ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 грудня 2016 р. Справа № 902/801/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання О. Матущак

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2;

відповідача: ОСОБА_3;

відповідача: ОСОБА_4- згідно довіреності;

третьої особи 1: Сердюк О.В.- згідно довіреності;

третьої особи 1: Барложецька О.О.- згідно довіреності;

третьої особи 2: не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань № 1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Інфузія" (проспект Московський, 21-А, м.Київ, 04073), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор - Н" (вул.Мануїльського, 85А, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200)

про стягнення 53 944,35 грн.- компенсації завданих збитків внаслідок невиконання договору на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.05.2016.

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві проти позову заперечив покликаючись на те, що 10.05.2016 на номер телефону відповідача зателефонував невідомий чоловік та повідомив про необхідність перевезення вантажу з м. Вінниці до м. Одеси. Зазначає про те, що відповідач цьому чоловікові повідомив усі дані, необхідні для складання договору-заявки, запропонував, що зможе виїхати 11.05.2016 зранку, оскільки необхідно оглянути автомобіль. Вказує про те, що невідомий чоловік наполягав, щоб вантаж відповідач доставив до м.Одеси як найшвидше. Зазначає про те, що через малий проміжок часу на електронну адресу відповідача надійшов договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом, за умовами вказаного договору-заявки експедитором зазначена ФОН ОСОБА_2, договір-заявку відповідач підписав та відправив назад по електронній пошті. Вказує про те, що цього ж дня відповідач завантажив приблизно о 2 годині 11.05.2016, та про те, що під час руху відповідачеві періодично телефонував цей же чоловік - "Замовник" та уточнював місцезнаходження відповідача. Зазначає про те, що при під'їзді до м. Одеси невідомий чоловік повідомив, що відповідача в районі автозаправки зустріне представник отримувача вантажу, який і супроводив відповідача до одного з будинків. Вказує про те, що там знаходились автомобіль ГАЗ-2705, д.н.з. НОМЕР_6 та ще два чоловіки, які перевантажили вантаж у зазначений автомобіль, оскільки автомобіль відповідача за своїми габаритами не міг проїхати в арку, Автомобіль ГАЗ-2705 заїхав в арку, а один з чоловіків взяв супроводжуючі документи та повідомив, що їх підпише відповідальна особа, складуть відповідні документи та через 10 хвилин він поверне відповідачеві усі документи. Вказує про те, що відповідач почекав 15-20 хвилин, після чого зайшов до двору будинку, однак ні автомобіля ГАЗ-2705, ні тих людей там не було, двір мав ще один виїзд. Зазначає про те, що відразу набрав номер телефону невідомого чоловіка - «Замовника», однак телефон був уже вимкнутий. Вказує про те, що через пару днів відповідачу зателефонувала ОСОБА_2 і він її повідомив про обставини доставки та передачі вантажу. Зазначає про те, що через деякий час до відповідача зателефонував інший чоловік, який відрекомендувався правоохоронцем, та розпитував про обставини перевезення вантажу. Вказує про те, що правоохоронець повідомив, що по цьому факту проводиться перевірка та встановлення і розшук осіб, які заволоділи вантажем, результати перевірки чи розслідування відповідачу невідомі. Вказує про те, що з наданих позивачем ксерокопій документів вбачається, що вантажовідправником є підприємство з назвою «Інфузія», в наданих документах «Інфузія» згадується, як Закрите акціонерне товариство «Інфузія» (у Договорі № ОбЗТЕЗ на надання транспортно-експедиційних послуг від 9 серпня 2013 року, товарно-транспортній накладній б/н від 10 травня 2016 року, Заявці на перевезення автомобільним транспортом від 10 травня 2016 року), Приватне підприємство «Інфузія» (в позовній заяві), Приватне акціонерне товариство «Інфузія» (в претензіях). Зазначає про те, що є незрозумілим чому ФОЛ ОСОБА_2 просить суд відшкодувати збитки на свою користь, оскільки немає доказів, що саме вона сплатила вартість вантажу його власнику. Зазначає про те, що сам договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом, на який посилається позивач датований незрозумілою датою «от « 10» vfz 2016г », згідно товарно-транспортної накладної № б/н від 10 травня 2016 року вантажовідправником є ЗАТ «Інфузія», м. Вінниця (пункт навантаження: Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, 84А) вантажоодержувачем є ТОВ «ХЕРСОН ФАРМА-ОПТ», м, Херсон (пункт розвантаження: м. Херсон, вул. Суднобудівна, 14). Зазначає про те, що позивачем до позовної заяви додано ксерокопію Договору № 063ТЕВ на надання транспортно-експедиційних послуг від 9 серпня 2013 року, укладеного між ТОВ «Фактор-Н» та ЗАТ «Інфузія» та ксерокопію Заявки на перевезення автомобільним транспортом від 10 травня 2016 року, з якої вбачається, що замовник ЗАТ «Інфузія» замовило у ТОВ «Фактор-Н» доставку вантажу з місця завантаження: Вінницька область, Вінницький район, с, Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, 84А до місця розвантаження ТОВ Фарма-Світ, Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Ульянівка. діл. 1. Вказує про те, що боку відповідача не існувало жодних зобов'язань стосовно транспортування будь- якого вантажу, в тому числі вартістю 53 994,35 грн., з с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області до с. Мізікезича Овідіопольського району Одеської області. Зазначає про те, що у Договорі-заявці на перевезення вантажу автомобільним транспортом, Заявці на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10 травня 2016 року від ТОВ «Фактор-Н», Заявці на перевезення вантажу автомобільним транспортом від ЗАТ «Інфузія» вказано не номер телефону відповідача а інший номер.

