ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2016 Справа № 904/9/15
За позовом: публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект", с. Олександропіль Дніпропетровської області

про стягнення 12 607,97 швейцарських франків та пені у сумі 183 011,94 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 30-2/44632 від 01 жовтня 2015 року, провідний юрисконсульт

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 19 січня 2016 року, представник; ОСОБА_3, довіреність №33 від 19 січня 2016 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" заборгованість за кредитним договором №115-1013/В від 30.08.2006 у розмірі 247 891,67 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 становить 3 852 125,25 грн. та пеню у розмірі 185 553,91грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року (суддя Ніколенко М.О.) в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 червня 2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року у справі № 904/9/15 скасовано. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором № 115-1013/В-06 від 30.08.2006 по кредиту та процентам в розмірі 247 899,96 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 становить 3 656 203, 06 грн., пеню в розмірі 183067,87 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 156, 80 грн., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 77 172, 48 грн.

30 червня 2016 року на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 червня 2016 року було видано наказ №904/9/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 05 жовтня 2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 у справі № 904/9/15 скасовано в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 12 607,97 швейцарських франків заборгованості по процентам, 176 891,06 грн. пені за прострочення сплати по кредиту та 8 662,86 грн. пені за прострочення сплати процентів, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 18 жовтня 2016 року справу № 904/9/15 (вх. №4-9390/16) в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" 12 607,97 швейцарських франків заборгованості по процентам, 176 891,06 грн. пені за прострочення сплати по кредиту та 8 662,86 грн. пені за прострочення сплати процентів, передано на розгляд судді Євстигнеєвій Н.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року суддя Євстигнеєва Н.М. прийняла справу 904/9/15 до свого провадження.

22 листопада 2016 року публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" надало заяву про уточнення позовних вимог, якою просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект":

- заборгованість по процентам за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 в розмірі 12 607,97 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922,19грн.;

- пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 183 011,94грн., з яких: 174 467,87грн. пеня за прострочення сплати по кредиту та 8 544,07грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект", проти задоволення позовних вимог заперечує (пояснення від 14.12.2016 містяться в матеріалах справи) та зазначає, що листом за вих. №26278п418 від 07.06.2008 Банк повідомив відповідача про збільшення відсоткової ставки з 01.07.2008 на три відсотки, а не на три пункти. Згідно статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Банкам не дозволяється в односторонньому порядку змінювати умови договорів, укладених з клієнтами, у тому числі піднімати розміри відсоткових ставок по кредитним договорам. Умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. В розрахунку, наданому Банком з 01.08.2008 по 31.08.2010 зайво нараховані відсотки по кредитному договору №115-103/В-06 від 30.08.2006 на суму 15 620,65 швейцарських франків. Остання оплата по процентам була здійснена за серпень 2014 року, а розрахунок пені по процентам, наданий банком, здійснено з 01.06.2016.

Наведені обставини, за доводами відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи був відкладений з 07.11.2016 на 22.11.2016. У судовому засіданні 22.11.2016 оголошена перерва на 28.11.2016. Розгляд справи був відкладений з 28.11.2016 на 14.12.2016.

У судовому засіданні 14.12.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

За договором банківського рахунку 21 482 від 23.08.2006, укладеному між АКІБ "Укрсиббанк", яке в подальшому змінило назву на ПАТ "Укрсиббанк" (банк) та ТОВ підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект", банк відкрив відповідачу поточний рахунок № 0000 та № 1000 (т.1, а.с. 198-204).

Між АКІБ "Укрсиббанк", яке в подальшому змінило назву на ПАТ "Укрсиббанк" (банк) та відповідачем (позичальник) 30.08.2006 укладений кредитний договір № 115-1013/В-06 (а.с. 24-31). Згідно предмету договору банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти в іноземній валюті в сумі 460 000,00 грн. швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1 886 204,24грн. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 30.08.06 до 29.08.17 (п.1.2.1).

Відповідно до п. 1.3.1 Договору, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 8,99% річних.

Сторонами погоджено графік погашення кредиту (додаток № 1 до Кредитного договору № 115-1013/В-06 від 30.08.2006) (т.1 а.с. 32-34).

