ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2016 Справа № 907/1048/13

За позовом Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кам'яницька сільська рада, с. Камяниця Ужгородського району

до відповідача Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство", с. Камяниця Ужгородського району

про стягнення 127 782,16 грн. за порушення лісового законодавства

Суддя господарського суду Кривка В.П.

представники:

Прокуратура ОСОБА_1, службове посвідчення №040374 від 19.01.2016

Позивача - ОСОБА_2, довіреність №68/11 від 12.01.2016

Відповідача ОСОБА_3, довіреність №03-448 від 07.11.2016 року

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Закарпатський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство", с. Камяниця Ужгородського району про стягнення 127782,16 грн. за порушення лісового законодавства.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області 21.10.2016 року було порушено провадження у справі 907/1048/13 (суддя Русняк В.С.). Ухвалою суду від 20 листопада 2013 року було зупинено провадження у даній справі за позовом Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатської області, м. Ужгород до Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство", с. Кам'яниця, Ужгородський район про стягнення 127 782,16 грн. до вирішення адміністративним судом пов'язаної з справою 907/1048/13 адміністративної справи №807/1834/13-а, предметом розгляду якої є оскарження відповідачем ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, яким встановлено факт нанесення шкоди природним ресурсам та на підставі якого позивач у даній справі просить стягнути з відповідача 127 782,16 грн.

Розпорядженням керівника апарата господарського суду Закарпатської області №02-02/188/16 від 26.09.2016 року, справа 907/1048/13 передана на повторний автоматизований розподіл у зв'язку з припиненням ОСОБА_5 (суддя по справі 907/1048/13) повноважень судді господарського суду Закарпатської області. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі 907/1048/13 призначений суддя Кривка В.П. У звязку з надходженням від сторін клопотання про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі ухвалою господарського суду від 12.10.2016 року провадження у даній справі було поновлено та прийнято до свого провадження суддею Кривка В.П.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 17.05.2013 року працівниками державної екологічної інспекції в Закарпатській області за участі прокуратури в ході проведення перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів державним підприємством "Ужгородське лісове господарство" виявлено порушення Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісового кодексу України та Санітарних правил у лісах України, а саме: пошкодження дерев до ступеня припинення росту, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту, незаконна вирубування дерев, незадовільне очищення місць рубок від порубкового залишку та не вивезена в установлений термін деревини з лісу чим завдано шкоду навколишньому природному середовищу та лісу. З огляду на невідшкодування нанесених збитків, покликаючись на положення Лісового кодексу та природоохоронного законодавства заявники просять стягнути з відповідача суму у розмірі 127 782, 16 грн., які підлягають оплаті та зарахуванню до спеціального фонду бюджету Камяницької сільської ради

У ході судового засідання 08.12.2016 року прокурор та уповноважений представник відповідача подали спільне клопотання про продовження строку розгляду даної справи на 15 днів з метою надання сторонам додаткового часу для додаткового вивчення окремих обставин справи, співставлення вивчення наявної дійсної документації, яка стосується предмету спору. Враховуючи клопотання позивача (прокурора), а також з метою більш повного, всебічного та обєктивного вивчення і зясування всіх обставин справи, дотримання принципу змагальності, додаткового забезпечення процесуальних прав сторін, суд дійшов висновку про задоволення заяви та продовження строку розгляду справи на 15 днів в порядку винятку.

У судовому засідання 14.12.2016 року представник прокуратури та позивач позовні вимоги підтримали, водночас, подали спільне клопотання в порядку ст. 22 ГПК України, яким позовні вимоги уточнено та зменшено, у зв'язку з допущеною помилкою при розрахунку нанесених збитків і просять стягнути з відповідача суму 72 431,64 грн. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги. Водночас, обґрунтовуючи підстави представництва у суді інтересів держави, прокурор зокрема наголосив, що майнові стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, надходять до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища місцевих бюджетів і використовуються для відтворення лісів, підвищення їх продуктивності, проведення лісогосподарських заходів та утримання лісів у належному санітарному стані. Ненадходження зазначених коштів негативно впливає на реалізацію заходів щодо відтворення лісових ресурсів. Крім цього, інформував суд, що на теперішній час Закарпатська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері - ліквідована, матеріали справи та провадження передано до Закарпатської обласної прокуратури, тому представництво в спірних правовідносинах надалі здійснюється Прокуратурою Закарпатської області.

Уповноважений представник відповідача надав письмові пояснення, згідно яких змінені (уточнені) позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення судом не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, витребувані ухвалою суду документи не подала, причин неявки не повідомлено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін суд,

суд встановив:

Предмет спору у даній справі становить вимога про відшкодування збитків, завданих лісу, встановлених контролюючими органами при проведенні перевірки дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству ДП „Ужгородське лісове господарство території фактів правопорушення.

17.05.2013 року працівниками Державної екологічної інспекції в Закарпатській області за участі прокуратури було проведено перевірку додержання вимог прироохоронного законодавства у ДП „Ужгородське ЛГ, за результатами якої складено акт перевірки, з яким відповідача було ознайомлено у встановленому порядку (а.с. 12-16).

