ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2016 Справа № 904/9185/16

За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РЕМТЕКС", м.Кривий Ріг

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення 259 976,24 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність № 24-5-02 від 31.12.15.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РЕМТЕКС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" про стягнення заборгованості у розмірі 259 976,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору поставки №511150936 від 13.07.10.

Ухвалою суду від17.10.16 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 16.11.16. Ухвалою суду від 16.11.16 розгляд справи відкладений на 12.12.16.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, заперечив проти позову, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання.

Справа розглядається за наявними матеріалами, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 12.12.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Постачальник) і Відповідачем (покупець), укладений договір поставки №511150936 від 13.07.10 (договір). Згідно предмету цього Договору, постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію матеріальнотехнічного призначення. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання товару вказані в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до цього договору. Відповідно до п. 2.4 договору, сума договору складається з сум специфікацій. Згідно п.3.10 договору, датою постачання товару і датою переходу права власності є дата підписання сторонами акту приймання - передачі або дата, зазначена покупцем на товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати постачання і дати переходу права власності на товар. Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набуває чинності з дати підписання його повноважними представниками сторін, і діє до 31.12.16, а в частині не виконаних зобовязань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору сторонами було укладено специфікацію №1, умови якої регламентують порядок поставки товару та спосіб здійснення оплати

Згідно специфікації №1 вартість товару складає 1 200 000,00 грн. Термін постачання -180 діб з дати підписання специфікації. Умови оплати-100% по факту виготовлення при наявності листа.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.3 договору, розрахунки за цим договором, за умовою попередньої оплати проводяться при наданні постачальником до моменту оплати рахунку за умовою оплати за фактом постачання - оригіналів рахунку і податкової накладної.

Так, позивачем на адресу відповідача було надіслані листи №54 від 04.11.15, №13 від 11.03.16 про готовність до відвантаження товару за специфікацією №1 та здійснення оплати за товар.

Однак, відповідач порушив умови договору і не оплатив вартість товару відповідно до специфікації № 1.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що в разі несвоєчасного здійснення розрахунків за цим договором, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. На підставі цього пункту позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 259 976,47 грн. за період з 13.11.15 по 13.05.16.

Дослідивши зміст п. 7.5. Договору, суд встановив, що цим пунктом не встановлено конкретного розміру пені.

Відповідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому Договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 2.1. Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише у разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки позивач та відповідач не узгодили в Договорі конкретний розмір пені, то нарахування Позивачем пені у розмірі подвійної ставки НБУ є неправомірним.

За таких обставин, в позові слід відмовити.

Прохання Відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з надходженням представника на лікарняному суд відхиляє, так як, Відповідачем не доведено неможливість розгляду справи без участі представника Відповідача.

Так, господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи, може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити, за необхідності, участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК). При чому, відсутність коштів для оплати послуг представника, не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п.3.9.2. Постанови пленуму вищого господарського суду України №18).

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 14.12.16.

Суддя М.О.Ніколенко