Господарський суд Чернігівської області
============================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2016 року Справа № 927/986/16

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго

14000, вул. Горького, 40, м.Чернігів;

до відповідача: 209 Управління начальника робіт

14029, вул. Староказармена дільниця, 2, м.Чернігів;

про стягнення 89713,35грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 28/2656 від 08.06.2016 - юрисконсульт;

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №40 від 08.07.2015-представник, ОСОБА_3-начальник;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до 209 Управління начальника робіт про стягнення заборгованості в сумі 89713,35грн. за договором №2612 від 08.05.2007 про постачання електричної енергії, з яких: 48884,83грн. основного боргу за активну електроенергію, 30940,32грн. основного боргу за перевищення договірної величини електроспоживання, 643,72грн. 3% річних, 1479,79грн. інфляційних та 7764,69грн. пені.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань по договору №2612 від 08.05.2007 за січень 2016р.- травень 2016, липень 2016р.-серпень 2016 р..

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.10.2016 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 08.11.2016, після чого розгляд справи відкладався до 29.11.2016 та оголошувалась перерва в судовому засіданні до 05.12.2016.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 08.11.2016.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує та зазначає наступне:

- 209 управління начальника робіт (далі 209 УНР) є госпрозрахунковою установою і належить до сфери управління Міністерства оборони України, метою діяльності якої є виконання програми житлового і військового будівництва для структур Збройних сил України та інших замовників;

- у звязку з припиненням програми будівництва, підприємство на теперішній час не працює, відсутня фінансова допомога Міністерства оборони України та будь-які договори на виконання робіт;

- на балансі 209 УНР рахується ТП-325, що знаходиться за адресою вул. Староказарменна дільниця,2 у м.Чернігів та перебуває у сумісному використанні обладнання ТП у відповідача та ПАТ «Чернігівобленерго» (позивача);

- відповідач звертає увагу суду на те, що всі звернення його до позивача з питанням щодо зміни обсягів постачання в тому числі, ігнорувались останнім, у звязку з чим виникла заборгованість;

- у звязку з вищевказаним, відповідач просить суд зобовязати позивача надати копію договору на сумісне використання ТП-325, надати фінансовий звіт за користування майном 209 УНР, а саме ТП-325 з 1971р., провести незалежну експертизу по роботі ТП-325.

Розглянувши клопотання відповідача про зобовязання позивача: надати копію договору на сумісне використання ТП-325, надати фінансовий звіт за користування майном 209 УНР, а саме ТП-325 з 1971р., провести незалежну експертизу по роботі ТП-325, суд дійшов висновку, про наступне:

Заявлені відповідачем у відзиві на позов клопотання не підлягають задоволенню судом, оскільки предмет даного спору - це стягнення заборгованості з відповідача за договором постачання електроенергії, а отже заявлені останнім клопотання щодо зобовязання позивача надати копії договору на сумісне користування ТП-325, фінансового звіту за користування майном ТП-325, та про проведення незалежної експертизи по роботі ТП-325 не повязані з даним предметом спору та виходять за його межі.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

08.05.2007 між ВАТ ЕК Чернігівобленерго, правонаступником якого є позивач відповідно до п. 1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії Чернігівобленерго від 18.04.2011 року, протоколу №7 (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 20.04.2011 року, № запису 0001479) та 209 Управління начальника робіт укладено договір про постачання електричної енергії № 2612 (надалі - Договір).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За юридичною природою вказаний Договір є договором енергопостачання.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Крім того, правовідносини в електроенергетиці, зокрема, що стосуються постачання енергії, регулюються положеннями:

- Закону України Про електроенергетику N 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року,

- Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.11.2002р. за №903/7191;

- Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 441 від 24 березня 1999р. в редакції постанови Кабінету Міністрів України №473 від 16.06.2005р.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1. Договору, Постачальник (позивач) продає електричну енергію Споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 490кВт, 400кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії встановлюється: згідно Додатків №2, 2.1., 2.2., 2.3. Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін до цього договору.

