номер провадження справи 12/113/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

06.12.2016 справа № 908/2800/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.

за участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2800/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АМІ, м. Маріуполь

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя

про стягнення 144391,45 грн.

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 3812 від 13.06.2016 року

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю АМІ звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод про стягнення основного боргу в сумі 94270,58 грн., інфляційних нарахувань за весь період прострочення в сумі 45169,73 грн. та трьох процентів річних в сумі 4951,14 грн. за договором № 186-2014у на розробку проектної документації від 21.07.2014 року, що разом складає 144391,45 грн.

06.12.2016 року на адресу суду від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди, відповідно до якої, з посиланням на приписи ст. 78, п. 7 ст. 80 ГПК України, останні просять суд затвердити мирову угоду по справі № 908/2800/16. Разом з тим зазначають, що їм відомі усі наслідки укладання мирової угоди у даній справі, передбачені чинним законодавством України.

06.12.2016 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про повернення суми судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Представник позивача в судове засідання 06.12.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.12.2016 року підтримав вимоги заяви про затвердження мирової угоди та наполягав на її задоволенні.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, суд встановив:

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АМІ (надалі Виконавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством Запорізький електровозоремонтний завод (надалі Замовник, відповідач) був укладений договір № 186-2014у на розробку проектної документації (надалі - Договір), за умовами якого (п. 1.1.) Виконавець зобовязується за технічним завданням Замовника (Додаток № 1) розробити проектну документацію (стадія Робочий Проект) на створення системи відеоспостереження (далі ССВ) та системи контролю доступу та обліку робочого часу (далі СКУД) на обєкті Замовника, розташованому за адресою: Україна, 69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити її.

До вказаного Договору між сторонами була підписана додаткова угода № 1 від 20.10.2014 року.

Згідно з п. 2.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.10.2014 року) сторони узгодили, що ціна Договору у відповідності з кошторисною документацією (Додаток № 3) складає 94270,58 грн. (девяносто чотири тисячі двісті сімдесят гривень 58 копійок), в т.ч. ПДВ (20%) 15711,76 грн.

Як зазначає позивач в позові, підрядні роботи щодо розробки проектної документації позивачем були виконані належним чином в повному обсязі та прийняті відповідачем, що підтверджується підписаними з обох сторін актом здачі-приймання проектної документації № 09-4355 від 01.12.2014 року на суму 94270,58 грн.

Умовами п. 2.2. Договору визначено, що оплата за даним Договором здійснюється Змовником в національній валюті України гривні, за безготівковим розрахунком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, протягом 30 банківських днів після підписання акта прийому-передачі виконаних робіт з обох сторін.

Позивач в позові вказує, що проектні роботи були прийняті відповідачем 01.12.2014 року, а отже повинні бути сплачені до 17.01.2015 року, однак до теперішнього часу відповідач не виконав свої договірні зобовязання щодо оплати виконаних проектних робіт, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 94270,58 грн.

З посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобовязання позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних за період з 17.01.2015 року по 16.10.2016 року в сумі 4951,14 грн. та інфляційні витрати за період з лютого 2015 року по вересень 2016 року в сумі 45169,73 грн.

24.11.2016 року на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю його представників прийняти участь у судовому засіданні.

Вказане клопотання відповідача було задоволено судом про що свідчить винесена ухвала від 24.11.2016 року, якою відкладений розгляд справи на 06.12.2016 року о 12:00.

24.11.2016 року на адресу суду від відповідача в порядку приписів ч. 2 ст. 79 ГПК України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить матеріали справи направити до Запорізької місцевої прокуратури № 1 для перевірки в рамках кримінального провадження наявності чи відсутності в діях сторін договору ознак правопорушень, переслідуваних у кримінальному порядку. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що одним із епізодів кримінального провадження № 020001872 за ознаками злочину за ст. 191 КК України є господарські правовідносини позивача та відповідача у справі за договором № 186-2014у від 21.07.2014 року, тому вважає, що є необхідність надіслання матеріалів даної справи до Запорізької місцевої прокуратури № 1.