Як вбачається з вказаного акту, відповідачем при ведені лісового господарства не дотримано вимоги природоохоронного законодавства щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів, зокрема, виявлено ряд порушень Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища, Лісового кодексу України і Санітарних правил в лісах України у лісовому фонді, а саме: пошкодження дерев до ступеня припинення росту, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту, незаконна вирубування дерев, незадовільне очищення місць рубок від порубкового залишку та не вивезена в установлений термін деревини з лісу чим завдано шкоду навколишньому природному середовищу та лісу.

Вказані обставини встановлено та зафіксовано працівниками Державної екологічної інспекції в Закарпатській області в акті за участі та присутності уповноважених представників відповідача, прокуратури та достовірно підтвердженні поданими суду складеними і узгодженими відповідальними працівниками відповідача документами: відомостями попневого переліку. Надалі за результатами перевірки, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року №555 „Про затвердження санітарних правил в лісах України, постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, ст. 20 ЗУ „Про охорону навколишнього природного середовища, нараховано ДП „Ужгородське лісове господарство майнові стягнення за порушення вимог лісового законодавства в сумі 127 782,16 грн. (розгорнутий розрахунок збитків нанесених ДП „Ужгородське лісове господарство в матеріалах справи, а.с. 18). У звязку з цим, виходячи з приписів ст. 202 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища позивач 26.06.2013 року звернувся до останнього з претензією № 62/14/13 про відшкодування вищевказаної заподіяної шкоди (а.с. 17).

У судовому засідання 14.12.2016 року представник прокуратури та позивач позовні вимоги підтримали, водночас, подали спільне письмове клопотання в порядку ст. 22 ГПК України, яким позовні вимоги уточнено та зменшено, у зв'язку з допущеною помилкою при розрахунку нанесених збитків (що підтверджено сторонами проведеною звіркою матеріалів перевірки та наявної документації щодо предмету спору на час виникнення спірних правовідносин, додаткові письмові пояснення, клопотання) і просять суд стягнути з відповідача суму 72 431,64 грн. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги.

Відповідно до ст. 16 та ч.1 ст.17 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.19 та ч.ч.1,5 ст. 86 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобовязані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу.

За приписами статей 86, 88, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдала шкоди; наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Вищевказані факти, свідчать про наявність безпосереднього причинно-наслідкового звязку між протиправною поведінкою службових осіб відповідача під час виконання ними своїх трудових (службових) обовязків та завданням шкоди лісовим ресурсам, при цьому зазначені факти відповідачем не спростовані та не заперечені належними і допустимими доказами і в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України мають преюдиціальне значення та не підлягають доведенню при вирішенні даного спору.

Факт незаконної порубки та пошкодження дерев, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеним за наслідками перевірки актом. Даний акт перевірки є чинним на час вирішення спору, відповідачем відомості, зазначені в акті та інших матеріалах перевірки, а також сам факт пошкодження дерев до ступеня припинення росту, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту, незаконна вирубування дерев, незадовільне очищення місць рубок від порубкового залишку та не вивезена в установлений термін деревини з лісу чим завдано шкоду навколишньому природному середовищу та лісу на загальну суму 72 431, 64 грн. - в установленому порядку належними і допустимими доказами не спростовані та відповідачем визнані.

Згідно з ст. 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач під час розгляду справи, в порушення вимог ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України не довів, що він на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства забезпечив охорону і збереження лісу на підвідомчій території, а також відсутність вини в такій бездіяльності (діях) його працівників.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги, належним чином обґрунтовані законом, підтверджені матеріалами справи, у встановленому порядку не спростовані та відповідачем визнані, тому підлягають до задоволення судом повністю, шляхом стягнення з відповідача суми 72 431,64 грн.

Зазначені кошти, згідно листа головного управління державної казначейської служби України у Закарпатській області від 05.12.2013 року №06-08/535-7071 підлягають зарахуванню в ГУДКСУ у Закарпатській області, м. Ужгород, МФО банку одержувача -812016 із зазначенням коду платежу 24062100, який у відповідності до вимог п.7 ч. 3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України розподіляє зазначені кошти в автоматизованому режимі наступним чином: 30 відсотків зараховуються до спеціального фонду державного бюджету, 20 відсотків зараховуються до спеціального фонду обласного бюджету та 50 відсотків зараховуються до спеціального фонду сільського, селищного, міського бюджету.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати становлять 1 448,63 грн. судового збору і покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 22, 29, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 69, 78, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору на 15 днів.

2. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство", вул. Першотравнева, 42 с. Кам'яниця, Ужгородський район () на користь: до спеціальних фондів бюджетів з одночасним автоматичним розподілом коштів: 30 відсотків - до спеціального фонду державного бюджету, 20 відсотків - до спеціального фонду обласного бюджету та 50 відсотків - до спеціального фонду сільського, селищного, міського бюджету:

- Камяницької сільської ради Ужгородський район, село Камяниця, вул. Ужанська, 105 (Код ) р/р 0297, назва банку ГУДКУ у Закарпатській області, м. Ужгород, МФО банку одержувача 812016, код платежу 24062100, суму 72 431 (Сімдесят дві тисячі чотириста тридцять одна) грн. 64 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство", вул. Першотравнева, 42 с. Кам'яниця, Ужгородський район () в доход державного бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації, а саме (банк одержувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, отримувач коштів - державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача - 3002; код отримувача - 38015610) суму 1 448 (Одна тисяча чотириста сорок вісім) грн., 63 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2016 року.

Суддя В.Кривка