ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2016 року Справа № 904/6109/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів - Широбокової Л.П., Сизько І.А.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

від відповідача: ОСОБА_1- представник, довіреність № 539 від 13.03.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016р. у справі №904/6109/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Черкаська область, м.Золотоноша

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 31 924грн.15коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016р. у справі №904/6109/16 (суддя Ліпинський О.В.) позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено, з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 31924грн.15коп. основного боргу, 1378грн. витрат на сплату судового збору та 3192грн. витрат на оплату послуг адвоката;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо невиконання відповідачем зобов"язань за договором транспортного експедирування №1603/37-1 від 16.03.2016р. в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг перевезення, відсутності мотивованих заперечень відповідача стосовно обсягу виконання позивачем послуг за вказаним договором, з того, що наявність затримки доставки вантажу не звільняє відповідача від обов"язку здійснення оплати наданих послуг, а також щодо надання позивачем належних доказів в підтвердження понесених ним витрат по сплаті наданих адвокатських послуг;

- не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про відсутність у позивача підстав вимагати стягнення з відповідача грошових коштів, оскільки вантаж, обумовлений відповідною заявкою на перевезення, не був доставлений до міста призначення, про що свідчить відсутність дати доставки вантажу у СMR, акт наданих послуг відповідачем не підписано, при цьому відповідно до п.5.2 договору та п.7 заявки до договору обов"язковою умовою здійснення оплати є надання виконавцем експедитору акту наданих послуг, підписаного обома сторонами, а також про те, що при вирішенні спору господарський суд не застосував, хоча повинен був застосувати, положення ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, оскільки саме договором, який був підписаний сторонами і є обов"язковим до виконання ними встановлена обов"язкова умова для оплати послуг позивача - надання ним відповідачу, окрім іншого, акту виконаних робіт, підписаного обома сторонами;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на виконання перевезення належним чином, що підтверджується відтиском печатки вантажоодержувача в графі 24 міжнародної товарно-транспортної накладної, на відсутність будь-яких претензій з боку вантажоодержувача та відповідача, на виконання вимог "умов оплати" шляхом направлення відповідачу, у тому числі, акту виконаних робіт, а також на оплату вантажоодержувачем відповідачу суми коштів за перевезення, виконане позивачем, без пред"явлення експедитору або перевізнику жодних претензій;

- представник позивача в судові засідання не з"явився, на адресу апеляційного суду позивачем направлені клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2016р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.(експедитором) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (перевізником) укладено договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні №1603/37-1, на підставі якого перевізник зобов"язався доставляти ввірений йому вантаж до пункту призначення в міжнародному або внутрішньому сполученні по заявках експедитора та видати його вантажоодержувачу в строки, передбачені договором або заявкою, а експедитор - здійснювати за перевезення вантажів встановлену плату в розмірі та строки, передбачені договором.

Згідно з п.2.1 договору перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмових заявок експедитора, що є невід'ємними частинами договору, які подаються експедитором за 24 години до моменту завантаження вантажу.

П.п.3.2.5, 3.2.6 договору визначено, що експедитор зобов"язаний підписати перевізнику акт наданих послуг після виконання останнім зобов'язань відносно доставки вантажу на місце, зазначене в заявці та своєчасно проводити оплату за надані послуги відповідно до погоджених сторонами тарифів у кожному конкретному випадку перевезення вантажів, на підставі виставленого рахунку після отримання оригіналів товаротранспортних документів.

Відповідно до п.5.1 договору підтвердженням наданих послуг з перевезення вантажів є акт виконаних послуг, належним чином оформлені оригінали СМR та ТТН з відміткою вантажоотримувача.

За приписами п.5.2 договору оплата здійснюється у гривнях шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок перевізника після отримання в належній формі оформлених документів: оригіналу рахунку, оригіналу акта виконаних робіт та оригіналів інших документів, що закривають перевезення (СМR, ТТН), якщо інше не зазначено в заявці.

Згідно з п.п.6.1, 6.2 договору виконання перевізником зобов'язань за даним договором підтверджується актом наданих послуг, підписаним між експедитором та перевізником. Акт наданих послуг підписується сторонами договору після здійснення вивантаження автомобіля та відсутності претензій зі сторони вантажовідправника та вантажоотримувача.

Виходячи з умов договору, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 направив на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заявку на перевезення №П-42 від 16.03.2016р. щодо міжнародного перевезення вантажу (кормові суміші) за маршрутом Городок, Львівської області (Україна) - Ашхабад (Туркменістан). Погоджено суму фрахту 5200 доларів США.