30.08.2006 між АКІБ "Укрсиббанк" та ТОВ підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" було укладено договір іпотеки № 115/116, відповідно до умов п.1.3 якого Іпотекою забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, які виникають з кредитного договору №115-1013/В-06 від 30 серпня 2006 року, згідно з яким: Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю кредит в іноземній валюті в сумі 460 000,00 швейцарських франків, а Іпотекодавець зобовязується його використовувати за цільовим призначенням ат згідно зі встановленим строком користування, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99% річних (т.1 а.с. 53-57).

Додатковим договором № 1 до договору іпотеки № 115/116 від 14.12.2006 сторони змінили п.1.1, 1.3 договір іпотеки № 115/116 від 30.08.2006, підтвердивши, що Іпотекою забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, які виникають з кредитного договору № 115-1013/В-06 від 30 серпня 2006 року, згідно з яким: Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю кредит в іноземній валюті в сумі 460 000,00 швейцарських франків, а Іпотекодавець зобовязується його використовувати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком користування, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99% річних (т.1 а.с. 58-59).

За ордером - розпорядженням про видачу (погашення) кредиту від 30.08.2006 відповідач розпорядився щодо руху коштів у розмірі 460 000,00 швейцарських франків по рахунку 1000 (т.1 а.с. 183).

Крім того, між сторонами укладені:

Додаткова угода від 12 лютого 2007 року за умовами якої, сторони домовились, що у зв'язку зі зміною програмного забезпечення Банку, в якому здійснюється обслуговування кредитних процесів, для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №115-1013/В-06 так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме № 0 (Реєстраційний номер договору).

Відповідно до Додаткової угоди від 24.05.07, сторони домовились, що відповідач зобов'язується сплачувати проценти за Договором у строк - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Відповідно до Додаткової угоди від 30.12.08, сторони домовились, викласти п. 1.2.2. Договору в наступній редакції: позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі, в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 29.08.17.

Відповідно до Додаткової угоди від 25.02.09, сторони домовились про зміну графіка погашення кредиту за Договором. Відповідно до Додаткової угоди від 30.11.09, сторони домовились, про зміну графіка погашення кредиту за Договором (т.1 .а.с 35-36).

Додаткова угода від 24 травня 2007 року, відповідно до якої сторони визнали таким, що втратив дії Додаток № 1 до Кредитного договору і визначили новий графік погашення кредиту (додаток № 2 до кредитного договору № 0 (т.1 а.с. 38-40).

Додаткова угода № 1 від 30 грудня 2008 року (т.1 а.с. 41), відповідно до умов якої сторони визначили, що Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі, в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 29 серпня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3,5.3,5.5, 5.6,5.9, 5.10,5.11,7.4 Договору (п.1.2.2) та виклали Додаток № 1 до Договору "Графік погашення кредиту" в новій редакції згідно з Додатком № 1 до цієї Додаткової угоди (т.1 а.с. 42-44).

Додатковою угодою № 2 від 25 лютого 2009 року (т.1 а.с. 45) сторони погодили новий графік погашення кредиту (т.1а.с. 46-48).

Додаткова угода № 5 від 30 листопада 2009 року (т.1 а.с. 49), якою сторони змінили графік погашення кредиту (т.1 а.с. 50-52).

Відповідно до довідки по особовому рахунку № 1000 за період з 23.08.2006 по 25.12.2006, 30.08.2006, відповідно до заявки клієнта № 1 від 30.08.2006, відбувся продаж 460 000,00 швейцарських франків, нижче видача кредиту. Відповідно до умов кредитного договору № 115-1013/В-06 від 30.08.2006 без ПДВ залишок на кінець 30.08.2006 складає 0.00 (т.1 а.с. 65). Крім цього, відповідно до цієї довідки відповідачем відбувалося часткове погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору (т.1 а.с. 66-68).

Відповідно до довідки по особовому рахунку № 0100 за період з 22.02.2015 відповідач здійснював погашення тіла кредиту відповідно до умов договору № 115-1013/В-06 (№ 0) та процентів за користування кредитом (т.1 а.с. 114-154).

Погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами саме у швейцарських франках підтверджується виписками про рух коштів по особовому рахунку № 0100 (т.1 а.с.211-224).

Відповідно до висновку № 1706/1707-15 судово-економічної експертизи по справі № 904/9/15 (т.1, а.с.6-26) в результаті проведеного дослідження документально підтверджується перерахування банком ПАТ "Укрсиббанк" грошових коштів на рахунок відповідача №1000 в сумі 460 000,00 швейцарських франків.

