ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року Справа № 904/4493/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідача),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

За участю представників:

від ПАТ "Банк Кредит Дніпро": Заєць П.Л., представник;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року у справі №904/4493/15

за заявою TANSEY HOLDINGS LIMITED Suite 102, Ground Floor, Blake Building, Cornet Eyre & Hutson Streets Belize City, Belize

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", с. Любимівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 р. господарським судом Дніпропетровської області 18.10.2016р. по справі №904/4493/15 (суддя Полєв Д.М.) винесено ухвалу за результатами розгляду грошових вимог у справі про банкрутство ТОВ "Агросвіт".

Ухвалою суду, зокрема, задоволено частково грошові вимоги TANSEY HOLDINGS LIMITED та визнано їх у розмірі 82 000 000 грн.- 4 черга та 1 218 - 1 черга.

Суд першої інстанції посилається на обґрунтованість грошових вимог кредитора наявними у справі доказами, а саме укладеним договором позики між кредитором і позичальником від 12.12.08 р., заявою про підтвердження заборгованості за ним від 26.05.2015 р. станом на 1 травня 2015 року заборгованість становить 4 088 172 дол США. Також місцевий господарський суд посилається на наявність у справі нотаріально посвідчених копій перекладених банківських виписок, складених 10.04.2015 року, за винятком деяких, якими не підтверджено перерахування грошових коштів саме за цим договором позики, укладеним між кредитором і позичальником. Судом встановлено, що кредиторські вимоги виникли з правовідносин поруки боржника як поручителя (договір поруки від 12.12.08 р.) за договором позики.

ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" як заставний кредитор у справі про банкрутство звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду, вважає, ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, прийнятою за відсутності усіх необхідних доказів для підтвердження грошових вимог, чим порушено норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Просить скасувати ухвалу суду і відмовити у задоволенні кредиторських вимог до боржника.

У судових засіданнях представники кредитора та заставного кредитора кожен наполягають на своїх вимогах. Так, представник кредитора підтримує висновки місцевого господарського суду щодо правильності і законності задоволення його кредиторських вимог, які, на його думку, підтверджені належними та допустимими доказами, а представник заставного кредитора через порушення процедури надання доказів у справах про банкрутство, а саме не додання цих доказів безпосередньо до заяви про визнання кредиторських вимог, наполягає на тому, що вони не можуть у подальшому прийматися господарським судом до уваги. На користь цього він приводить посилання на Правову позицію Верховного Суду України, у відповідності до якої з моменту порушення провадження у справі боржник перебуває у спеціальному правовому режимі, який чітко регламентований Законом України про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і який визначає, що всі докази, що підтверджують кредиторські вимоги, повинні надаватися виключно до заяви про визнання кредиторських вимог.

Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання не з'явилися, про дату та час і місце засідання повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою канцелярії на ухвалі від 15.11.2016р., тобто завчасно. Суд вважає, що вжив усі заходи для їх повідомлення належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (п.3.9.2 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

06.12.2016 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши представників скаржника і кредитора, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовільнити, оскаржувану ухвалу від 18.10.2016 р. господарського суду Дніпропетровської області по справі N904/4493/15 (суддя Полєв Д.М.) за результатами розгляду грошових вимог у справі про банкрутство ТОВ "Агросвіт", якою задоволено частково грошові вимоги TANSEY HOLDINGS LIMITED та визнано їх у розмірі 82 000 000 грн.- 4 черга та 1 218 - 1 черга слід змінити на таких підставах.

З матеріалів справи вбачається, що між TANSEY HOLDINGS LIMITED та ТОВ "Агросвіт" було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №12/08 від 12.12.2008р. який укладений між TANSEY НOLDINGS LIMIТED та Боржником - Risnpo LTD (надалі Боржник, Позичальник).

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитор TANSEY HOLDINGS LIMITED направив як на адресу суду так і розпорядника майна заяву з грошовими вимогами до боржника з додатками.

З додатків до заяви, яка була подана до суду та опису вкладення до цінного листа, який був направлений розпоряднику майна, вбачається направлення доказів сплати судового збору, договору позики, заяви про підтвердження заборгованості, договору поруки, установчі документи.

