ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 грудня 2016 року Справа № 904/724/13-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Короткевича О.Є.,
Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4
на постанову та ухвалувід 29.06.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2013 господарського суду Дніпропетровської області
у справі№ 904/724/13-г господарського суду Дніпропетровської області
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області
до боржникатовариства з обмеженою відповідальністю "Межівський райсількомунгосп"
пробанкрутство
за заявою Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Межівський райсількомунгосп"
провизнання грошових вимог у розмірі 10 505,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вдруге подана ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4) касаційна скарга б/н від 11.11.2016 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України право подати касаційну скаргу мають сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України як учасник товариства з обмеженою відповідальністю "Межівський райсількомунгосп" (далі - ТОВ "Межівський райсількомунгосп", Боржник) та керівник останнього.

При цьому, заявник касаційної скарги послався на те, що згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях як інвалід ІІ групи, про що надав оригінал довідки №4185/05/18 від 07.11.2016, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області.

Разом з цим, ОСОБА_4 надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 09.11.2016), відповідно до якого він є засновником (учасником) ТОВ "Межівський райсількомунгосп" з розміром внеску до статутного фонду 8658,00 грн. (розмір статутного капіталу товариства складає 37780,00 грн.), а в графі осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третьою особою, ОСОБА_4 зазначений керівником ТОВ "Межівський райсількомунгосп", 11.12.1996, а ОСОБА_5 - головою комісії з припинення або ліквідатором.

В силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Згідно норм ст. 1 Закону про банкрутство, учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Так, за приписами названої норми, уповноважена особа акціонерів, учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю - особа, уповноважена загальними зборами акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, що володіють більш як половиною статутного капіталу товариства, представляти їх інтереси під час проведення процедур банкрутства цього товариства з правом дорадчого голосу.

Звертаючись з даною касаційною скаргою як фізична особа - засновник (учасник) ТОВ "Межівський райсількомунгосп" ОСОБА_4 доказів на підтвердження свого статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) Боржника не надав.

Наданий заявником касаційної скарги витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не підтверджує, що ОСОБА_4 володіє більш як половиною статутного капіталу Боржника та наділений правом звертатись до суду згідно приписів ст. 1 Закону про банкрутство.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що звертаючись з даною касаційною скаргою як керівник ТОВ "Межівський райсількомунгосп", ОСОБА_4 не звільняється від сплати судового збору за подання касаційної скарги з огляду на наявність статусу інваліда ІІ групи, оскільки виступає від імені юридичної особи, а не від себе особисто.

Згідно ж норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

За приписами п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, суд касаційної інстанції звертає увагу на необхідність надання заявником належних доказів наявності у нього права на підписання касаційної скарги від імені Боржника з огляду на те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 ТОВ "Межівський райсількомунгосп" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Козаченка В.М.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга повинна містити найменування особи, що подає скаргу, та іншої сторони (сторін) у справі.

В порушення приписів названої норми, ОСОБА_4 як особою, яка подала скаргу, одночасно зазначено два найменуванням: учасник боржника та керівник ТОВ "Межівський райсількомунгосп", що є взаємовиключними, оскільки різні правові статуси мають різні юридичні наслідки при зверненні до суду, про що було зазначено вище.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Враховуючи зазначений висновок, викладене у касаційній скарзі клопотання заявника про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги колегією суддів не розглядаються.

Керуючись нормами ст.ст. 41, 86, 107, ст. 111, п. п 1, 4 ч. 1 ст. 1113, ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 у справі № 904/724/13-г повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

Б.М. Поляков