11.11.2016 від третьої особи 1 до суду надійшли письмові пояснення по суті спору в яких вказана особа зазначає про те, що згідно з умовами Договору № ОбЗТЕЗ від 09.08.2013 р. укладеного між ПрАТ (ЗАТ) «ІНФУЗІЯ» та ТОВ "Фактор - Н", останній зобов'язаний здійснювати транспортне обслуговування вантажів наданих від ПрАТ (ЗАТ) «ІНФУЗІЯ». Вказує про те, що згідно Заявки на перевезення автомобільним транспортом від 10.05.2016 р. ТОВ "Фактор - Н" подано автомобіль Мерседес НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3), який був завантажений продукцією ПрАТ (ЗАТ) «ІНФУЗІЯ» на загальну суму 53 944 грн. 35 коп.. Зазначає про те, що відповідно до пояснювального листа № 12052016-2 від 12.05.2016 р. від ТОВ "Фактор - Н" встановлено, що під час транспортування вантажу він був перевантажений в автомобіль, який не належить вантажоотримувачу - ТОВ «Фарма-Світ», тобто був втрачений через шахрайські дії третіх осіб. Зазначає про те, що відповідно до п. 5.4. Договору Виконавець зобов'язується відшкодувати Замовнику збиток в повному обсязі, заподіяний в результаті недостачі, бою, псування, пошкодження, втрати вантажу в строк, що не перевищує 20 днів з моменту встановлення даного збитку. Вказує про те, що виходячи з вищевикладених обставин, третьою особою 1 26.05.2016 р. була виставлена претензія № 412 до ТОВ "Фактор - Н", щодо відшкодування збитків в сумі 53 944 грн. 35 коп. шляхом перерахування даної суми на розрахунковий рахунок третьої особи 1.

12.10.2016 від третьої особи 2 до суду надійшли письмові пояснення по суті спору в яких вказана особа зазначає про те, що 10.05.2016 ТОВ «Фактор-Н» одержали замовлення від ЗАТ «Інфузія» на перевезення вантажу медпрепарати вагою 1.5 тонни по маршруту м. Вінниця - м. Одеса. Згідно з попередніми домовленостями ФОП ОСОБА_2 надала транспортний засіб Мерседес державний номер НОМЕР_2 водій ОСОБА_7, згідно умов заявки від 10 травня 2016 року між ТОВ «Фактор-Н» та ФОП ОСОБА_2.

Відповідачем в судовому засіданні 06.12.2016 подано клопотання про направлення матеріалів до органу досудового розслідування в м.Одеса для здійснення перевірки щодо заволодіння шахрайським шляхом третіми особами вантажем та про зупинення провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив.

