номер провадження справи 20/80/16-32/109/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 Справа № 908/2130/16

За позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, (72360, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. Кірова, буд. 205)

про стягнення 417 034 грн. 80 коп.

Суддя Колодій Н.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 довіреність № 1680/12 від 12.05.2016р.;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

15.08.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізькій області м. Запоріжжя з позовною заявою до комунального підприємства «Вознесенське» сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про стягнення 417 034грн. 80 коп.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судовох справ між суддями від 04.10.2016р. в звязку з закінченням повноважень судді Гандюкової Л.П. справу № 908/2130/16 передано до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.10.2016р. справа №908/2130/16 прийнята до провадження, справі присвоєно номер провадження 20/80/16-32/109/16, судове засідання призначено на 09.11.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. В судовому засіданні оголошувалась перрева до 30.11.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 30.11.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 1, 19, 64, 65, 67 Кодексу України про надра, ст. ст. 47, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст. ст. 1, 54, 84 Господарського процесуального кодексу України, і полягають в тому, що позивачем у період з 03.11.2015 р. по 05.11.2015 р. проводилася планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства комунального підприємства Вознесенське Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Перевіркою встановлено, що відповідач в період з 04.11.2012 р. по 03.11.2015 р. здійснював забір води з підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. ст. 16,19, 21 Кодексу України про надра. За результатами перевірки був складений відповідний акт. За вказаний період підтриємством було забрано з підземного водоносного горизонту (свердловини) 487 760м.3 води згідно довідки відповідача від 04.11.2015 №79. Внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) відповідачем було заподіяно державі збитків на суму 417034 грн. 80коп.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує, зазначає, що спеціальний дозвіл на користування надрами видається підприємствам, які здійснюють видобування прісних підземних вод, а КП Вознесенське ВСП за родом своєї діяльності не займається таким видобуванням, а лише здійснює водопостачання вже вибудуваної води. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на ст. 23 Кодексу України про надра та зазначає, що КП Вознесенське ВСР не несе відповідальності за видобування підземних вод без спеціальних дозволів, з урахуванням факту видобування підземних вод в межах 300 м. куб. на добу. Звертає увагу суду на те, що чинним законодавством передбачено звільнення від відповідальності землевласників та землекористувачів, які на момент набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому корпусі від 08.12.2015 р. № 867-VIII розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів для видобування підземних вод.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про причини неявки суд належним чином не повідомив.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 року за №1347/20085, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів; за додержанням правил, нормативів, стандартів у сфері охорони навколишнього природного середовища; за додержанням умов виданих дозволів, лімітів, квот на спеціальне природокористування.

У період з 03.11.2015р. по 05.11.2015р. Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області (позивач у справі) проводилась планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області (відповідач у справі). Перевіркою встановлено, що підприємство в період з 04.11.2012 р. по 03.11.2015 р. здійснювало забір води з підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. ст. 16,19,21 Кодексу України про надра. За вказаний період підприємством було забрано з підземного водоносного горизонту (свердловини) 487760 м3 води, згідно довідки відповідача від 04.11.2015 р. № 79.

За результатами перевірки був складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 03.11.2015-05.11.2015, де в п. 2 таблиці Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) зафіксовано вищевказане порушення.

Згідно з п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом №464 від 10.09.2008 р. Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

На підставі матеріалів перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області на ім'я Керівника ОСОБА_1 підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області було винесено припис № 17 від 05 листопада 2015 року, п. 1 якого було приписано до 05.03.2016 р. отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами).

З урахуванням викладеного, на підставі довідки відповідача від 04.11.2015 р. № 79 про кількість забраної питної води в період з 04.11.2012 р. по 03.11.2015 р. - 487760 м3 води та відповідно до ОСОБА_2 розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року за №767/16783, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області була розрахована сума збитків, заподіяних державі з боку відповідача внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами), яка складає 417034 грн. 80коп.

У зв'язку з виявленими порушенням статей 16, 19, 21 Кодексу України про надра постановою від 04.11.2015 р. № 000054/01/06 було притягнуто до адміністративної відповідальності уповноважену посадову особу відповідача - директора комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_3 за ст. 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. штраф сплачено в добровільному порядку, про що свідчить квитанція № 20 від 05.11.2015 р.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області 01.02.2016р. для вирішення питання в добровільному порядку на адресу відповідача було направлено претензію №364/12 разом із розрахунком розміру шкоди. Проте, в добровільному порядку шкоду сплачено не було, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з наступним.

