ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Справа № 910/6312/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України
на рішення від та на постанову відГосподарського суду міста Києва 17.05.2016 Київського апеляційного господарського суду 09.08.2016
у справі Господарського суду№ 910/6312/16 міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
доМоторного (транспортного) страхового бюро України
провідшкодування шкоди

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з'явився;
- відповідача повідомлений, але не з'явився;
ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 931, 25 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 у справі № 910/6312/16 (суддя Турчин С.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (колегія суддів у складі: Зубець Л.П. - головуючий суддя, судді Алданова С.О., Смірнова Л.Г.), стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" суму страхового відшкодування у розмірі 8 931, 25 грн.

Не погоджуючись з наведеними судовими рішеннями, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 у справі № 910/6312/16, та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм господарськими судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 19.06.2013 ОСОБА_5 (страхувальник) уклала договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0111-13-00158 із Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик), яким застрахувала автомобіль Honda Jazz д. н. НОМЕР_2 (а. с. 11).

16.09.2013 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Honda Jazz д. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок якої зазначеним автомобілям завдано пошкодження (а. с. 12).

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 07.10.2013 у дорожньо-транспортній пригоді, за участю автомобілів Honda Jazz д. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та Ford Galaxy д. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, визнано винним водія ОСОБА_6 (а. с. 17).

Власник автомобіля НОМЕР_1, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0111-13-00158 виконало, виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 8 931, 25 грн., про що свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення № 16828 від 23.09.2013 (а. с. 16).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на те, що він, сплативши відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0111-13-00158 в розмірі 8 931, 25 грн., набув право вимоги до Моторного (транспортного) страхового бюро України, оскільки особа-винуватець дорожньо-транспортної пригоди не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що стягнення позивачем з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) виплаченого потерпілому страхового відшкодування ґрунтуються на положеннях підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо обов'язку МТСБУ відшкодувати шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися із наведеним висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 39.1 статті 39).

МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39).

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко визначено умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів.

Згідно із підпунктом 43.1.2 пункту 43.1 статті 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (положення пункту 1.7 стосуються будь-яких наземних транспортних засобів, отже, винятком є ті види транспортних засобів, які неможливо визнати наземними).

Згідно із пунктом 13.1 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України звільняються учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 (винуватця ДТП) на момент ДТП застрахована не була, а сам водій не належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

При цьому, МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (пункт 41.3 статті 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому, МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що страхувальник (потерпілий) отримав страхове відшкодування від позивача.

Відповідно до положень статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може вимагати від страховика, що застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП (власника транспортного засобу), відшкодування зроблених витрат. У випадку відсутності у винуватця ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позов про відшкодування шкоди страховик може пред'явити безпосередньо до винуватця ДТП.

Згідно із пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону).

При відсутності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов'язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 26.10.2016 у справі № 3-1115гс16, якою була скасована постанова Вищого господарського суду України, в якій суд касаційної інстанції за аналогічних обставин, що мають місце у даній справі підтримав висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, зокрема, положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

За приписами ч. 1 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення місцевого суду чи постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на викладене, прийняті у справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню. Оскільки, обставини справи не потребують додаткового дослідження, Вищий господарський суд України вважає можливим не передавати справу на новий судовий розгляд та постановити нове рішення про відмову у позові.

Згідно із п. 11 ч. 2 ст. 11111 ГПК України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, сплачений Моторним (транспортним) страховим бюро України за подання апеляційної та касаційної скарг, підлягає відшкодуванню за рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 у справі № 910/6312/16.

Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32А, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) 1 515, 80 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, 1 653, 60 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання цієї постанови.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