ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.Справа № 922/3624/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс", м. Харків
до Відділ культури, молоді та спорту Краснокутської РДА Харківської області, смт. Краснокутськ
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю №9 від 18.01.2016

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дівайс" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом в якому просить стягнути з Відділу культури, молоді та спорту Краснокутської РДА Харківської області заборгованість в сумі 47974,86 грн., у тому числі: сума боргу за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2015р. по грудень 2015р. - 8744,66 грн.; 3 % річних у розмірі 1339,25 грн. за період з 15.02.2015 р. по 24.10.2016 р. за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р.; інфляційні втрати у розмірі 33700,94 грн. за період з лютого 2015р. по вересень 2016р. за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р.; пеня в розмірі 4190,01 грн. за період з 15.11.2015р. по 14.07.2016р. за прострочення оплати заборгованості за період з жовтня 2015р. по грудень 2015р.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 16 листопада 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Також представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. №38948 від 15.11.2016) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ «Дівайс» (Теплопостачальна організація та позивач по справі) та Сектором культури Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, який було перейменовано на Відділ культури, молоді та спорту Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області (Споживач та відповідач по справі) було укладено договір про надання послуг № 31КР/Т15 від 03.03.2015р.

Згідно умов вказаного Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив теплову енергію в приміщення споживача (районний будинок культури та музична школа), що знаходяться за адресами: смт. Краснокутськ, пров. Театральний, 12 та смт. Краснокутськ, вул. Леніна, 152, у повному обсязі та виконав свої обов'язки за договором, що підтверджується підписаними відповідачем актами виконаних робіт та підписаним відповідачем актами про включення теплової енергії, а саме:

надання послуг з теплопостачання за січень 2015р. на суму 74033,31 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 31 від 31.01.2015р. на суму 74033,31 грн.;

надання послуг з теплопостачання за лютий 2015р. на суму 63062,49 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 81 від 28.02.2015р. на суму 63062,49 грн.;

надання послуг з теплопостачання за березень 2015р. на суму 51975,59 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 139 від 31.03.2015р. на суму 51975,59 грн.;

надання послуг з теплопостачання за квітень 2015р. на суму 8233,95 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 186 від 30.04.2015р. на суму 8233,95 грн.;

надання послуг з теплопостачання за жовтень 2015р. на суму 11605,03 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 513 від 31.10.2015р. на суму 11605,03 грн.;

надання послуг з теплопостачання за листопад 2015р. на суму 40856,14 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 574 від 30.11.2015р. на суму 40856,14 грн.;

надання послуг з теплопостачання за грудень 2015р. на суму 19950,97 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 648 від 13.12.2015р. на суму 19950,97 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 4.4 Договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно п. 4.5 Договору Остаточний рахунок за спожиту теплову енергію Споживач здійснює до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Як зазначає позивач, свої договірні зобов'язання відповідач не виконує, не зважаючи на неодноразові вимоги про необхідність сплатити заборгованість. Оплата наданих послуг здійснюється частково і несвоєчасно.

Надаючи правову кваліфікацію та оцінку обставинам, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданих суду доказів підтверджується, що станом на 25.10.2016р. за період з січня 2015р. по грудень 2015р. відповідачу було нараховано 269717,48 грн. за надані послуги з теплопостачання, а фактично останнім було сплачено 260972,82 грн., таким чином у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 8744,66 грн.

Виникнення цієї заборгованості підтверджується підписаними відповідачем копіями актів виконаних робіт та підписаним відповідачем актами про включення теплової енергії.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних.

Відповідачу згідно з розрахунком суми позову, що доданий до позовної заяви, за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р. нараховано 3% річних за період прострочення з 15.02.2015р. по 24.10.2016р. - 1339,25 грн.

Відповідачу згідно з розрахунком суми позову, що доданий до позовної заяви, за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р. нараховано інфляційні втрати за період прострочення з лютого 2015р. по вересень 2016р. - 33700,94 грн.

У відповідності до п.7.2.3. договору та вимогами ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України відповідачу згідно розрахунку, що доданий до позовної заяви, за прострочення оплати заборгованості за період з жовтня 2015р. по грудень 2015р. нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, в сумі 4190,01 грн., а саме: За спожиту в жовтні 2015р. теплову енергію пеня нарахована за період з 15.11.2015 р. по 29.12.2015 р. на суму 629,53 грн.; За спожиту в листопаді 2015р. теплову енергію пеня нарахована за період з 15.12.2015 р. по 29.12.2016 р. на суму 738,77 грн.; За спожиту в грудні 2015р. теплову енергію пеня нарахована за період з 15.01.2016 р. по 14.07.2016 р. на суму 2821,71 грн.

Судом було перевірено правильність розрахунку річних та інфляційних витрат, зробленого позивачем, та встановлено його відповідність.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 525, 526, 530, 549-552, 610, 611, 612, 625, Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу культури, молоді та спорту Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області (, 62002, Харківська область, Краснокутський район, смт. Краснокутськ, вул. Охтирська, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівайс» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 117 ) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2015р. по грудень 2015р. в розмірі 8 744,66 грн.; 3% річних в розмірі 1 339,25 грн. за період з 15.02.2015р. по 24.10.2016р. за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р.; інфляційні втрати у розмірі 33 700,94 грн. за період з лютого 2015р. по вересень 2016р. за прострочення оплати заборгованості за період з січня 2015р. по грудень 2015р.; пеню в сумі 4 190,01 грн. за період з 15.11.2015р. по 14.07.2016р. за прострочення оплати заборгованості за період з жовтня 2015р. по грудень 2015р. та 1 378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.12.2016 р.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_1