Заявкою погоджено умови оплати: 30 процентів по факту замитнення, 70 процентів - протягом 5 днів після отримання факсокопій документів з них 200 доларів США після отримання оригіналів документів.

Згідно з п.7 заявки перевізник зобов'язується надати експедитору належним чином оформлені документи, які є підставою для розрахунку: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі наданих послуг в 2-х екземплярах, СМR (при міжнародному перевезені) та ТТН (перевезенні по Україні) в 2-х екземплярах.

Зобов"язання за договором та заявкою виконані позивачем, вантаж доставлено в пункт призначення Ашхабад (Туркменістан), що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №021793, яка в графі 24 "Вантаж одержано" містить відтиск печатки вантажоодержувача.

Оплата за перевезення вантажу здійснена відповідачем частково в сумі 98900грн. згідно з платіжним дорученням № 2125 від 08.04.16р. на суму 38900грн., № 2292 від 07.06.2014р. на суму 45 000грн., № 2316 від 13.06.2016 на суму 15000грн..

14.06.2016р. позивачем на адресу відповідача направлені рахунок, акт виконаних робіт, заявка, СMR та договір, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с.18).

Перелічені документи отримані представником відповідача 22.06.2016р., про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18).

Після отримання відповідачем вказаних документів повна оплата вартості послуг на виконання п.5.2 договору та у строки, встановлені заявкою на перевезення останнім не здійснена.

Станом на момент звернення з позовом, відповідно до розрахунку, виконаного позивачем заборгованість відповідача по оплаті вартості послуг дорівнює 31924грн.15коп..

Визначена позивачем сума заборгованості відповідачем документально не спростована.

В процесі розгляду справи докази погашення заборгованості по оплаті вартості послуг відповідачем не надані.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи: порушення відповідачем зобов'язань за договором №1603/37-1 від 16.03.2016р. та заявкою на перевезення №П-42 від 16.03.2016р. в частині повної оплати наданих позивачем послуг по перевезенню вантажу та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростовували це порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Матеріали справи свідчать також і про те, що 04.07.2016 між позивачем та адвокатом ОСОБА_4 укладено договір доручення, згідно з умовами якого повірений зобов'язується від імені і за рахунок довірителя здійснювати наступні дії: надати правову допомогу у спорі, що виник із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

П.2.2 договору визначено, що за здійснення дій, визначених у п.1.1 цього договору довіритель сплачує повіреному винагороду в сумі 3192грн.

В матеріалах справи наявний підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг №3/07 від 18.07.2016р., згідно з яким загальна вартість послуг склала 3192грн. та квитанція про сплату визначеної договором винагороди в сумі 3192грн. (а.с.26, 28).

Також, до матеріалів справи додані докази в підтвердження того, що ОСОБА_4 є адвокатом, а саме свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008р. (а.с. 27).

У цьому зв"язку витрати по оплаті позивачем послуг адвоката правомірно покладені господарським судом на відповідача згідно з положенням ст.ст.44, 48, 49 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника з посиланням на те, що вантаж не був доставлений до міста призначення, про що свідчить відсутність дати доставки вантажу у міжнародній товарно-транспортній накладній внаслідок чого він не підписав акт наданих послуг, а також на те, що позивач не надав суду підписаний обома сторонами акт наданих послуг як підстави для їх оплати визнані колегією суддів безпідставними.

Ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку, в порядку наведених процесуальних норм належні докази того, що вантаж не було доставлено до місця призначення скаржником не представлені.

Як зазначено вище, в графі 24 "Вантаж одержано" міжнародної товарно-транспортної накладної №021793 міститься печатка вантажоодержувача, докази пред"явлення будь-яких претензій до скаржника від вантажовідправника, вантажоодержувача або особи, яка могла виступати як замовник організації перевезення вантажу, вказаного в цій накладній, з приводу невиконання перевезення, ненадання послуг з організації перевезення або неоплати переліченими особами скаржнику цих послуг в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, мотивовані заперечення в обґрунтування відмови від підписання акта наданих послуг, направленого позивачем на адресу скаржника, останнім не пред"явлені. Обставини, які слугували підставою для такого непідписання скаржником не доведені, докази в обґрунтування цих обставин не надані.

Відсутність в накладній дати доставки вантажу не є підтвердженням обставин того, що вантаж не було доставлено в пункт призначення.

При цьому господарський суд вірно вказував на те, що при умові належним чином підтвердженого факту затримки доставки вантажу скаржник не позбавлений права звернутися з позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів стосовно притягнення перевізника до відповідальності.

Керуючись ст. ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016р. у справі №904/6109/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 19.12.2016р.