Згідно п.2 ч.2 ст.79 ГПК України Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що розгляд справи можливий без надсилання господарським судом матеріалів органу досудового розслідування.

Окрім того, як вбачається з пояснень сторін, органами досудового розслідування проводиться перевірка та встановлення і розшук осіб які заволоділи вантажем.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З наведеного вбачається, що надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування у даній справі, за відсутності на те підстав, призведе до затягування розгляду справи та порушення прав сторін на судовий розгляд упродовж розумного строку передбачених частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивачем в судовому засіданні подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача 53 944,35 грн.- вартість втраченого вантажу.

Відповідач та представник третьої особи 1 в судовому засіданні проти вказаної заяви не заперечили.

Згідно ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на права надані позивачеві, та з урахуванням того, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти вказаної заяви, враховуючи те, що вказана заява подана позивачем до прийняття судом рішення, на підставі прав наданих позивачеві ст.22 ГПК України, суд приймає вказану заяву як таку, що не суперечить закону і не порушує прав, інтересів сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи 1, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши подані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ст.11, 509, 626, 627, 909, 924 ЦК України, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 42 759, 13 грн..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

09.08.2013 р. між третьою особою 1 (в договорі - "Замовник") та третьою особою 2 (в договорі - "Виконавець") укладено договір № 063ТЕ3 про надання транспортно - експедиційних послуг (а.с.15).

Згідно п.1.1 Договору предметом позову являються взаємовідносини сторін, які виникають при транспортному обслуговуванні вантажів, які пред'являються Виконавцю Замовником для транспортування по території України.

Згідно п.4.2 Договору Виконавець зобов'язаний доставити наданий йому Замовником вантаж в пункт призначення згідно вимог Правил перевозок, затверджених 14.10.1997 року і видати його отримувачу, вказаному в товарно - транспортній накладній.

Згідно п.5.4 Договору Виконавець зобов'язується відшкодувати Замовнику збитки в повному об'ємі, завданий в результаті недостачі, бою, псування, втрати вантажу в строк, не більше 20 днів з моменту встановлення даного збитку.

10.05.2016 між третьою особою 1 (Замовник) та третьою особою 2 (Виконавець) було оформлено заявку на перевезення автомобільним транспортом в якому водієм зазначено ОСОБА_3, адресою розвантаження вказано: ТОВ "Фарма - Світ", Одеська обл., Овідіопільський р-н, с.Мізікевича, ж/м Ульянівка, діл.1 (а.с.17).

10.05.2016 третьою особою 2 (в заявці - Експедитор 1) та позивачем (в заявці - Експедитор 2) було оформлено заявку на перевозку вантажу автомобільним транспортом в якій вказано автомобіль Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_2, та водій ОСОБА_3 (а.с.18).

10.05.2016 між позивачем (в договорі - заявці - Експедитор) та відповідачем (в договорі - заявці - Перевізник) укладено договір - заявку на перевозку вантажу автомобільним транспортом в якому вказано автомобіль Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_2, та водій ОСОБА_3 (а.с.19).

Згідно п.1.2 договору - заявки Перевізник зобов'язаний, з поміж іншого, прийняти і здати вантаж по кількості та вазі у відповідністю з накладною на вантаж, зобов'язаний доставити вантаж на протязі строку узгодженого в договорі - заявці, зобов'язаний забезпечити схоронність вантажу.

Згідно товарно-транспортної накладної № б/н від 10.05.2016 р. та видаткової накладної № 536 від 10.05.2016 перевозилися лікарські засоби на загальну суму 53 944,35 грн. з ПДВ. Товар був прийнятий перевізником в місці завантаження для доставки його транспортним засобом: автомобіль Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_3 (а.с.20).

Наразі, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази того, що при завантаженні товару до транспортного засобу, у перевізника були будь-які зауваження щодо кількості вантажу, якості вантажу та цілісності його пакування.

Таким чином, з огляду на наведене вище, господарським судом встановлено, що до перевезення відповідачу було передано товар у визначеній кількості та з цілісним пакуванням.