Відповідно до п.2.2.2. Договору, Постачальник зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (Додаток №5 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Відповідно до п.7.5 Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов Додатку №4 до цього Договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та замірів електричної потужності, проведених в установлених нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистеми України, оформлюється акт про використану електричну енергію та акт результатів замірів електричної потужності.

На виконання умов Договору позивачем у січні 2016р.-травні 2016р., липні 2016р.-серпні 2016р. поставлено відповідачу електроенергію, що підтверджується актами-звітами про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії про використану електричну енергію: від 26.01.2016, від 26.02.2016, від 26.03.2016, від 26.04.2016, від 26.05.2016, від 28.07.2016, які складені керівником відповідача та надані позивачу.

Отже, позивач взяті на себе зобовязання щодо постачання електричної енергії виконав повністю.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2.3.3 Договору, Споживач (відповідач) зобовязався оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами Додатку №3 до цього Договору „Порядок розрахунків, Додатку №4 до цього Договору „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та діючого законодавства.

Відповідно до п.2.3.4. Договору, споживач зобовязується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатком№8 до Договору Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії в терміни проведення остаточного розрахунку.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, що виникла за споживання електроенергії за період січень 2016р.- травень 2016, липень 2016р.-серпень 2016 р..

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №3152 від 29.12.2015 тариф на електроенергію за січень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 158,94коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №39 від 25.01.2016, тариф на електроенергію за лютий 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 158,94коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №233 від 25.02.2016, тариф на електроенергію за березень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 158,94коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №491 від 25.03.2016, тариф на електроенергію за квітень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 158,94коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №755 від 28.04.2016, тариф на електроенергію за травень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 168,48коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №826 від 24.05.2016, тариф на електроенергію за червень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 168,48коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1179 від 24.06.2016, тариф на електроенергію за червень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 182,25коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1309 від 22.07.2016, тариф на електроенергію за серпень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 179,78коп/кВт.год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1442 від 19.08.2016, тариф на електроенергію за червень 2016 року для споживачів 2 класу напруги встановлено 179,78коп/кВт.год (без ПДВ).

Відповідно до Додатку №3 до Договору, відповідач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 27 числа попереднього місяця по 26 число наступного місяця включно. Остаточний розрахунок не пізніше 3 операційних днів з дня отримання рахунка.

Частинами 6,7 ст.276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

На виконання умов Договору, відповідачу були виставлені рахунки на оплату за активну електроенергію: №2612_01-2016 від 28.01.2016 на суму 14023,52грн., №2612_02-2016 від 29.02.2016 на суму 12205,07грн., №2612_03-2016 від 29.03.2016 на суму 12901,25грн., №2612_04-2016 від 28.04.2016 на суму 3083,68грн., №2612_05-2016 від 31.05.2016 на суму 8054,45грн., №2612_07-2016 від 29.07.2016 на суму 4839,85грн., №2612_08-2016 від 31.08.2016 на суму 3512,63грн., які направлялись на адресу відповідача, докази про що наявні в маті ралах справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідач взяті на себе зобовязання по оплаті електроенергії повністю не виконав.

Позивачем подано суду банківські виписки про часткову сплату відповідачем заборгованості за активну електроенергію, а саме: від 05.02.2016 на суму 2000,00грн., від 17.03.2016 на суму 520,00грн., від 18.08.2016 на суму 200,00грн., від 19.08.2016 на суму 550,00грн., від 30.05.2016 на суму 2819,68грн., від 14.06.2016 на суму 840,00грн., від 16.06.2016 на суму 300,00грн., від 03.10.2016 на суму 1205,94грн., а також платіжні доручення: №72316 від 21.09.2016 на суму 300,00грн., №78224 від 29.09.2016 на суму 1000,00грн., а всього на суму 9735,62грн..

Як зазначає позивач, станом на час звернення з позовною заявою до суду заборгованість відповідача за активну електроенергію становила 48884,83грн..

Крім того, після порушення провадження у справі відповідачем було частково сплачено заборгованість за активну електроенергію, що підтверджується платіжними дорученнями: №95901 від 28.10.2016 на суму 1000,00грн., №89492 від 20.10.2016 на суму 150,00грн., №89486 від 20.10.2016 на суму 430,00грн., всього на суму 1580,00грн..

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі за відсутності предмету спору.

Отже, провадження у справі в частині стягнення заборгованості за активну електроенергію в сумі 1580,00грн. підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Станом на час вирішення спору заборгованість перед позивачем не погашена та становить 47304,83грн. за активну електроенергію, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 47304,83грн. заборгованості за активну електроенергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Постачальник, відповідно до п.2.2.2. Договору, зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, зокрема, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток №5 Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Згідно з п. 7.5. Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов додатка № 4 до цього договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та замірів електричної потужності, проведених в установлені нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистемами України, оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

У відповідності до додатку № 4 до Договору сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються споживачем за показами розрахункових засобів обліку 26 числа кожного місяця та заносяться в Акт звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії, який не пізніше наступного дня за підписом відповідальної посадової особи надається постачальнику, після чого споживач отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електроенергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в „Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії та надавати на погодження відповідальній особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

Згідно п.5.1. Договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (Додаток Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Так, Додатком №5 Обсяги постачання електричної енергії споживачу до Договору, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками, сторони визначили обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2016 рік, а саме: з 27 грудня по 26 січня - 1000кВт/год, з 27 січня по 26 лютого - 1000кВт/год, з 27 лютого по 26 березня -850кВт/год, з 27 березня по 26 квітня - 1500кВт/год, з 27 квітня по 26 травня - 1500кВт/год, з 27 травня по 26 червня - 1500кВт/год, з 27 червня по 26 липня - 1500кВт/год, з 27 липня по 26 серпня - 1500кВт/год, з 27 серпня по 26 вересня - 2200кВт/год, з 27 вересня по 26 жовтня - 2200кВт/год, з 27 жовтня по 26 листопада - 2200кВт/год, з 27 листопада по 26 грудня - 2200кВт/год..

Судом встановлено, що за період з 27.12.2015 по 26.01.2016 відповідачем було спожито 7128кВт/г, згідно з актом-звітом про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 26.01.2016 та рахунком №2D2612_01-2016 від 28.01.2016, перевищення договірних величин споживання електричної енергії складає 6128кВт/г, за період з 27.01.2016 по 26.02.2016 відповідачем було спожито 6151кВт/г, згідно з актом-звітом про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 26.02.2016 та рахунком №2D2612_02-2016 від 29.02.2016, перевищення договірних величин споживання електричної енергії складає 5151кВт/г, за період з 27.02.2015 по 26.03.2016 відповідачем було спожито 6440кВт/г, згідно з актом-звітом про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 26.03.2016 та рахунком №2D2612_03-2016 від 29.03.2016, перевищення договірних величин споживання електричної енергії складає 5590кВт/г, за період з 27.04.2015 по 26.05.2016 відповідачем було спожито 3694кВт/г, згідно з актом-звітом про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 26.05.2016 та рахунком №2D2612_05-2016 від 31.05.2016, перевищення договірних величин споживання електричної енергії складає 2194кВт/г, за період з 27.06.2015 по 26.07.2016 відповідачем було спожито 1979кВт/г, згідно з актом-звітом про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 28.07.2016 та рахунком №2D2612_07-2016 від 29.07.2016, перевищення договірних величин споживання електричної енергії складає 479кВт/г.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України Про електроенергетику, споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.п.4.2.2. п.4.2. Договору, за перевищення протягом розрахункового періоду договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки за споживання електричної енергії понад договірну величину №2D2612_01-2016 від 28.01.2016 на суму 9671,82грн. (отриманий 28.01.2016), №2D2612_02-2016 від 29.02.2016 на суму 8187,00грн. (отриманий 29.02.2016), №2D2612_03-2016 від 29.03.2016 на суму 8884,75грн. (отриманий 29.03.2016), №2D2612_05-2016 від 31.05.2016 на суму 3668,59грн. (отриманий 03.06.2016), №2D2612_07-2016 від 29.07.2016 на суму 864,16грн. (отриманий 09.08.2016).

