначено на 06.12.2016 р. о 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 06.12.16 представником позивача повністю підтримано заявлені позовні вимоги.

Відповідач відзиву на позов не подав, факт порушення строків оплати за договором №2670/15-КП-18 від 15.10.2015 визнав, розрахунку, поданого позивачем не спростував.

Натомість, у судовому засіданні 06.12.16 представником відповідача подано клопотання про зменшення пені на 99% в зв'язку з тяжким фінансовим становищем та тим, що підприємство є госпрозрахунковим.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Продавець) та "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (Покупець) 15.10.2015 укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2670/15-КП-18 (далі - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору (а.с. 9-16).

Відповідно до пункту 3.5 Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язався надавати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язався повертати покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна газу узгоджена між сторонами в розділі 5 Договору та визначено, що ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 жовтня 2015 по 31 жовтня 2015 (включно) становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 689,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ - 826,92 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 7 421,10 грн., крім того, ПДВ - 20% - 1484,22 грн., всього з ПДВ - 8 905,32 грн.

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1. Договору).

Строк дії Договору встановлено з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 жовтня 2015 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12 Договору). Зазначені вище та інші умови Договору узгоджені між сторонами шляхом підписання останньої сторінки Договору представниками Продавця і Покупця, які скріплено печатками обох сторін Договору.

До Договору вносились зміни, оформлені сторонами додатковими угодами № 1 від 22.10.15 та № 2 від 02.11.15 (а. с. 17-19).

На виконання умов Договору та Додаткових угод, перелічених вище позивач поставив протягом жовтня - грудня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 316 028,33 грн., що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу, наявними в матеріалах справи, а саме: за жовтень 2015 р. на суму 47 313,97 грн., за листопад 2015 р. на суму 109 164,38 грн., за грудень 2015 р. на суму 159 549,98 грн. (а.с.22-24).

Відповідач зобов'язання за договором виконав повністю, але з простроченням строків, передбачених умовами Договору купівлі-продажу. Вказаний факт не заперечено сторонами.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем у справі вартості отриманого ним природного газу за Договором позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 9 887,86 грн. пені, 674,17 грн. 3% річних та 854,94 грн. інфляційних втрат.

При вирішенні даного спору господарський суд враховує таке.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (частина 1 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За правилами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарський суд враховує, що відповідачем не спростовано доводи позивача щодо прострочення оплати Покупцем отриманого природного газу, доказів на підтвердження своєчасної оплати вартості природного газу у визначених позивачем періодах суду не надано.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарський суд враховує правомірність розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, здійсненого позивачем окремо по простроченим платежам за кожен місяць.

Водночас, при здійсненні розрахунку 3 % річних за зобов'язаннями жовтня 2015 позивачем не враховано, що 14 та 15 листопада 2015 р. припали на вихідні дні, а отже, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, кінцевим днем для здійснення відповідачем оплати за газ, поставлений у січні та лютому 2015 року є перший робочий день - 16.11.15 відповідно.

Таким чином, 3% річних, що підлягають стягненню з урахуванням вищезазначеного становить 673,57 грн.

Відповідно господарський суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат повністю в сумі 854,94 грн. та в частині стягнення 3% річних частково в сумі 673,57 грн.

Окрім того, позивач з посиланням на пункт 8.2 Договору, просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 887,86 грн.

За змістом пункту 8.2 Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Водночас, господарський суд враховує, що за змістом пункту 10.3 Договору сторонами погоджено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Розрахунок пені, здійснений позивачем, господарським судом перевірено та враховано, що його здійснено за кожним простроченим платежем окремо. Водночас, при здійсненні розрахунку пені за зобов'язаннями жовтня 2015 позивачем не враховано, що 14 та 15 листопада 2015 р. припали на вихідні дні, а отже, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, кінцевим днем для здійснення відповідачем оплати за газ, поставлений у січні та лютому 2015 року є перший робочий день - 16.11.15 відповідно.

Відповідачем власний контррозрахунок пені не подано.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню частково в сумі 9879,05 грн.

Водночас, господарський суд враховує, що відповідачем подано 06.12.16 клопотання про зменшення пені на 99% в зв'язку з тим, що відповідач є госпрозрахунковим підприємством і не отримує фінансової підтримки від держави.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України господарському суду надано право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Господарський суд враховує, що відповідачем по справі заявлене клопотання щодо зменшення розміру пені, а також наступне:

- ступінь виконання зобов'язань за договором №2670/15-КП-18 від 15.10.2015 становить 100%. Матеріали справи не засвідчують той факт, що несвоєчасне виконання КП "Долинське міське Комунальне господарство" зобов'язань за договором завдало яких-небудь збитків Позивачу;

- КП "Долинське міське Комунальне господарство" є стратегічним підприємством, основними контрагентами якого є населення, дитячі садки, школи, лікарня, інші бюджетні організації, які несвоєчасно сплачують за надані послуги, та являється єдиним надавачем житлово-комунальних послуг населенню, сплата штрафних санкцій неминуче призведе до невчасної оплати зобов'язань перед іншими підприємствами (РЕС, ГАЗ);

- причиною неналежного виконання зобов'язання є скрутний майновий стан підприємства, який повністю залежить від бюджетних надходжень споживачів, а вони від субвенцій, що надходять від державного бюджету. Вказане підтверджується, зокрема, доданою до матеріалів справи бухгалтерською довідкою № 836 від 06.12.16, яка підтверджує значні суми заборгованості споживачів перед підприємством.

Суд погоджується з доводами відповідача та враховує 100 % виконання зобов'язання "Долинське міське Комунальне господарство", добросовісну поведінку відповідача, фінансову залежність від субвенції з державного бюджету, а також те, що вказані обставини призвели до виникнення заборгованості у відповідача та неможливості своєчасно розрахуватися за Договором.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд також враховує положення підпункту 3.17.4. пункту 3.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення з відповідача, господарський суд враховує: ступінь виконання боржником зобов'язань за договором поставки, доводи відповідача що причиною неналежного виконання зобов'язання відповідачем є залежність від субвенції з державного бюджету. Враховується також строк прострочення виконання зобов'язання, вжиття відповідачем всіх можливих заходів для погашення заборгованості перед позивачем (добросовісна поведінка відповідача).

Водночас, господарський суд вважає, що зменшення пені на 99%, як того просить відповідач, є надмірним. Відповідно, господарський суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим та зменшує розмір пені на 50% та стягує з відповідача пеню за несвоєчасну сплату заборгованості в сумі 4939,53 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені господарський суд відмовляє.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач правом на подання суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, не скористався, власний контррозрахунок сум, заявлених до стягнення, суду не подав.

В силу вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 378,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, м. Долинська, вул. Нова, буд. 80-А, і. к. 36188893) на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 854,94 грн. інфляційних втрат, 673,57 грн. 3% річних, 4939,53 грн. пені, а також 1 378,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачеві після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 09.12.2016.

Суддя Т. В. Макаренко