КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" грудня 2016 р. Справа №910/12968/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

за участю представників:

Від ОСОБА_2: не з'явився.

Від ОСОБА_3: не з'явився.

Від ОСОБА_4: ОСОБА_4

Від ОСОБА_5: не з'явилась.

Від позивача: Василишин С.А.- представник за довіреністю.

Від відповідача: представник не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Господарського суду м. Києва від 23.08.2016 року

у справі № 910/12968/16 (суддя: Шкурдова Л.М.)

за позовом Компанії "ВЕНЕЧІ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД" (VENECHI

HOLDING LIMITED)

до Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ

ТРАНСПОРТУ НАФТИ"

про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.08.2016 року позовні вимоги Компанії "ВЕНЕЧІ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД" (VENECHI HOLDING LIMITED) до Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТУ НАФТИ" про визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", оформлене протоколом засідання наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" від 20.05.2016 року задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять оскаржуване рішення скасувати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржники зазначили, що подавали до суду першої інстанції заяви про залучення їх до розгляду у справі в якості третіх осіб, проте суд першої інстанції залишив їх без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, судова колегія встановила наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", оформлене Протоколом засідання наглядової ради від 20.05.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане вище рішення було прийнято за відсутності кворуму на засіданні наглядової ради, оскільки присутній на її засіданні ОСОБА_8, який підписав протокол засідання від імені члена наглядової ради - Компанії "ВЕНЕЧІ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД", не мав повноважень на участь у засіданнях наглядової ради Товариства від імені Компанії "ВЕНЕЧІ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД" (VENECHI HOLDING LIMITED).

Отже, на думку позивача, рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", оформлене Протоколом засідання наглядової ради від 20.05.2016 року має бути визнано недійсним.

Обґрунтовуючи порушення оскарженим рішенням своїх прав, апелянти зазначають, що на даний час здійснюється рейдерське захоплення Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", у зв'язку з чим блокується діяльність підприємства, не виплачується заробітна плата, а акціонерам дивіденти, тоді як апелянти є акціонерами товариства та сумісно його працівниками.

За приписами ч. 1 ст. 167 ГКУкраїни корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі(майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивидентів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

З наведеного вбачається, що судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У пункті 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України" із змінами і доповненнями зазначено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту першого частини 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України №911/5124/14 від 20.05.2015).

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Проте, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків апелянтів.

Натомість, предметом позову є визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти".

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" інтереси акціонерів представляють керівні органи товариства, вищим органом управління є Загальні збори учасників товариства, на яких учасники мають можливість реалізувати свої корпоративні права.

Як вбачається з оскарженого рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", воно було прийнято щодо скликання та проведення 01.07.2016 року позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, та вирішення питання про порядок денний призначених позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, а також щодо визначення дати скликання переліку осіб, які мають прово на отримання дивідендів, порядок та строки їх виплати.

За приписами п. 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

Проте, апелянтами не надано жодного обґрунтування, яким чином рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти", оформлене Протоколом засідання наглядової ради від 20.05.2016 року порушує їх права чи законні інтереси, як учасників (акціонерів) Товариства.

Дослідивши матеріали справи, а також враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що права ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як акціонерів Публічного акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТУ НАФТИ", оскаржуваним рішенням не порушені.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, встановивши, що оскаржуваним рішенням питання про права та обов'язки апелянтів не вирішувалися, а отже не існує правового зв'язку між скаржниками і сторонами у справі, у зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження, господарський суд апеляційної інстанції своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження.

Керуючись ст. 80, 86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне провадження у справі № 910/12968/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Господарського суду м. Києва від 23.08.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко