ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.2016 Справа № 904/9730/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Марганець, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.01.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 02.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення основного боргу в розмірі 162 720,58грн., 3% річних у розмірі 1 322,10грн., інфляційних у розмірі 6 098,76грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №201 від 11.04.2016р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

06.12.2016р. позивач подав до суду заяву, в якій просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 162 720,58грн., 3% річних у розмірі 1 310,04грн., інфляційні у розмірі 6 098,76грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що позивач не надав йому оригінали рахунків для оплати за поставлений товар, що унеможливило виконання відповідачем свого обов"язку щодо оплати.

08.12.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (покупець) укладений договір поставки №201.

Згідно п.1.1. договору постачальник зобовязався передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару вказуються у Специфікаціях (додатках) до договору (далі - товар), які є його невід"ємною частиною, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.2. договору у Специфікаціях зазначаються також такі відомості про товар, зокрема, порядок оплати та форма розрахунків, умови поставки товару.

За п.3.1. договору постачальник зобов"язується поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначених у Специфікаціях. Умови поставки визначаються відповідно до Інкотермс 2010.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що разом з товаром постачальник зобов"язаний надати покупцю оригінали документів: рахунку; видаткової накладної на відпуск товару; акту прийому-передачі товару; товарно-транспортної накладної; копію подорожнього листа при поставці легковим транспортом; сертифікату якості виробника товару, а також інші документи згідно п.2.3. договору (оригінали або належним чином завірені копії); копію сертифікату походження товару СТ1 на мові країни-виробника, завірену печаткою постачальника у разі необхідності); у разі, якщо товар підлягає сертифікації - сертифікат походження і відповідності по системі сертифікації УкрСЕПРО, гігієнічний, екологічний сертифікат, а також інші сертифікати згідно чинного законодавства України (оригінали або належним чином завірені копії); документи, надання яких обумовлено у специфікації.

Згідно п.3.8. договору датою поставки товару є дата передачі товару постачальником покупцю, яка зазначена у підписаній обома сторонами видатковій накладній, товарно-транспортній накладній. Зобов"язання постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними в момент підписання сторонами акту прийому-передачі товару щодо кількості та якості поставленого товару (п.3.9. договору).

За п.3.10. договору право власності на товар та ризики його загибелі переходять від постачальника до покупця з моменту поставки товару відповідно до правил, встановлених ІНКОТЕРМС.

Дата поставки товару визначається в Специфікаціях до договору (п.3.12. договору).

Специфікацією №1 від 29.04.2016р. сторони узгодили найменування, кількість, ціну, суму, термін та умови поставки товару.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 338 819,98грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000344 від 24.06.2016р., №РН-0000343 від 24.06.2016р., №РН-0000342 від 24.06.2016р., актами приймання-передачі матеріальних цінностей від 24.06.2016р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень (а.с.17-20, 47-49), а також зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.50-52).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.4.6. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей, порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами у Специфікаціях (Додатках) до цього договору. Додатково сторони погодили, що покупець має право відтермінувати сплату за товар у випадках, передбачених п.4.7. договору, при цьому таке одностороннє відтермінування не буде вважатися порушенням умов договору.

За п.4.7. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей, підставами для покупця на відтермінування сплати за товар понад строк (термін), встановлений в Специфікаціях (Додатках) до цього договору, є прострочення терміну надання документів, зазначених у п.3.3. договору, та податкової накладної.

Згідно п.9.1. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей, постачальник зобов"язується протягом строку, встановленого Податковим кодексом України, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість партії поставленого товару податкову накладну.

За п.4 Специфікації №1 від 29.04.2016р., з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей, покупець здійснює оплату товару протягом 60 календарних днів після дати виконання постачальником своїх зобов'язань з поставки товару згідно п.3.9. договору і за фактично поставлений товар на склад покупця за умови надання покупцю документів, зазначених у п.3.3. договору, і виконання вимог п.9.1. договору щодо строків реєстрації податкової накладної. Датою (моментом) оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач отримав документи, передбачені п.3.3. договору, 05.07.2016р., у зв"язку з чим, враховуючи умови договору, повинен був здійснити оплату 03.09.2016р.

30.09.2016р. відповідач на підставі виставлених рахунків-фактур №СФ-0000334 від 24.06.2016р., №СФ-0000335 від 24.06.2016р., №СФ-0000336 від 24.06.2016р. частково сплатив поставлений товар на суму 176 099,41грн. (а.с.21).

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за видатковими накладними №РН-0000344 від 24.06.2016р., №РН-0000343 від 24.06.2016р., №РН-0000342 від 24.06.2016р. згідно договору поставки №201 від 11.04.2016р. складає 162 720,57грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу суд вважає за необхідне відмовити.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, нараховані на суму 338 819,98грн. за період з 04.09.2016р. по 30.09.2016р., а також 3% річних, нараховані на суму 162 720,58грн. за період з 01.10.2016р. по 11.11.2016р., що разом складає 1 310,04грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних, нарахованих на суму 338 819,98грн. за період з 04.09.2016р. по 29.09.2016р. (30.09.2016р. часткова оплата), а також нарахованих на суму 162 720,57грн. за період з 01.10.2016р. по 11.11.2016р., встановив, що вони складають 1 284,24грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача інфляційні за вересень 2016р. у розмірі 6 098,76грн.

Інфляційні слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Отже інфляційні необхідно нараховувати з жовтня 2016р., однак позивач не просить стягнути інфляційні за цей місяць, у зв"язку з чим у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних суд вважає за необхідне відмовити.

Доводи відповідача про те, що позивач не надав йому оригінали рахунків для оплати за поставлений товар, є безпідставними, оскільки відповідач, здійснивши часткову оплату за товар, у призначенні платежу посилався на ці рахунки.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська, 62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ" (69035, АДРЕСА_1, ) основний борг у розмірі 162 720,57грн. (сто шістдесят дві тисячі сімсот двадцять грн. 57коп.), 3% річних у розмірі 1 284,24грн. (одна тисяча двісті вісімдесят чотири грн. 24коп.) та 2 460,07грн. (дві тисячі чотириста шістдесят грн. 07коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.12.2016р.

Суддя ОСОБА_3