Зазначені вище обставини встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року у даній справі, яка в частині стягнення суми основного боргу 235 283,70 швейцарських франків залишена постановою Вищого господарського суду України від 05 жовтня 2016 року без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина третя статті 35 господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним є встановленим і не потребує додаткового доказування.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.11.2016, суд розглядає вимогу позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект":

- заборгованості по процентам за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 в розмірі 12 607,97 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922,19грн.;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 183 011,94грн., з яких: 174 467,87грн. пеня за прострочення сплати по кредиту та 8 544,07грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсягу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача №1000 в сумі 460 000,00 швейцарських франків.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник допустив порушення зобовязань перед позивачем за Кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки.

З огляду на наведені вище умови кредитного договору № 115-1013/В-06 від 30.08.2006, строк оплати процентів є таким, що настав.

Заборгованість по сплаті процентів за період станом на 01 грудня 2014 року складає 12 607,97 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922,19грн.

Відповідач доказів сплати процентів у наведеній вище сумі до суду не надав, вимоги позивача в установленому порядку не спростував.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства та умови договору щодо порядку нарахування та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, є правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів у сумі 12 607,97 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922,19грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено, зокрема, пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Відповідальність за неналежне виконання умов договору передбачена розділом 7 договору.

Так, відповідно до п.7.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена в гривні,

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті;

- пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/факт" (метод "факт/факт" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 174 467,87грн. за період з 01 червня 2014 року по 01 грудня 2014 року та пеню за прострочення сплати процентів у сумі 8 544,07грн. за період з 01 червня 2014 року по 01 грудня 2014 року, а всього - 183 011,94грн.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені судом порушень вимог чинного законодавства та умов кредитного договору не встановлено.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 174 467,87грн. та пені за прострочення сплати процентів у сумі 8 544,07грн. є правомірною.

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по процентам за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 в розмірі 12 607,97 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922,19грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 183 011,94грн., з яких: 174 467,87грн. пеня за прострочення сплати по кредиту та 8 544,07грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд відхиляє посилання відповідача на неправомірність дій Банку в частині збільшення відсоткової ставки з 01.07.2008 на три відсотки, оскільки станом на наведену дату, відповідно до п.9.2 підп.б), Банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або настання змін у грошово-кредитній політиці НБУ у порівнянні з курсом гривні до долара США, встановленого НБУ на дату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки на три відсоткових пункти по бланкових кредитах "овернайт" НБУ з дати укладення договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Відповідно до положень ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Разом з тим, Цивільний кодекс України було доповнено ст. 1056-1 згідно із Законом 661-VІ від 12.12.2008, тобто вже після направлення Банком на адресу відповідача про збільшення процентної ставки на три відсотки.

Щодо процентного пункту, як одиниці, що застосовується для порівняння величин, виражених в процентах, слід зазначити, що згідно Економіко-математичного словнику, ОСОБА_4, 5-те видання, 2003 рік, процентні пункти відносять відмінності не до значень обговорюваних величин, а до 100- відсоткової шкали, щодо якої вони виражені.

Таким чином, наданий відповідачем розрахунок розміру збільшення відсоткової ставки не є обґрунтованим та не застосовується судом.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд враховує таке.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, сплатив судовий збір у сумі 73 080,00грн. згідно платіжного доручення № від 25 грудня 2014 року.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (п.4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

З огляду на те, що позовні вимоги Банку задоволено повністю, суд, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 73 080,00грн. покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" (52423, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Олександропіль, вул. Радянська, буд.5, ) на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (юридична адреса: 61050, м. Харків, просп. Московський,60, ; фактична адреса: 040070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12, ідентифікаційний код 09807750) заборгованість по процентам за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 в розмірі 12 607 (дванадцять тисяч шістсот сім) швейцарських франків 97 сантимів, що за курсом Національного банку України станом на 01.12.2014 становить 195 922 (сто девяносто п'ять тисяч девятсот двадцять дві) грн. 19коп.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 183 011 (сто вісімдесят три тисячі одинадцять) грн. 94коп., з яких: 174 467 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят сім) грн. 87коп. пеня за прострочення сплати по кредиту та 8 544 (вісім тисяч пятсот сорок чотири) грн. 07коп. пеня за прострочення сплати процентів; витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 15.12.2016