КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Справа№ 910/15138/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача: Гаращенко І.В. - представник;

Від відповідача: Трохлюк А.М. - представник;

Від третьої особи: Семенюк Н.М. - представник;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Історія міста"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016

у справі № 910/15138/16 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Історія міста"

до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київської міської ради

про зобов'язання виконати умови угоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Історія міста" до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про зобов'язання виконати умови угоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час звернення з позовом до суду Угода № 65 про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Інститутська, 1-3 у Печерському районі міста Києва, укладена між товариством з обмеженою відповідальністю "Історія міста" та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого виступає відповідач, є чинною, проте відповідач безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе за вказаним правочином зобов'язань, зокрема, визначених у п. 2.1.2. угоди, чим порушує права і законні інтереси позивача. Зважаючи на викладене, позивач просить суд зобов'язати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) виконати п. 2.1.2. Угоди № 65 про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Інститутська, 1-3 у Печерському районі міста Києва від 01.08.2008р., а саме: підготувати рішення про продаж земельних ділянок та направлення його на розгляд до Київської міської ради.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Історія міста" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15138/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/15138/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Історія міста" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюх Б.В., суддів Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Історія міста" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15138/16 прийнято до провадження та призначено на 08.12.2016.

21.11.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшло пояснення, в якому третя особа заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 по справі №910/15138/16 без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні 08.12.2016 надали свої пояснення по суті спору та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

В судовому засіданні 08.12.2016 представник позивача надав свої пояснення по суті спору, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2008 між Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Історія міста" (далі - товариство) укладено Угоду № 65 про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Інститутська, 1-3 у Печерському районі міста Києва.

Пунктом 1.1 даної угоди визначено, що товариство, відповідно до вимог рішення Київської міської ради від 26.09.2000 №14/991 "Про деякі питання продажу земельних ділянок в м. Києві", сплачує в рахунок оплати вартості земельних ділянок, згідно нормативних грошових оцінок земельних ділянок, загальною площею 1,1420 га, що знаходяться на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва (далі - земельні ділянки), аванс у розмірі 15% від суми нормативних грошових оцінок, що складає 2 073 812,46 грн. без ПДВ.

Відповідно до пункту 3.1 угоди, товариство зобов'язується сплатити авансовий внесок, вказаний у п. 1.1 цієї угоди, в рахунок оплати вартості земельних ділянок, протягом 10 банківських днів з дня набрання чинності цієї угоди.

Згідно із пунктами 2.1.1, 2.1.2 угоди, після виконання товариством своїх зобов'язань, викладених в пунктах 2.2.5, 3.1, 5.2 цієї угоди та за умов наявності бюджетних асигнувань на організацію продажу земельних ділянок, Головне управління бере на себе зобов'язання організувати проведення та оплату експертної грошової оцінки та складання технічної документації з продажу земельних ділянок, а з моменту виконання вказаних робіт - підготувати проект рішення про продаж земельних ділянок та направити його на розгляд до Київської міської ради.

Датою повного виконання зобов'язань Головного управління за цією угодою вважається дата передачі документації та проекту рішення, завіреного у встановленому порядку до Київської міської ради, для подальшого розгляду та затвердження, що підтверджується копією супровідного листа та складання відповідного акту за бажанням сторін.

У випадку прийняття Київською міською радою рішення про продаж земельних ділянок товариству та укладання між Київською міською радою та товариством договору купівлі-продажу земельних ділянок, кошти, сплачені в якості авансу, вказані в пункті 1.1 цієї угоди, зараховуються в рахунок оплати вартості земельних ділянок (п.3.4 угоди).

Відповідно до пункту 4.1 угоди, вона набуває чинності з моменту її реєстрації в Головному управлінні і діє: до моменту прийняття рішення Київською міською радою про відмову у продажу та повернення коштів товариству, відповідно до п.2.1.3 цієї угоди, або до повного виконання товариством зобов'язань, викладених у п.п.3.1 та 5.2 цієї угоди.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення №137 від 04.08.2008, на виконання вимог угоди, товариством перераховано на рахунок Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 2 073 812,46 грн.

