ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 910/11819/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Вовка І.В., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуМоторного (транспортного) страхового бюро України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.10.16
у справі№910/11819/16
господарського судуміста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
доМоторного (транспортного) страхового бюро України
простягнення суми
за участю представників від:
позивачане з'явилися, були належно повідомлені,
відповідачане з'явилися, були належно повідомлені,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 1 666,16 грн. шкоди.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.09.16 у справі №904/1414/16 (суддя Головіна К.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.) позовні вимоги задоволені з посиланням на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Не погоджуючись із судовими актами у справі, відповідач просив їх скасувати, з посиланням на те, судами проігноровані доводи відповідача про те, що страховик має право стягувати відшкодування із завдавача шкоди. Крім того, скаржник вважає, що позивач не має статусу потерпілого, тому не набуває його прав на отримання відшкодування з Фонду захисту потерпілих. При цьому вважає себе неналежним відповідачем у справі, оскільки цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у ПАТ "СК "Україна", на місці ДТП працівникам поліції був пред'явлений заповнений бланк полісу, бланк полісу страхування як зіпсований до МТСБУ повернутий не був.

На думку скаржника, судам проігноровані також вимоги п.36.4 ст.36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вказавши що ця норма не стосується регламентних виплат, а відноситься до страхових виплат.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 24.03.14 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №28-0199-РМ2-14-00088, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

19.12.14 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, через що пошкоджено транспортний засіб "Ауді".

Постановою Київського районного суду міста Харкова від 16.01.15 у справі №640/45/15-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 374,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури від 26.12.14 СТО №ПРС0001166 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП склав 4 897,80 грн.

Позивач на підставі договору добровільного страхування, страхового акту від 12.01.15 №ПССКА-4398, розрахунку страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на суму 1 666,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.01.15 №394.

Задовольняючи позов, суди обох попередніх інстанцій вказали на те, цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП - ОСОБА_6, який керував автомобілем "ВАЗ" (ДРН АХ 7318 ВТ), не була застрахована у встановленому ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку, а поліс АІ/0702783, виданий ПАТ "СК "Україна", на який посилався відповідач, був визнаний страховиком, як зіпсований. Зазначені відомості містяться у базі відповідача, що підтверджується наявною у матеріалах справи роздруківкою з сайту мережі Інтернет https://cbd.mtibu.kiev.ua/MTSBU.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки місцевого та апеляційного суду помилковими зважаючи на таке.

Пунктом 39.1. ст.39 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відповідач є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп."а" п.41.1. ст.41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося у такому транспортному засобі.

Разом з тим, згідно ст.41.3. зазначеного Закону МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, шкода, завдана транспортному засобу потерпілої особи, була застрахована та компенсована за договором добровільного страхування від 24.03.14 №28-0199-РМ2-14-00088, що з огляду на приписи зазначеної вище норми, свідчить про безпідставність пред'явлення особою, до якої у порядку ст.993 ЦК України та ст.27 Закону перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, позову саме до МТСБУ.

Крім того, ст.36 Закону передбачено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати страховиком, а у випадках, передбачених ст.41 цього Закону - МТСБУ (п.36.1. ст.36 Закону) та порядок її виплати.

Згідно з п.36.4. ст.36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої п.п."а" п.41.1 ст.41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Тобто, п.36.4 ст.36 Закону містить обмеження щодо регламентних виплат зазначених у пп."а" п.41.1. ст.41 Закону, що також підтверджує безпідставність заявленого позову.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

Таким чином, враховуючи, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з'ясовані судами першої та апеляційної інстанції з достатньою повнотою, однак вказаним обставинам судами попередніх інстанцій була дана неправильна юридична оцінка, беручи до уваги доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Судовий збір у порядку ст.49 ГПК України підлягає стягненню з позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.16 та рішення господарського суду міста Києва від 05.09.16 у справі №910/11819/16 скасувати.

У позові відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова,32-А, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бул. Русанівський,8, ) 1 653,60 грн. (одну тисячу шістсот п'ятдесят три грн. 60 коп.) за розгляд касаційної скарги, 1 515,80 грн. (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять грн. 80 коп.) за розгляд апеляційної скарги, 1 378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) за розгляд позовної заяви.

Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді І. В. Вовк

С. К. Могил