Як вбачається із матеріалів справи, в тому рахунку з претензій про відшкодування вартості вантажу, письмових пояснень третіх осіб, відзиву відповідача, вказаний вантаж не був доставлений до місця призначення.

Вказані вище обставини і стали причиною виникнення спору.

Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України.

Відповідно до статті 924 цього Кодексу перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема з договорів та інших правочинів.

Господарські зобов'язання можуть виникати, відповідно до ст. 174 ГК України, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 Цивільного кодексу України).

У ст.611 вказаного нормативно-правового акту зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У ст.308 Господарського кодексу України зазначено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно зі статті 52 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 N 2344-111 автомобільний перевізник зобов'язаний забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також: збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

Заперечення відповідача проти позову щодо відсутності вини відповідача у зв'язку із скоєнням злочину невідомими особами, судом до уваги не беруться з огляду на таке.

Ст.924 ЦК України передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Стаття 924 ЦК зберігає раніше прийняті в цивільному праві України принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов'язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Переважному застосуванню підлягають саме норми статі 924 ЦК України, в частині обов'язку доведення вини, оскільки зазначена стаття передбачає підстави звільнення перевізника від відповідальності.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України № 6-2086цс15 від 23.03.2016 р..

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Стаття 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачає звільнення перевізника від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли: а) вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - з справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача; б) недостача, псування або пошкодження сталися внаслідок природних причин, зв'язаних з перевезенням вантажу на відкритому рухомому складі; в) вантаж перевозився у супроводі експедитора вантажовідправника (вантажоодержувача); г) недостача вантажу не перевищує норм природних втрат.

У зазначених випадках автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо пред'явник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації.

Зважаючи на недоведеність відповідачем визначених у ст. 314 ГК України обставин як правових підстав для звільнення його від відповідальності за втрату вантажу чи обставин, які свідчать про належне забезпечення вантажу від дій сторонніх осіб, непереборної сили, доводи відповідача не можна визнати обґрунтованими та відповідними законодавству і обставинам у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 22/406 від 07.11.2007 р..

Таким чином, з огляду на наведені вище приписи чинного законодавства та умови укладеного між позивачем та відповідачем правочину, господарський суд дійшов висновку, що відповідальність за втрату товару під час перевезення, що здійснювалось відповідачем на замовлення позивача на підставі договору договору - заявки від 10.05.2016, несе саме відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3.

За таких обставин, судом встановлено порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 умов укладеного між сторонами правочину в частині виконання прийнятих на себе зобов'язань відносно збереження вантажу у період між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею належному вантажоодержувачу.

Судом зазначалось, що нормами цивільного законодавства України передбачено презумпцію вини перевізника. При цьому, станом на момент вирішення спору по суті відповідачем своєї вини у вчиненні правопорушення (недотримання взятих на себе зобов'язань) та невиконанні умов договору - заявки від 10.05.2016 не спростовано.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що позивачем правомірно в порядку ст.993 ЦК України було заявлено вимогу до перевізника, як відповідального за понесені збитки.

З огляду на викладене у позивача виникло право вимагати від відповідача відшкодування збитків понесених внаслідок нестачі вантажу.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Як зазначалося вище, позивач зменшив позовні вимоги, що згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" тягне за собою необхідність повернення частини судового збору із державного бюджету.

Разом з тим, при подачі позову позивач сплатив 1 378 грн. судового збору, тобто мінімальний розмір судового збору за подачу позовів майнового характеру до господарського суду.

З огляду на викладене, сума судового збору не підлягає частковому поверненню позивачу з державного бюджету, та підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 85, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Зменшені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі в сумі 53 944,35 грн. збитків від втрати вантажу. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, реєстр. номер НОМЕР_4 (АДРЕСА_2) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, реєстр. номер НОМЕР_5 (АДРЕСА_1) 53 944,35 грн. збитків від втрати вантажу, 1 378 грн. для відшкодування судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити третій особі 2 рекомендованим листом або вручити її повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.12.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 12 грудня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - третій особі 2 (вул.Мануїльського, 85А, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200)