24.12.2009 рішенням Київської міської ради №951/3020 було встановлено продати ТОВ "Історія міста" земельні ділянки площею 0,0334 га за 1 019 000,00 грн. та площею 1,1086 га за 33 808 000,00 грн. для будівництва, експлуатації та обслуговування Національного художнього музею та Музею історії м. Києва у складі готельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва, які перебувають в оренді у ТОВ "Історія міста" згідно з договором оренди від 09.06.2008 №82-6-00502.

Проте постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.10.2012, у справі №2а-6076/11/2670, було скасовано вказане вище рішення Київської міської ради від 24.12.2009 №951/3020 "Про продаж ТОВ "Історія міста" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування Національного художнього музею та Музею історії м. Києва у складі готельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва".

Відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2012 №717/9001 - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) являється правонаступником Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Заявою 21.03.2016 № 03 позивач звернувся до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) з вимогою виконати зобов'язання, взяті на підставі Угоди № 65 від 01.08.2008, а саме: підготувати проект рішення, на підставі проекту відведення земельної ділянки № Д-3087 та Угоди № 65 про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Інститутська, 1-3 у Печерському районі міста Києва від 01.08.2008р., щодо земельної ділянки, загальною площею 1,142 га для будівництва, експлуатації та обслуговування Національного художнього музею та Музею історії м. Києва у складі готельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва та направити на розгляд Київській міській раді проект рішення щодо земельної ділянки, загальною площею 1,142 га для будівництва, експлуатації та обслуговування Національного художнього музею та Музею історії м. Києва у складі готельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється шляхом виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач взяті на себе за Угодою № 65 про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Інститутська, 1-3 у Печерському районі міста Києва від 01.08.2008 виконав зобов'язання, зокрема, підготував та передав на розгляд Київської міської ради проект рішення про продаж земельних ділянок.

Документи які були підготовлені відповідачем були враховані Київською міською радою при прийнятті рішення № 951/3020 від 24.12.2009 "Про продаж земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Історія міста" для реконструкції, будівництва, експлуатації та обслуговування Музею історії м. Києва у складі адміністративно-готельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва", яким, зокрема, було погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки на вул. Інститутській, 1-3 у Печерському районі м. Києва

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не отримував від позивача претензій щодо такого виконання та/або звернень щодо невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань. Тобто, на дату винесення рішення № 951/3020 від 24.12.2009 зобов'язання відповідача, наведені в пункті 2.1.2. Угоди № 65 від 01.08.2008, були припинені, у зв'язку з їх належним виконанням.

Отже, слід дійти висновку, що вимоги щодо виконання відповідачем пункту 2.1.2. Угоди № 65 від 01.08.2008 (фактично повторного виконання зобов'язань за відсутності правових підстав для цього) були заявлені позивачем лише після скасування в судовому порядку рішення Київської міської ради №951/3020 від 24.12.2009.

Статтею 5 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок з метою визначення вартості об'єкта оцінки, тобто, вартості земельної ділянки.

Крім того слід наголосити, що підставою для визнання протиправними та скасування рішення Київської міської ради №951/3020 від 24.12.2009 було не лише недотримання процедури погодження проекту відведення земельної ділянки та порушення Київською міською радою процедури прийняття рішення, а й те, що спірна земельна ділянка взагалі не може передаватися у приватну власність в силу закону.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини справи, які встановлені під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративної справи №2а-6076/11/2670, повторному з'ясуванню та доведенню не підлягають.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст.1 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено порушення його майнових прав відповідачем.

Що стосується строку позовної давності до вимог позивача, про застосування якого, у відповідності до статтей 257, 261 Цивільного кодексу України, було заявлено відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Беручи до уваги все вищевикладене, та відмову позивачу у позові по суті, в зв'язку з безпідставністю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Історія міста" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/15138/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/15138/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська