донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.12.2016 р. справа № 908/476/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:Не зявився
від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від18.01.2016 року
у справі№ 908/476/15-г (суддя Алейникова Т. Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4», м. Горлівка, Донецька область
до відповідачаДержавного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ
простягнення 914 440,33 грн та розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4», м. Горлівка, Донецька область (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк (далі «Первісний відповідач») про зобов'язання Державного підприємства "Донецька залізниця" вчинити дії, спрямовані на повернення 217 273,10 грн шляхом внесення відповідних змін до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4», розірвання договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги № 21029 від 17.12.2009р. та стягнення 914 440,33 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 908/476/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4» задоволено.

Зобов'язано Державне підприємство "Донецька залізниця" вчинити дії, спрямовані на повернення 217273,10 грн шляхом внесення відповідних змін до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАР ОСОБА_4" за договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги № 21029 від 17.12.2009р.

Розірвано договір № 21029 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги від 17.12.2009р., укладений між Державним

підприємством "Донецька залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАР

Альянс".

Стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАР ОСОБА_4" () 914 440,33 грн боргу та судовий збір у розмірі 19 506,80 грн.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 908/476/15-г судом видано наказ від 06.04.2015 року.

25.12.2015р. до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4» надійшла заява про здійснення заміни первісного відповідача його правонаступником, мотивуючи це реорганізацією останнього та входження до новоствореної юридичної установи Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується наданим заявником витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі № 908/476/15-г зазначену заяву Позивача було задоволено та здійснено правонаступництво Відповідача в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України з Державного підприємства «Донецька залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Не погодившись з прийнятою судом ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі № 908/476/15-г та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР ОСОБА_4» про заміну відповідача на правонаступника.

В якості підстав для скасування оскаржуваного судового акту скаржник зауважує, що при винесенні спірної ухвали, судом першої інстанції були порушенні ст.ст. 104, 107 Цивільного кодексу України, а також судом не було застосовано п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №604 «Про деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», з яких вбачається, що майно Державного підприємства «Донецька залізниця», як підприємства розміщеного на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а отже, це майно фактично не увійшло до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», виходячи з цього відсутній сам передавальний акт, який є обовязковою умовою проведення реорганізації підприємства.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Позивача в судове засідання не зявився, проте 12.12.2016 року до відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду надіслав пояснення № б/н від 07.12.2016р. в яких просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, розгляд справи провести без участі представника Позивача..

До початку судового засідання представник Відповідача надав пояснення по справі № 2022/958 від 09.12.2016р., в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі № 908/476/15-г - скасувати.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Позивача.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового акту місцевого господарського суду у повному обсязі.

Незважаючи на те, що ані ст.25, ані ст.106 Господарського процесуального кодексу України прямо не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали місцевого суду про запровадження процесуального правонаступництва, але враховуючи, що:

- відсутність вказівки у процесуальному законі про можливість апеляційного оскарження не може ототожнюватися із законодавчою забороною такого оскарження у розумінні п.8 ч.3 ст.129 Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 р. N 11-рп/2007 та від 11.03.2010 р. N 8-рп/2010);

- спірна ухвала запроваджує майнові наслідки для Скаржника, надаючи йому статус боржника у виконавчому провадженні на користь Позивача згідно із ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», і останній позбавлений можливості заперечити законність її ухвалення в порядку ч.2 ст.6 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів у світлі запроваджених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантій,

судова колегія дійшла висновку про прийнятність оскаржуваної ухвали для апеляційного перегляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважаї, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Беручи до уваги положення ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», а також факт реєстрації Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», положення статей 1, 2 статуту якого визначають положення щодо правонаступництва, апеляційний суд погоджується з правомірністю задоволення місцевим господарським судом клопотання Позивача про здійснення в порядку ст.25 Господарського процесуального кодексу України правонаступництва Відповідача з Державного підприємства «Донецька залізниця» (ідентифікаційний код 01074957) на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815)

Твердження апелянта відносно порушення судом при винесенні рішення ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України, а також незастосування п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №604 Про деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» відхиляється апеляційним господарським судом, з огляду на таке:

- по-перше, ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України, що вбачається з п.2 Перехідних та прикінцевих положень цього Закону, і за своїм змістом не покладає факт правонаступництва створеного ПАТ «Українська залізниця» за правами і обовязками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обовязкового попереднього припинення означених підприємств (у тому числі і первісного Відповідача);

