ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа № 909/504/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марко Р.І.

суддів Желіка М.Б.

ОСОБА_1

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не зявились;

від третіх осіб: не зявились;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, вих. № 7428/12 від 19.09.2016р. (вх. № 01-05/4740/16 від 05.10.16)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2016р.

у справі № 909/504/16, суддя Фрич М.М.

за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Новий світ, м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного банку України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Новий світ про (реорганізацію) припинення товариства шляхом поділу

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2016р. у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Новий світ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Новий світ про (реорганізацію) припинення товариства шляхом поділу - відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2016р. у справі № 909/504/16, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вих. № 7428/12 від 19.09.2016р. (вх. № 01-05/4740/16 від 05.10.16), в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області у даній справі скасувати, з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповного зясування фактичних обставин, що мають значення у даній справі та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, що відповідач зловживає своїми правами в частині прийняття рішення про припинення юридичної особи, та єдиною метою прийняття такого рішення є ухилення від виконання зобовязань за генеральним кредитним договором, що порушує права ПАТ «Банк Форум», як кредитора. Скаржник також стверджує, що юридична особа, яка буде створена шляхом поділу з ТОВ «Новий світ», як правонаступник прав та обовязків відповідача у зобовязаннях з ПАТ «Банк форум» фактично є заміною боржника за зобовязаннями перед позивачем. Крім того, апелянт також зазначає, що рішення, оформлене протоколом №2/14, про реорганізацію ТОВ «Новий світ» шляхом поділу підлягає визнанню недійсним як таке, що не спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлюється таким рішенням. Також, скаржник зазначає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності третіх осіб, які належним чинном не були повідомленні про розгляд даної справи.

Згідно автоматичного розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 05.10.2016р. справу за № 909/504/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, вих. № 7428/12 від 19.09.2016р. (вх. № 01-05/4740/16 від 05.10.16) прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 07.11.2016р.

В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався до 28.11.2016р. з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2016р.

На адресу канцелярії суду надійшли письмові пояснення від позивача № 27-43220/16 від 02.11.2016 р.( вх. № 01-04/8014/16 від 07.11.16), в яких останній просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області області у даній справі скасувати, та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

На адресу канцелярії суду від позивача надійшло клопотання б/н від 08.11.2016р. (вх. № 01-04/8427/16 від 24.11.16) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, у Господарському суді м. Києва (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 44-В; ел. адреса: ).

Розглянувши подане клопотання, перевіривши офіційну інформацію стосовно впровадження системи відеоконференцзвязку у Господарському суді м. Києва, колегія суддів подане клопотання позивача задоволила та провела судове засідання, призначене на 12.12.2016р. о 11 год. 30 хв., в режимі відеоконференції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2016р. в порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався до 12.12.2016р. з підстав, викладених в зазначеній ухвалі суду.

В судове засідання 12.12.2016 року прибув представник позивача, який надав пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Відповідач та треті особи участі своїх уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

08.12.2016р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому судовому засідання уповноваженого представника відповідача, який не може забезпечити явку в судове засідання 12.12.2016р.

Колегія суддів, порадившись на місці відмовляє у задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи з огляду на наступне:

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у можах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Частиною 3 ст. 28 ГПК України визначено, що представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Таким чином, зазначений у вищевказаному клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Відтак, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи Львівський апеляційний господарський суд ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки воно документально не обґрунтоване.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 12.12.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свою позицію, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий світ" укладено Генеральний кредитний договір №25/07/14-KL, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у формі невідновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 4 500 000, 00 дол. США.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2014 р. у справі № 909/660/14 стягнуто з ТзОВ «Новий Світ» на користь ПАТ «Банк форум» заборгованість за Генеральним кредитним договором №25/07/14-KL від 01.06.2007 р. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 р. у справі № 909/660/14 рішення господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

На виконання зазначено рішення було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду від 22.07.2015 р.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд визнати недійсним рішення учасників ТОВ "Новий Світ" від 23.10.2014 року, оформлене протоколом №2/14 про реорганізацію (припинення) товариства шляхом поділу, вказавши при цьому, що фактично змінюються умови виконання зобов'язання відповідача перед ПАТ "Банк Форум".

Позивач стверджує, що юридична особа (декілька юридичних осіб), яка буде створена шляхом поділу з ТОВ "Новий Світ", як правонаступник прав і обов'язків відповідача у зобов'язаннях з ПАТ "Банк Форум" фактично є заміною боржника за зобов'язаннями перед позивачем.

Як зазначено в позовній заяві, ТОВ "Новий Світ" не зверталось до позивача для отримання згоди кредитора на заміну боржника з ТОВ "Новий Світ" на новостворене підприємство. Позивач вважає, що ТОВ "Новий Світ" приймаючи рішення про припинення шляхом поділу фактично змінює умови виконання зобов'язань перед ПАТ "Банк Форум".

Протоколом №2/14 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Світ" від 23.10.2014 року вирішено припинити діяльність товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Світ" шляхом його поділу на п'ять окремих товариств.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочність на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки ( дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності , передбачені законом та статутними документами.