Стаття 38 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища від 25 червня 1991 року N 1264-XII (далі - Закон N 1264-XII) передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтями 68, 69 Закону N 1264-XII встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України (далі ГК України) також передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Водного кодексу України (далі - ВК України) підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року N 827).

Стаття 2 ВК України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46, 48 ВК України, водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, статті 49 ВК України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Статтею 21 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на час правопорушення) визначено, що надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 23 Кодексу України про надра).

Статтею 23 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на час правопорушення) закріплено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Зазначена позиція також викладена в постанові Верховного суду України від 01.04.2015 р. № 3-32гс15.

Проте, підприємство відповідача є підприємством питного водопостачання, яке здійснює забір, очищення та постачання води населенню, і не використовує її для власних господарсько-побутових потреб.

Крім того, посилання відповідача на ст. 23 Кодексу України про надра є безпідставним, оскільки положення даної статті поширюються лише на землекористувачів та землевласників. Проте, відповідачем не надано жодних доказів того, що комунальне підприємство Вознесенськеське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області є або землекористувачем, або землевласником відповідних земельних ділянок.

Таким чином, до спірних правовідносин мають застосовуватись положення ст. 21 Кодексу України про надра , а не ст. 23 Кодексу України про надра.

Посилання відповідача на положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі від 08.12.2015р. № 867-VIII щодо звільнення від відповідальності землевласників та землекористувачів, які на момент набрання чинності розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів для видобування підземних вод також судом не приймається до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження початку процесу отримання спеціальних дозволів, а також, як зазначалось раніше, того, що відповідач є землевласником або землекористувачем.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій одним з видів діяльності (основним) відповідача є забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00).

Згідно з наданими відповідачем договором від 25.12.2007 р. про управління майном Вознесенської сільської ради майновим комплексом системи водозабезпечення с.Вознесенка, Вознесенською сільською радою було передано, а відповідачем прийнято в управління майновий комплекс Вознесенської сільської ради систему водозабезпечення с.Вознесенка із супутними будівлями, спорудами, приміщеннями та іншим майном.

Майно передано в інтересах Вознесенської сільської ради з метою управління будівлями, спорудами, приміщеннями та іншим майном для забезпечення функціонування системи водозабезпечення с. Вознесенка, обслуговування будівель та іншого майна; утримання їх в належному стані, відповідно до правил експлуатації та утримання.

Відповідачем було отримано дозвіл на спеціальне водокористування, терміном дії з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України Про питну воду та питне водопостачання від 10 січня 2002 року N 2918-III підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі, зокрема, дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод) та ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Зазначене вище свідчить про здійснення відповідачем забору води з підземного водоносного горизонту, щодо якого обовязково має бути наявним спеціальний дозвіл на користування надрами.

Статтею 65 Кодексу України про надра встановлено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, у тому числі в самовільному користуванні надрами.

Згідно ст. 67 Кодексу України про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. У деліктних зобов'язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди є цивільно-правове зобов'язання, за якого потерпілий має право вимагати від особи, що заподіяла шкоду, цілковитого відшкодування протиправно заподіяної шкоди.

Загальним підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у діях комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області наявні вище вказані чотири складові, а саме протиправна поведінка останнього полягає у самовільному надрокористуванні, вина підтверджується матеріалами інспекційної перевірки, наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до ОСОБА_2 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389 (зі змінами), та причинний зв'язок, що виражається у заподіяні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача.

Згідно п. 1.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 27 червня 2001 року № 02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 43, статтями 33, 34 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Запорізькій області м. Запоріжжя до комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, с. Вознесенка, Мелітопольський район, Запорізька область про стягнення 417 034 грн. 80коп. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 38, 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст. ст. 2, 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України, ст. ст. 16, 19, 21, 23, 67 Кодексу України про надра, ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 149, 151 ГК України, ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області м. Запоріжжя до комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, с. Вознесенка, Мелітопольський район, Запорізька область про стягнення 417034,80 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, (72360, с. Вознесенка, Мелітопольський район, Запорізька область, вул. Кірова, буд. 205) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 417 034 (чотириста сімнадцять тисяч тридцять чотири) грн. 80 коп. за такими реквізитами: р/р № 0171, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100, одержувач Мелітопольське управління Державної казначейської служби України Запорізької області, банк ГУДКСУ у Запорізької області (с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області), стягувач Державна екологічна інспекція у Запорізькій області. Видати наказ.

3. Стягнути з з комунального підприємства Вознесенське Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, (72360, с. Вознесенка, Мелітопольський район, Запорізька область, вул. Кірова, буд. 205) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А, ) 6255 (шість тисяч двсті пятдесят пять) грн. 52 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 07 грудня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.