Разом з тим 24.11.2016 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 59 ГПК України, за змістом якого останній зазначає наступне:

- в позовній заяві не зазначений код відповідача, відтак неможливо ідентифікувати точно, хто є відповідачем у справі, тобто позовні вимоги підлягають уточненню в частині визначення відповідача;

- ціна робіт, яка визначена у кошторисах № 1 та № 2 від 20.10.2014 року не узгоджена з ПрАТ «ЗЕРЗ», вказані кошториси не затверджені замовником;

- у звязку з тим, що кошториси № 1 та № 2 від 20.10.2014 року до договору не затверджені замовником, то договір є неукладений. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 908/2800/16 з вимогою про направлення матеріалів справи до Запорізької місцевої прокуратури № 1 для перевірки в рамках кримінального провадження, передбаченого ст. 191 КК України, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню у звязку з необґрунтованістю з огляду на наступне. Наявність або відсутність факту виконання проектних робіт позивачем відповідачу за договором № 186-2014у від 21.07.2014 року суд має можливість встановити самостійно в рамках даної справи на підставі наданих до її матеріалів доказів. Разом з тим з наданих відповідачем в обґрунтування поданого клопотання документів, зокрема ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2016 року у справі № 331/5775/16-к, не вбачається, що в рамках кримінального провадження № 020001872 за ознаками злочину за ст. 191 КК України буде досліджуватися наявність чи відсутність в діях саме сторін договору № 186-2014у від 21.07.2014 року ознак правопорушень, переслідуваних у кримінальному порядку. Таким чином вказане кримінальне провадження не повязано з предметом заявлених в даній справі позовних вимог та обставини, які будуть в ньому досліджуватися, не входять до предмету її доказування, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження за приписами ст. 79 ГПК України.

До прийняття рішення у справі сторони, в розумінні вимог ст. ст. 22, 78 ГПК України направили на адресу суду заяву про затвердження судом мирової угоди з викладенням змісту мирової угоди від 05.12.2016 р., яка укладена між сторонами та стосується їх прав та обовязків щодо предмету спору та відповідає фактичним обставинам та доказам у справі.

Судом перевірені повноваження осіб, які підписали мирову угоду від 05.12.2016 року.

Оскільки ці дії не суперечать законодавству і не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, мирова угода від 05.12.2016 р. у справі № 908/2800/16, яка укладена між сторонами, підлягає затвердженню Господарським судом Запорізької області.

Враховуючи викладене, провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АМІ до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод про стягнення основного боргу в сумі 94270,58 грн., інфляційних нарахувань за весь період прострочення в сумі 45169,73 грн. та трьох процентів річних в сумі 4951,14 грн. за договором № 186-2014у на розробку проектної документації від 21.07.2014 року підлягає припиненню на підставі п. 7 ст. 80 ГПК України, оскільки сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Абзацом 6 п. 3.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що в ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, повязані з судовими витратами у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 р., далі - Закон України Про судовий збір.

Статтею 7 Закону Про судовий збір врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір (з урахуванням внесених змін) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі припинення провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України) за наявності клопотання особи, яка сплатила судовий збір.

Так, в матеріалах справи міститься заява про затвердження мирової угоди від 05.12.2016 р., подана сторонами, в якій викладений зміст мирової угоди, пункт 3 якої містить умову про повернення позивачу за його клопотанням сплаченої суми судового збору.

Разом з тим до суду надійшло клопотання позивача про повернення суми судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 2165,87 грн., сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю АМІ згідно платіжного доручення № 432 від 18.10.2016 р. підлягає поверненню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у звязку із припиненням провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 78, п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АМІ та Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод про затвердження мирової угоди у справі № 908/2800/16.

2. Затвердити мирову угоду від 05.12.2016 р. у справі № 908/2800/16, укладену між сторонами, за наступним змістом, зокрема:

Мирова угода

у справі №908/2800/16 в господарському суді Запорізької області між Приватним

акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (Відповідач) та

ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АМІ" (Позивач)

05.12.2016 р.

1. Відповідач (Приватне акціонерне товариство «Запорізький електровозоремонтний завод», 69095, м, Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, ) зобов'язується сплатити Позивачу (Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІ", 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, ПРОСПЕКТ ЛЕНІНА, будинок 111, ) за виконані роботи за Договором №186-2014у на розробку проектної документації від 21.07.2014 року - 94 270, 58 грн. (дев'яносто чотири тисячі двісті сімдесят грн. 58 коп.) у строк до 30 грудня 2016 р.

2. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення інфляційних втрат (інфляційне збільшення заборгованості за весь період прострочення) в розмірі 45169,73 грн. та 3% річних за весь період прострочення у розмірі 4951,14 грн.

3. Сплачена сума судового збору повертається Позивачу за клопотання Позивача у встановленому законом порядку.

4. В разі невиконання Відповідачем умов даної Мирової угоди, відповідна ухвала суду якою будуть затверджені умови Мирової угоди, може бути пред'явлена Позивачем до примусового виконання в порядку, передбаченому діючим законодавством.

ОСОБА_2 Відповідача ОСОБА_2 Позивача

В.о. Голови правління Представник

___________________ О.О. ОСОБА_3 Мовчан

М.П.

3. Провадження у справі № 908/2800/16 - припинити.

4. Винести ухвалу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АМІ судового збору в сумі 2165,87 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 432 від 18.10.2016 р.

Суддя О.Г. Смірнов