- по-друге, системний аналіз ч.ч.3 і 9 ст.2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, та послідовності дій зі створення ПАТ Українська залізниця, визначений Постановою КМУ №200 від 25.06.2014р., дає підстави для висновку, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися ПАТ Українська залізниця, у тому числі складанні відповідних передавальних актів та формування статутного фонду, мало хронологічно передувати державної реєстрації їх правонаступника - ПАТ Українська залізниця - моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст.91, 92 Цивільного кодексу України. Отже, факт створення правонаступника за умов чинності ч.3 ст.2 Закону і перебування первісного Відповідача серед переліку підприємств, на базі яких мало бути створено ПАТ Українська залізниця як їх правонаступник, є цілком самодостатнім для правонаступництва;

- по-третє, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які за ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань презюмуються достовірними, ПАТ Українська залізниця визначена правонаступником у тому числі і первісного Відповідача у цій справі, що узгоджується і зі змістом ч.2 п.2 Статуту ПАТ Українська залізниця, затвердженого постановою КМУ №735 від 02.09.2015р., які не були змінені чи скасовані у встановленому діючим законодавством порядку на підтвердження наведених Скаржником аргументів щодо відсутності правонаступництва;

- по-четверте, ч.1 ст.2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування уповноважує Кабінет Міністрів України прийняти рішення про створення означеного ПАТ, проте його статус як правонаступника відповідних підприємств (у тому числі первісного Відповідача) безпосередньо визначений цим Законом і можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва за підприємствами визначеного переліку, у тому числі в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні згадуваної Скаржником Постанови КМУ №604 від 12.11.2014р., вказаним Законом не передбачена.

За висновком апеляційного суду, наведені вище обставини утворюють у Позивача як кредитора у зобовязанні, щодо якого в межах справи № 908/476-15-г було винесено рішення, законні підстави вважати Публічне акціонерне товариство Українська залізниця таким, що набуло статусу боржника по зобовязаннях Державного підприємства Донецька залізниця, оскільки припущення ймовірності покладання можливості здійснення прав кредитора (в даному випадку домогтися виконання судового рішення) щодо особи, яка за чинними нормативними актами вже визначена правонаступником, в залежність від здійснення інвентаризаційних дій щодо певної частини майна правопопередника, проведення яких (дій) не тільки жодною мірою не залежать від дій Позивача, але й навіть не регламентовані певним проміжком часу , призвело б до:

- невиправданого надмірного затягування виконання судового рішення і порушення гарантій, встановлених ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. в контексті правової позиції, приведеної в п.п.33, 34 рішення ЄСПЛ у справі Ромашов проти України, адже у звязку із проведенням Антитерористичної операції на території, на якій розташоване майно первісного Відповідача через відсутність щодо певної частини такої території можливості функціонування органів державної влади України (а отже і ефективного здійснення всіх заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України Про виконавче провадження щодо такого первісного Відповідача), Позивач обєктивно обмежений у можливості отримати присуджене судом від первісного Відповідача;

- непропорційного втручання в контексті його оцінки, приведеної в п.48 рішення ЄСПЛ у справі Жовнер проти України, в гарантоване ст.1 Першого протоколу права мирного володіння майном (яким за усталеною практикою ЄСПЛ є і борги за судовим рішенням п.45 рішення ЄСПЛ у справі Агротехсервіс проти України), адже набуття кредиторами підприємств, на базі яких згідно визначених чинних нормативних актів створено ПАТ Українська залізниця, статусу кредиторів останнього як правонаступника таких підприємств за Законом, не може залежати (набуття статусу) від ознак того, на якій саме території України знаходиться і здійснює свою діяльність відповідний первісний боржник. Дискримінація кредиторів за цією ознакою є неприйнятною у світлі ст.14 згадуваної Конвенції, тим більше, що і Закон України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування не містить з цього приводу будь-яких спеціальних застережень відносно ДП Донецька залізниця.

У світлі наведеного посилання скаржника на продовження здійснення з боку Державного підприємства «Донецька залізниця» діяльності як самостійним господарюючим субєктом жодною мірою не впливає на факт правонаступництва.

Аналогічного висновку Вищий господарський суд України дійшов у Постанові від 04.08.2016 року у справі № 905/1021/16.

Судова колегія при прийнятті постанови врахувала те, що чисельними рішеннями господарського суду Донецької області у справах №№ 905/1178/16, № 905/1021/16, № 905/778/16, № 905/780/16, залишених без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанції, була встановлена обставина правонаступництва Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область. Щодо прав та обовязків Державного підприємства «Донецька залізниця».

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин ухвала господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі № 908/476/15-г про задоволення заяви Позивача про заміну первісного Відповідача у справі його правонаступником винесена цілком у відповідності до приписів норм матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування ухвали колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги відноситься на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 25, 99, 101 - 106, Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі № 908/476/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників:

1 позивачу;

2 відповідачу

1 до справи;

1 ГСЗО;

1 ДАГС.