ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"14" грудня 2016 р. Справа № 922/3505/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н. В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вх. №3346 Х/3-12) на рішення господарського суду Харківської області від 23 листопада 2016 року по справі №922/3505/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків;

перша третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство охорони здоров'я України, м. Київ;

друга третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська медична академія післядипломної освіти, м. Харків;

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків;

третя особа третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м Харків;

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.11.2016 року по справі №922/3505/16 (суддя Аріт К.В.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 року щодо укладання Фондом договору оренди державного нерухомого майна: нежитлове приміщення (частина холу) - кім. №51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв. м., розміщене на 1-му поверсі 4-поверхового паталого - анатомічного корпусу, яке не є пам'яткою архітектури, за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти, з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 повністю. Визнано недійсним договір оренди від 06.09.2016 року №6175, укладений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на підставі рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 року. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 2756,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 23.11.2016 року по справі №922/3505/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про недійсним договір оренди від 06.09.2016 року №6175, укладений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на підставі рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 року скасувати та прийняти нове рішення.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України і що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також на те, що суд невірно застосував норми як матеріального, так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору та згідно статті 104 Господарського процесуального Кодексу України є підставою для його скасування.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право подати до суду будь-який позов, який стосується її прав і обов'язків, та в подальшому оскаржувати будь-яке рішення суду у апеляційній та касаційні інстанції.

Однак, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на норми процесуального законодавства вбачається, що подання апеляційної скарги на рішення господарського суду має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктами 2.1., 2.2. статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви - після 01.09.2015 року) встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати .

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємць ОСОБА_2 (позивач по справі) звернулась до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 року щодо укладання Фондом договору оренди державного нерухомого майна: нежитлове приміщення (частина холу) - кім. №51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв. м., розміщене на 1-му поверсі 4-поверхового паталого - анатомічного корпусу, яке не є пам'яткою архітектури, за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти, з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, повністю; визнавання недійсним договору оренди від 06.09.2016 року №6175, укладений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на підставі рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 року.

Судовий збір сплачено позивачем при поданні позовної заяви в сумі 2756,00 грн. (квитанція від 18.10.2016 року № на суму 1378,00 грн. та квитанція від 18.10.2016 року № на суму 1378,00 грн.).

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України " Про судовий збір ").

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Будь-яких виключень щодо вказаної норми Закон України "Про судовий збір" не містить.

Вказана правова позиція викладена й абзаці 2 підпункту 2.15 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 (зі змінами та доповненнями), в якому зазначено, що Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Тобто, враховуючи все вище зазначене, судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягає сплаті у розмірі 3031,60 грн. (2756,00 грн.*110%), однак скаржником сплачено судовий збір згідно із платіжним дорученням №20 від 08.12.2016 року на суму 1515,80 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

Здійснений відповідачем розрахунок розміру судового збору за подання апеляційної скарги, не узгоджується із приписами Закону України "Про судовий збір" .

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 97 вказаного Кодексу апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що апеляційна скарга була подана з порушенням вимог пункту 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає поверненню для усунення зазначених порушень.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 ( пункт 5.27 Національного стандарту України ("Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003") Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55).

Проте, документи, які подані скаржником в якості доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги учасникам судового процесу, не засвідчені в порядку, передбаченому пунктом 5.27 Національного стандарту України ("Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003") Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55 та статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 91, 93, пункт 3 статті 97, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду ,-

УХВАЛИЛА:

1. Повернути апеляційну скаргу Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 23.11.2016 року по справі №922/3505/16.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.