Статтею 15 ЦК України визначено, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Згідно із положеннями ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу, загальні збори учасників господарського товариства згідно зі ст. 98 ЦК України мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі й з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Компетенція загальних зборів учасників господарського товариства та порядок прийняття ними обов'язкових для інших органів господарського товариства та його учасників рішень, як будь-якого органу юридичної особи, визначаються у законі та установчих документах.

Приписами ч.1,2 ст. 65 ГК України визначено, що управління будь-яким підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства: позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах: порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Підставами для визнання акту недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача (абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. N13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Пункт 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 p. N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів", підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.2.3 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. N04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління господарського товариства, тобто, відповідні рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, судова колегія вважає за необхідне вказати таке.

З огляду на зазначені вище норми чинного законодавства колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи не має жодного доказу того, що відповідач порушив вимоги закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства, рішення яких оскаржуються позивачем, а також прав чи законних інтересів позивача оскаржуваними рішеннями загальних зборів.

Як вбачається із змісту протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Новий світ» від 23.10.2014р. про припинення товариства з обмеженою відповідальністю «Новий світ» шляхом поділу, який свідчить про дотримання відповідачем вимог закону та установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства (в т.ч. присутність на загальних зборах учасників ТзОВ «Новий світ», які в сукупності володіють 100% голосів, одностайне голосування з питань порядку денного), відповідність рішень, вимогам чинного законодавства та визначеній законом та Статутом відповідача компетенції загальних зборів учасників ТзОВ «Новий світ».

Судова колегія не може погодитись з покликаннями скаржника на те, що оскаржуване рішенням загальних зборів учасників фактично здійснено заміну боржника - ТзОВ «Новий світ» за зобов'язаннями перед ПАТ "Банк форум", відносно чого ТзОВ «Новий світ» не отримувало згоди ПАТ "Банк форум" згідно з приписами ст. 520 ЦК України .

Так, норма ст. 520 Цивільного кодексу України визначає, що заміна боржника у зобов'язанні передбачає переведення боргу у зобов'язанні на іншу особу.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Таким чином, покликання позивача на норми ст. 520 Цивільного кодексу України не заслуговують на увагу і з огляду на таке.

Так, "поділ" та "заміна боржника у зобов'язанні" є самостійними та різними за змістом поняттями, а також регулюються різними правовими нормами.

Крім того, як в суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду ПАТ Банк Форум не надало жодних доказів заміни боржника - ТзОВ «Новий світ» у будь-яких зобов'язаннях останнього перед ПАТ "Банк форум" у зв'язку з прийняттям рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Новий світ» про проведення реорганізації товариства шляхом поділу, що оформлені протоколом від 23.10.2014 р..

Судова колегія наголошує, що як вбачається з протоколу рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Новий світ» від 23.10.2014 р., а саме порядок денний зазначених зборів не включав жодних питань щодо заміни боржника - ТзОВ «Новий світ» за будь-якими зобов'язаннями перед ПАТ "Банк Форум", і рішення з цього приводу загальні збори учасників ТзОВ «Новий світ» не приймали.

Згідно з ст.107 ЦК України Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Пунктом 5 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено, що у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу.

Як вбачається з матеріалів справи, докази про те, що відбулась державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу, а саме товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Світ" - відсутні.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ст. 107 ЦК України юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов'язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов'язаннями, відповідають за зобов'язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов'язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.

При цьому, слід зазначити, що позивач не позбавлений можливості захистити свої права, при переході за розподільчим балансом майна та обовязків до новостворюваних юридичних осіб чи новостворюваної юридичної особи, шляхом звернення з позовом до вказаної чи вказаних новостворених осіб.

Посилання позивача на порушення його прав як кредитора є безпідставними, оскільки жодна з передбачених договором кредитування дія позичальника, для здійснення якої необхідна обов'язкова згода позикодавця, не стосується предмету оспорюваного рішення загальних зборів акціонерів товариства - припинення діяльності товариства шляхом ліквідації, адже в будь-якому разі зміна організаційно-правової форми господарювання означає існування, а не припинення діяльності юридичної особи.

Крім того, прийняте загальними зборами оспорюване рішення не містить висновків щодо відмови, зупинення чи припинення зобов'язань товариства (відповідача) за договорами, укладеними відповідачем, а отже, відсутні підстави стверджувати про порушення прав та інтересів позивача.

Згідно з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивача оспорюваним рішенням загальних зборів не є порушеними.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає відмову в позові повністю правомірною, а апеляційну скаргу необґрунтованою.

Колегія суддів критично оцінює твердження позивача, що суд порушив норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності третіх осіб, які належним чинном не були повідомленні про розгляд даної справи, оскільки вважає зазначити наступне:

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал господарського суду Івано-Франківської області були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Окрім того, на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.16р., місцевий господарський суд надіслав на адресу суду належним чином завірені копії реєстру поштових відправлень суду від 22.07.2016р та від 31.08.2016р., що також підтверджує надсилання ухвал про призначення до розгляду даної справи третім особам.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне рішення з дотримання норм процесуального законодавства.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні місцевого господарського суду у даній справі.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2016р. в справі за номером 909/504/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, вих. № 7428/12 від 19.09.2016р. залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 14.12.2016 року

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.