Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

« 14» грудня 2016 року Справа № 927/1090/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго",

вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000

відповідач: Клуб "Юний беркутівець",

вул. Пухова, буд. 115а, м. Чернігів, 14032

предмет спору: про стягнення 49482,38 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 3 від 28.11.2016, провідний юрисконсульт відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" подано позов про стягнення з відповідача Клубу "Юний беркутівець" 36976,34 грн боргу; 2014,71 грн 3% річних та 10491,33 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, за неналежне виконання умов договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, додатків до нього та додаткової угоди від 01.12.2005.

В судовому засіданні 01.12.2016 позивачем подано письмові пояснення від 29.11.2016, в яких ПАТ "Облтеплокомуненерго" зазначає, що в позовній заяві позивачем було неправильно зазначено дату укладання договору між ПАТ "Облтеплокомуненерго" та Клубом "Юний беркутівець", відповідно невірно було зазначено період виникнення заборгованості. Невірна дата укладання договору була також зазначена позивачем в розрахунку заборгованості та розрахунку втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції. Щодо обліку споживання теплової енергії відповідачем позивач зазначає, що відповідно до п .23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Облік споживання теплової енергії відповідачем проводиться згідно п 5.1. договору, Правил користування тепловою енергією, Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, за відсутності теплового вузла обліку теплової енергії на опалення і визначається розрахунковим методом як відношення теплового навантаження помноженого на різницю нормативної температури внутрішнього повітря у приміщенні та середньо фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковому періоді до різниці нормативної температури внутрішнього повітря у приміщенні та розрахункової температури зовнішнього повітря для проектування опалення помноженої на кількість діб і помноженої на 24 години. Таким чином, позивачем нараховано відповідачу 18201,44 грн за січень 2015; 11671,61 грн за лютий 2015; 12924,59грн за березень 2015; 4018,16грн за квітень 2015. Позивач також зазначає, що відповідачу надсилались відповідні акти прийому-передачі теплової енергії, проте жодного підписаного відповідачем акту на адресу позивача не поверталось. Позивач зазначає, що повторно акти приймання-передачі теплової енергії направлені на адресу відповідача з супровідним листом № 2587 від 28.11.2016 на підтвердження чого до матеріалів справи додано фіскальний чек № 011 від 28.11.2016.

Ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 01.12.2016 господарський суд повідомив засновника (орган управління юридичною особою) Клубу "Юний беркутівець" Чернігівську обласну державну адміністрацію про розгляд даної справи в Господарському суді Чернігівської області.

Ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 08.12.2016 господарський суд залишив без розгляду клопотання засновника про направлення справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

14.12.2016 до початку судового засідання, через канцелярію суду, від засновника відповідача Чернігівської обласної державної адміністрації надійшов лист № 04-04/6325 від 14.12.2016 в якому засновник повідомляє суд, що жодних статутних документів відповідача в наявності не має, місцезнаходженні директора не відомо.

Згідно з наданим позивачем витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідачем у справі за кодом 24834709 є Клуб "Юний беркутівець", місцезнаходження юридичної особи: 14032, Чернігівська обл., місто Чернігів, Деснянський район, вулиця Пухова, будинок 115-А; відомості про органи управління юридичної особи: обласна державна адміністрація; перелік засновників (учасників) юридичної особи: Чернігівська обласна державна адміністрація (14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 7).

Відповідач в судове засідання 14.12.2016 не з`явився, заяв та клопотань не надіслав. Копія ухвали про порушення провадження у справі від 23.11.2016, направлена на адресу відповідача (вул. Пухова, буд. 115а, м. Чернігів, 14032) повернулася до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення звязку "за зазначеною адресою не проживає". Копія ухвали про відкладення розгляду справи від 01.12.2016, направлена на адресу відповідача (вул. Пухова, буд. 115а, м. Чернігів, 14032) повернулася до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення звязку "адресат вибув".

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2016 підтримав подане раніше письмове клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

В судовому засіданні 14.12.2016 позивачем подано клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом. Крім того позивачем подано заяву з якої вбачається, що позивачем здійснено перерахунок заборгованості відповідача з урахуванням п. 6.4. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 у звязку з чим позивач просить суд: прийняти збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу на 14,67 грн; прийняти зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних на 30,56 грн; прийняти зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат на 1147,35 грн; стягнути з Клубу «Юний беркутівець» на користь позивача 36991,01 грн боргу, 1984,15 грн 3% річних та 9343,98 грн втрат внаслідок інфляційних процесів.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу, зменшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних та відповідно стягнення з відповідача 36991,01 грн боргу, 1984,15 грн 3% річних та 9343,98 грн втрат внаслідок інфляції, прийнята судом, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14.12.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, але відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву чи заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав та не направив повноважного представника в судове засідання для дачі пояснень по справі і про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Враховуючи, що судом прийнято збільшення позивачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу на 14,67 грн; зменшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних на 30,56 грн; зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат на 1147,35 грн та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача 36991,01 грн боргу, 1984,15 грн 3% річних та 9343,98 грн інфляційних, суд розглядає справу з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

20.12.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" (згідно нової редакції статуту затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів товариства № 18 від 11.03.2011, державну реєстрацію змін до якого проведено 19.04.2012 найменування позивача змінено на Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго") та Клубом «Юний беркутівець» було укладено договір №1-0686 на постачання теплової енергії.