Як зазначає позивач, відповідач частково оплатив вищевказані рахунки, відповідно до банківських виписок від 09.08.2016 на суму 26,00грн, від 30.08.2016 на суму 30,00грн., від 18.08.2016 на суму 250,00грн., від 27.09.2016 на суму 30,00грн., .

Так, станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача за перевищення договірного обсягу споживання електричної енергії становила 30940,32грн..

Відповідно до пояснень позивача, після порушення провадження у справ відповідач частково оплатив заборгованість за споживання електричної енергії понад договірну величину, а саме відповідно до платіжного доручення №96845 від 31.10.2016 в сумі 27,00грн.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі за відсутності предмету спору.

Отже, провадження у справі в частині стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання в сумі 27,00грн. підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Станом на час вирішення спору заборгованість за перевищення договірної величини споживання перед позивачем не погашена та становить 30913,32грн., а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 30913,32грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, суд не приймає до уваги та зазначає наступне:

Відповідачем не надано суду доказів звернення до позивача в порядку п.5.1. Договору щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії в період з січня 2016р. по травень 2016р. та липень - серпень 2016р.

Разом з цим, встановлення договірних обсягів споживання електричної енергії та зміна їх сторонами передбачена умовами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996.

Відповідно до умов ч. 1-3 п. 4.4. вище вказаних правил, Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положенням Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 29.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3.-2.3.4. Договору, з порушенням термінів, визначених у Додатку №3 „Порядок розрахунків до цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану на заборгованість з активної електроенергії за період з 03.02.2016 по 12.09.2016 в сумі 7764,69грн..

Суд зазначає, що пеня має нараховуватись на протязі 6-ти місяців та за перерахунком суду за вказаний період становить 7545,58грн., яка підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

В задоволенні іншої частини пені, заявленої позивачем, слід відмовити.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 03.02.2016 по 12.09.2016 нарахованих на заборгованість з активної електроенергії в сумі 643,72грн. та інфляційних за період з 01.03.2016 по 30.04.2016 нарахованих на заборгованість з активної електроенергії, в сумі 1479,79грн..

За перерахунком суду 3%річних за період з 03.02.2016 по 12.09.2016 нарахованих на заборгованість з активної електроенергії становлять 643,72грн., які підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.

За перерахунком суду інфляційні за період з 01.03.2016 по 30.04.2016, нарахованих на заборгованість з активної електроенергії, складають 1683,84грн..

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних в сумі 1479,79грн., отже такі вимоги підлягають задоволенню та стягненню на його користь.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1318,31 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, п.1-1 ст.80, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення 1580,00грн. основної заборгованості за активну електроенергію та в частині стягнення 27,00грн. основної заборгованості за перевищення договірної величини споживання припинити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з 209 Управління начальника робіт (14029, вул. Староказармена дільниця, 2, м. Чернігів, р/р 5799 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 353586, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (14000, вул. Горького, буд. 40, м. Чернігів, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2791 в філії Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 353553, ) 47304,83грн. боргу за активну електроенергію.

4. Стягнути з 209 Управління начальника робіт (14029, вул. Староказармена дільниця, 2, м. Чернігів, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (14000, вул. Горького, буд. 40, м. Чернігів, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2791 в філії Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 353553, ) 30913,32грн. боргу за перевищення договірної величини електроспоживання, 7545,58грн. пені, 1479,79грн. інфляційних, 643,72грн. 3% річних, а також 1318,31 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 12 грудня 2016 року.

17.0

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна