ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 листопада 2016 р. Справа № 909/25/13-г

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк Олександри Вікторівни

при секретарі судового засідання Павлюк У.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №18.5/446 від 14.09.15 (вх.№9815/15 )

про визнання заставним кредитором

за заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Елітвинпром",

вул.40-річчя Перемоги, 1, смт.Таїрове,

Овідіопольський район, Одеська обл., 65496

до боржника: приватного акціонерного товариства "Зірниця",

вул.Польова, 5, м.Івано-Франківськ, 76014

про банкрутство

учасники у справі про банкрутство:

від заявника - ТОВ "Елітвинпром": представник не з'явився;

від боржника - ОСОБА_1 "Зірниця": ОСОБА_2 - ліквідатор (свідоцтво арбітражного керуючого №1334 від 19.07.13);

від ПАТ "Дельта Банк": ОСОБА_3- представник (довіреність б/н від 01.10.16);

ВСТАНОВИВ: в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство приватного акціонерного товариства "Зірниця".

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.14 приватне акціонерне товариство "Зірниця" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

17.09.15 до господарського суду Івано-Франківської області від ПАТ "Дельта Банк" надійшла заява №18.5/446 від 14.09.15 (вх.№9815/15 від 17.09.15) про визнання ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі про банкрутство ОСОБА_1 "Зірниця" на загальну суму 1833655 грн 15 коп; внесення окремо до Реєстру відомостей про майно ОСОБА_1 "Зірниця", яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав у розмірі 1833655 грн 15 коп та вимоги ПАТ "Дельта Банк", які забезпечені заставою майна на суму 1833655 грн 15 коп, яка ухвалою від 06.10.15 прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.03.16 зупинено провадження у справі № 909/25/13-г в частині розгляду заяви ПАТ "Дельта Банк" № 18.5/446 від 14.09.15 (вх.№9815/15) до вирішення цивільної справи № 344/7889/14-ц.

Ухвалою від 28.09.16 господарський суд Івано-Франківської області поновив провадження у справі в цій частині.

Ухвалами господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.16, від 27.10.16 та від 08.11.16 розгляд заяви ПАТ "Дельта Банк" відкладено.

21.11.16 до господарського суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: копії акту приймання-передачі від 19.12.11 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.11 та копія витягу з додатку до цього акту.

30.11.16 від ПАТ "Дельта Банк" надійшло клопотання витребувати у ПАТ "УкрСиббанк" інформаційну довідку та належним чином завірені копії первинних бухгалтерських документів щодо суми наданого ОСОБА_4 кредиту за кредитним договором № 0 від 14.11.06, суми сплачених коштів в рахунок погашення ним заборгованості, розміру простроченої заборгованості за кредитним договором.

За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, укладеним між ПАТ "Укрсиббанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (покупець), до покупця перейшло право вимоги за кредитами наданими продавцем, в тому числі і до ОСОБА_4 (боржника) та ОСОБА_1 "Зірниця", як поручителя та іпотекодавця. Невід"ємною частиною даного договору є акт приймання-передачі від 19.12.11.

В наданому заявником на вимогу суду акті приймання-передачі від 19.12.11 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.11, (додатку І (перелік прав вимоги за кредитами)) містяться відомості про загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договором № 0 від 14.11.06, укладеним з ОСОБА_4, право вимоги за яким придбав ПАТ "Дельта Банк" у ПАТ "УкрСиббанк", відомості про розмір строкової та простроченої заборгованості позичальника, в тому числі за відсотками, станом на момент здійснення прийому-передачі прав вимог за кредитами згідно договору купівлі-продажу від 08.12.11.

Враховуючи, що ПАТ "Дельта Банк" має право вимагати повернення грошового зобов"язання боржника та забезпечених вимог в межах переданих йому ПАТ "УкрСиббанк" вимог, підстави для задоволення даного клопотання у суду відсутні.

В судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк" заявлені вимоги підтримав. Зазначив, що розпорядник майна ОСОБА_1 "Зірниця" після порушення провадження у даній справі (про банкрутство ОСОБА_1 "Зірниця") зобов'язаний був окремо внесено до реєстру вимог кредиторів боржника його вимоги, що випливають з договору іпотеки, укладеного 16.11.06.

Ліквідатор ОСОБА_1 "Зірниця" арбітражний керуючий ОСОБА_2 проти задоволення заявленої вимоги заперечував, пояснив, що за даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 "Зірниця" станом на 24.04.13 (подання суду реєстру вимог кредиторів) та 03.07.13 (затвердження судом реєстру) не числилася кредиторська заборгованість перед ПАТ "УкрСиббанк" чи ПАТ "Дельта Банк". Також ліквідатор зазначив, згідно ст.266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової, а тому, враховуючи, що про стягнення основного боргу з позичальника ПАТ "Дельта Банк" відмовлено в судовому порядку, просив відмовити ПАТ "Дельта Банк" в задоволенні заявленої вимоги в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами у справі та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників у справі про банкрутство, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

14.11.06 між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 0.

14.11.06 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та закритим акціонерним товариством "Зірниця" (поручителем) укладено договір поруки.

16.11.06 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та закритим акціонерним товариством "Зірниця" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлові будівлі площею 1785,9 кв.м., розташовані за адресою: вул.Кобилянської, 22, м.Івано-Франківськ.

25.12.06 та 05.01.09 між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 укладалися додаткові угоди №1 та №2 до кредитного договору № 0 від 14.11.06.

Також, 25.12.06 між сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки нежитлових будівель №3230 від 16.11.06.

08.12.11 між ПАТ "УкрСиббанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого продавець передав покупцю права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а покупець замінив ПАТ "УкрСиббанк" як кредитора у переданих зобов'язаннях та набув прав вимоги до боржників.

Судом встановлено, що згідно акту приймання-передачі від 19.12.11 до договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ "Дельта Банк" передано права вимоги за кредитним договором № 0, укладеним 14.11.06 з ОСОБА_4, договорами поруки та іпотеки, укладеними з ЗАТ "Зірниця".

Як визначено в ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При розгляді справи № 344/7889/14-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором № 0, Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, рішення якого залишено без змін апеляційним судом Івано-Франківської області 19.09.16, встановлено, що 18.02.10 АКІБ "УкрСиббанк" надіслав ОСОБА_4 вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів протягом 31 календарного дня від дати отримання вимоги у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № 0 і таким чином змінив строк виконання основного зобов'язання.

Також Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області в процесі розгляду зазначеної справи встановлено, що ОСОБА_4 вимогу банку протягом 31 календарного дня не виконав, кредит у повному обсязі не погасив, отже для банку з березня 2010 року почався відлік строку позовної давності для звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а оскільки з позовом про стягнення боргу ПАТ "Дельта Банк" звернулось 26.05.14 строк позовної давності ним пропущено.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема заставою.

Згідно ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Окремим видом застави відповідно до ст.575 Цивільного кодексу України є іпотека.

В Законі України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1.4 та п.2.1.1 договору іпотеки у випадку невиконання боржником положень кредитного договору іпотекодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки, по зверненню стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.

Разом з тим, період, протягом якого іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання обмежено нормами чинного законодавства певним строком.

Зі змісту ст.256 Цивільного кодексу України вбачається, що строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, в тому числі і з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, є позовною давністю.

Загальна позовна давність у відповідності до ст.257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п.570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п.51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що оскільки зі спливом позовної давності до основної вимоги позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо (стаття 266 ЦК України), то господарським судам слід мати на увазі, що до відповідних додаткових вимог належать, крім зазначених у цій нормі, порука і притримання, а також інші види забезпечення виконання зобов'язань, які можуть бути встановлені договором або законом (частина друга статті 546 ЦК України). Водночас до них не відноситься гарантія, яка не залежить від основного зобов'язання. Позовна давність обчислюється окремо щодо основної і щодо кожної додаткової вимоги. Відтак можливий сплив позовної давності щодо додаткової вимоги, тоді як за основною вимогою позовна давність триватиме. Але якщо позовна давність спливла за основною вимогою, то вважатиметься, що вона спливла і стосовно додаткової вимоги.

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області при розгляді справи №344/7889/14-ц встановлено, що з березня 2010 року почався відлік строку позовної давності для звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника.

Відповідно до ст.ст.257,261 ЦК України саме з цієї дати розпочався перебіг позовної давності не тільки для звернення до суду з вимогою про стягнення кредитної заборгованості, а й з вимогою про звернення стягнення на заставлене майно.

За приписами ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.13 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження.

Ліквідатором заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

У матеріалах справи відсутні докази звернення до суду за захистом свого порушеного права первісного кредитора та його правонаступника за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відповідними позовами (про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, на які банк посилається у своїй заяві про визнання кредиторських вимог) у період з березня 2010 по березень 2013 років. Представник банку у судовому засіданні про наявність таких доказів не повідомив.

Таким чином, вказані обставини свідчать про пропуск ПАТ "Дельта Банк" строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на заставлене майно без поважних на то причин, що в свою чергу свідчить і про втрату права на предмет застави та втрату можливості захисту суб"єктивного права за рахунок застави, у тому числі і щодо віднесення вимог кредитора, як забезпечених у справі про банкрутство.

Відповідної правової позиції дотримується ВГС України у справі № 923/1536/15 від 10.05.16.

З огляду на відсутність правових підстав для визнання ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором ОСОБА_1 "Зірниця" посилання заявника на обов"язок розпорядника майном окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з Державним реєстром застав судом до уваги не береться.

Виходячи з вищевикладеного, заява публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №18.5/446 від 14.09.15 (вх.№9815/15 ) задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 546, 572, 256, 257, 261, 266, 267, ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Законом України "Про іпотеку", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №18.5/446 від 14.09.15 (вх.№9815/15 ) відмовити.

Суддя Рочняк О.В.

Копію ухвали направити: заявнику, боржнику, ліквідатору ОСОБА_2 (вул.Левка Бачинського, 2/2, м.Івано-Франківськ, 76018); ПАТ "Дельта Банк" (вул. Щорса,36-Б, м. Київ,01133; вул. Мельникова,81, корп.20, м. Київ,04050); ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" (пошт.адреса: вул. Щорса, 7/9, м.Київ, 04119), ДПІ в м.Івано-Франківську (вул.Незалежності,20, м.Івано-Франківськ), УПФУ в м.Івано-Франківську (вул.Незалежностьі, 44, м.Івано-Франківськ, 76000); ПАТ " ОСОБА_7 Аваль", (вул.Незалежності,19, м.Івано-Франківськ, 76000); ТОВ "Буассон Еліт" ОСОБА_8", (вул.Б.Хмельницького,55, м.Черкаси, 18015); ліквідатору ТОВ фірмаи "Укрводпром" ОСОБА_9 (вул. Соборна, 25, м.Вінниця, 21050); ПАТ КБ "ПриватБанк" (вул.Набережна перемоги, 50, Жовтневий район, м.Дніпропетровськ, 49094); Приватному підприємству "Зевс" (вул.Куйбишева, 73, м.Донецьк, 83102); ТОВ "Орландо" (вул.Вікентія Хвойки, 21, м.Київ, 04655); ТОВ "Сфера" (вул.Визволення,7, м.Жовква, Львівська область, 80300); ТОВ "Українська сировина" ЛТД ( м.Київ-19, а/с 78).