01.12.2005 між ВАТ «Облтеплокомуненерго» та Клубом «Юний беркутівець» укладено додаткову угоду в якій сторони погодили зміни і доповнення до договору на постачання теплової енергії №1-0686 від 20.12.2003

Відповідно до п. 1.1. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005, позивач (виробник) бере на себе зобовязання виробляти, транспортувати та постачати відповідачу (споживачеві) теплову енергію для підігріву води та опалення, а відповідач (споживач) зобовязується сплачувати виробникові за надані послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 1.2, 1.3, договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005 передбачено, що тарифи на послуги на момент укладання додаткової угоди від 01.12.2005 становлять: опалення 119,17 грн/1Гкал або 3,07грн/1мІ; підігрів води 5,39 грн/1мі. Тарифи за комунальні послуги змінюються за поданням виробника до органів влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому законодавством порядку. Нові тарифи/двоставкові тарифи є обовязковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод.

Розмір щомісячної плати за надані послуги (загальна вартість послуг) у разі без облікового споживання теплової енергії на момент укладання додаткової угоди від 01.12.2005 становить 907,55 грн, у тому числі за опалення 888,15грн за 289,3 кв. метрів; підігрів води 19,40 грн за 3,6 куб. метрів.

Пунктом 2.1. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 сторони визначили, що теплова енергія постачається споживачу для обєктів перерахованих у додатку №1, який є невідємною частиною договору на опалення вентиляцію, гаряче водопостачання та технологічні потреби.

Сторонами підписано додаток №1 до договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в якому визначено, що опалювальним обєктом є спортивний комплекс за адресою: вул. Пухова, 115а, м. Чернігів, площею 289,3 м.кв., потреба гарячого водопостачання складає 3,6 чол./м.куб., теплове навантаження складає 0,027 Гкал/год., навантаження гарячого водопостачання 0,00025 Гкал/год., 0,005 м.куб./год.

Згідно з п. 11.1., договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005, цей договір діє до 10.10.2006, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим з дня збігу попереднього терміну його дії на наступний річний термін, якщо протягом останнього місяця дії договору від жодної зі сторін не надійшло заяви про відмову від нього.

Пунктом 11.3. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 передбачено, що припинення дії договору не звільняє споживача від обовязків повної оплати спожитої теплової енергії.

Доказів припинення дії чи визнання недійсним договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 сторонами суду не надано.

Відповідно до п. 5.1. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, облік споживання теплової енергії проводиться за показниками засобів (приладів) обліку або розрахунковим методом згідно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», та даними, вказаними у додатку №1 цього договору.

Пунктами 5.3., 5.4. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 сторонами також погоджено, що у разі, розташування споживача, який не має приладів обліку теплової енергії у будинку, що обладнаний приладами загального обліку тепла необхідно від загального споживання теплової енергії, яке визначено за приладами обліку будинку, віднімати кількість тепла спожитого іншими споживачами із приладами обліку, а решту розподіляти між споживачами, які не мають пропорційно займаних площ.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає виробнику звіт про фактичне споживання теплової енергії до 25 числа поточного місяця. В разі ненадання споживачем вказаного звіту, виробник має право виконати облік розрахунковим методом.

Обсяг наданих послуг визначається за показаннями приладів обліку або, при їх відсутності, несправності, пропуску споживачем строків проведення державної метрологічної повірки або на період відсутності засобу (приладу) обліку повязаної з проведенням державної метрологічної повірки розрахунковим методом у відповідності до встановлених нормам споживання теплової енергії (п. 5.6. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005).

Пунктом 6.4. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005 визначено, що розрахунки споживача з виробником за відпущену теплову енергію здійснюються щомісячно у відповідності з показниками приладів обліку або розрахунковим методом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 20 числа попереднього місяця і триває до 19 числа звітного місяця.

Відповідно до п. 6.5 договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005 розрахунки по цьому договору здійснюються щомісячно до 1 числа місяця наступного за розрахунковим за фактично спожиту теплову енергію.

Пунктом 4.2.1. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 визначено, що виробник (позивач) зобовязується постачати теплову енергію для обєктів споживача в обсязі, передбаченому додатками №1,3 з коригуванням на фактичну температуру зовнішнього повітря.

Сторонами підписано додаток № 3 до договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 Річна потреба теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання, яким визначено поквартальне та місячне навантаження Гкал на обєкт спорт комплекс по вул. Пухова, 115а.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики та комунальних послуг № 624 від 28.11.2014 Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів, крім населення ПАТ „Облтеплокомуненерго м.Чернігів, установлено Публічному акціонерному товариству Облтеплокомуненерго (м.Чернігів) тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ 1132,92 грн за 1 Гкал (без ПДВ). Дана постанова набрала чинності з 01.12.2014.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики та комунальних послуг № 288 від 27.02.2015 Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів, крім населення ПАТ „Облтеплокомуненерго м.Чернігів, установлено Публічному акціонерному товариству Облтеплокомуненерго (м.Чернігів) тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ 1604,59 грн за 1 Гкал (без ПДВ). Дана постанова набрала чинності з 01.03.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики та комунальних послуг № 1111 від 31.03.2015 Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів, крім населення ПАТ „Облтеплокомуненерго м.Чернігів, установлено Публічному акціонерному товариству Облтеплокомуненерго (м.Чернігів) тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ 1417,16 грн за 1 Гкал (без ПДВ). Дана постанова набрала чинності з 01.04.2015.

Розпорядженням Чернігівської міської ради № 200-р від 15.10.2014 „Про початок опалювального сезону 2014-2015 років зобов'язано керівника ПАТ Облтеплокомуненерго розпочати опалювальний сезон 2014-2015 років з 21 жовтня 2014.

Розпорядженням Чернігівської міської ради № 97-р від 10.04.2015 „Про закінчення опалювального сезону 2014-2015 років доведено до відома керівника ПАТ Облтеплокомуненерго про закінчення опалювального сезону 2014-2015 років, зокрема: бюджетних установ та загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладів, житлового фонду з 00 годин 14.04.2015.

Як свідчать матеріали справи, кількість спожитої відповідачем теплової енергії в грудні та січні-квітні 2015 року визначена розрахунковим методом, відповідно до п.5.1., 5.6. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затверджених Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству (КТМ 204 Україна 244-94) з урахуванням теплового навантаження, визначеного в договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковий період.

Середньомісячна температура зовнішнього повітря в січні квітні 2015 року підтверджена довідками Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 04.01.2015 № 42/03-06, від 02.02.2015 № 42/03-186, від 02.03.2015 № 42/03-327, від 01.04.2015 № 42/03-539, від 05.05.2015 № 42/03-688, копії яких додані до матеріалів справи.

Таким чином, позивач на виконання умов договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, додатків до нього та додаткової угоди від 01.12.2005, поставив відповідачу у січні 2015 року теплової енергії на опалення у загальній кількості 9,75 Гкал на суму 13255,16 грн, в лютому 2015 9,897 Гкал на суму 13455,01 в березні 2015 6,46988 Гкал на суму 11280,74 грн, в квітні 2015 4,88766 Гкал на суму 8839,60 грн.

Всього поставлено відповідачу теплової енергії на суму 46830,51грн, що підтверджується рахунками-фактурами № 1-0686 від 30.01.2015 на суму 13255,16 грн, №1-0686 від 27.02.2015 на суму 13455,01 грн, №1-0686 від 31.03.2015 на суму 11280,74 грн та №1-0686 від 30.04.2015 на суму 8839,60 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Пунктом 6.1. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем, здійснюються у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виробника по затвердженим тарифам. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків які не заборонені чинним законодавством.

Відповідно до п. 6.5. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003, в редакції додаткової угоди від 01.12.2005, розрахунки по цьому договору здійснюються щомісячно до 1 числа місяця, наступного за розрахунковим, за фактично спожиту теплову енергію.

Відповідач за отриману теплову енергію розрахувався частково, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію по договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 становить 36991,05 грн.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 36991,01 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень на позов не надав, документів, які б підтверджували факт неотримання від позивача теплової енергії суду також не надано.

Позивач, відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1984,15 грн за період з 02.02.2015 по 10.11.2016 та 9343,98 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції за період з 02.02.2015 по 30.06.2015.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.3.3. договору №1-0686 на постачання теплової енергії від 20.12.2003 сторони передбачили, що споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків за теплову енергію, передбаченого пунктом 6.5. цього договору та сплачує, зокрема борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати теплової енергії, тому суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме: 9343,98 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.02.2015 по 10.11.2016 в сумі 1984,15 підлягають задоволенню частково, в сумі 1979,31 грн, оскільки при здійсненні розрахунку позивачем не було враховано, що 01.02.2015 та 01.03.2015 є вихідними днями, а тому прострочка оплати виникла відповідно з 03.02.2015 та з 03.03.2015, а також не враховано, що в 2016 році 366 днів, та в зазначеному позивачем періоді з 13.10.2015 по 10.11.2016 невірно визначено кількість днів 396, а фактично - 395 днів.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за поставлену теплову енергію в установлений строк не сплатив і позовні вимоги не оспорив, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 36991,01 грн боргу; 1979,31 грн 3% річних та 9343,98 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1377,86 грн.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір, ст. 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Клубу «Юний беркутівець», вул. Пухова, буд. 115а, м. Чернігів, 14032 (код 24834709, р/р 0001 в ЧФ «Приватбанк», МФО 353586) на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 0264 в ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 353553) 36991 грн 01 коп боргу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Клубу «Юний беркутівець», вул. Пухова, буд. 115а, м. Чернігів, 14032 (код 24834709, р/р 0001 в ЧФ «Приватбанк», МФО 353586) на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 6 в ПАТ Полікомбанк, МФО 353100) 1979 грн 31 коп 3% річних, 9343 грн 98 коп втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та 1377 грн 86 коп судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 16.12.2016.

Суддя Л.М. Лавриненко