Тобто, при поданні заяви з грошовими вимогами TANSEY HOLDINGS LIMITED не надало жодних доказів, але повинно було надати заяву з грошовими вимогами і докази які їх підтверджують.

Отже, Законом про банкрутство чітко встановлено строк для подачі саме доказів, документів в обґрунтування своїх грошових вимог, та передбачено, що звернення оформлюється заявою про визнання грошових вимог кредитора у строк, який не піддягає поновленню.

У правовій системі України, у тому числі у царині судочинства доказове право не виділено як галузь права. Натомість вирішення питань щодо процедури доказування віднесена до відання процесуальних кодексів, якими суди мають керуватися у питаннях щодо подання доказів, покладення обов'язку доказування певних обставин, звільнення від доказування тощо. Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ГПК України, іншими законодавчими актами(ч.1 ст.2 Закону України про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), який не тільки встановлює процедуру і строки подання відповідних доказів, але і зобов'язує господарський суд перевірити заяву конкурсного кредитора з метою усунення з процесу дефектних, неналежних заяв.

Так, у ст. 24 Закону про поновлення встановлено правило, у відповідності до якого господарський суд має у строк не більший ніж п'ятиденний перевірити заяву конкурсного кредитора на предмет відповідності її вимогам діючого законодавства і письмово повідомити заявника про виявлені недоліки , надавши строк для їх усунення. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається поданою у встановлений строк у день первинного її подання до суду. В іншому випадку заява має бути повернута ухвалою суду. Повторне звернення може бути здійснено кредитором виключно у строк, встановлений ч. 1 статті 23 цього Закону.

Таким чином, Законом встановлена виключна важливість дотримання строку подання доказів конкурсного кредитора у місячний строк з моменту оприлюднення оголошення у справі про банкрутство і неможливість його поновлення у разі пропуску.

10 червня 2016 року було здійснено публікацію оголошення у справі про банкрутство боржника, відтак строк на подання заяви кредитора зі всіма доказами спливає (закінчується) з 11.07.2015 року.

Наразі з матеріалів Грошових вимог кредитора вбачається, що клопотанням кредитора до справи долучено копії виписок банку, які підтверджують перерахування грошових вимог, тільки 10 грудня 2015 року, чим порушено місячний термін, встановлений законом для подання заяви з доказами наявності кредиторських вимог.

Крім того, суд першої інстанції припустився порушення і в оцінці цих виписок. Зокрема він вважав їх нотаріально посвідченими, про що зазначено в ухвалі суду. Але колегією суддів встановлено, що з усіх наданих до суду банківських виписок (а.с. Грошових вимог 33-84) тільки одна з них датою виконання 03.12.2009 р. (а.с.84-86) перекладена на українську мову і нотаріально засвідчено на ній справжність підпису перекладача ОСОБА_1 Представником кредитора надано для огляду і нотаріально посвідчені виписки, але до матеріалів справи вони не залучені, клопотання відсутнє, і відсутнє обґрунтування причин, з яких вони не були залучені до суду першої інстанції, отже, апеляційний суд не може прийняти до уваги їх як докази в силу вимог ч.1 ст.111 ГПК України. Також судом першої інстанції неправомірно зроблено висновок про наявність таких доказів за фактичної відсутності у матеріалах справи.

Також порушено ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики", оскільки документи не перекладені на державну мову".

Колегія суддів також бере до уваги факт скасування Вищим господарським судом України постанови ДАГС від 26.01.2016 р. з протилежними висновками і залишення в силі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 р. у справі № 904/3374/16 з аналогічною оцінкою доказів.

За таких обставин, колегія суду приходить до необхідність зміни оскаржуваної ухвали, а саме визнання кредиторських вимог з віднесенням до четвертої черги вимог кредиторів у розмірі 735 385 грн. В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року у справі №904/4493/15 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року у справі №904/4493/15 змінити, а саме викласти перший абзац резолютивної частини в наступній редакції:

"Грошові вимоги TANSEY HOLDINGS LIMITED до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", с. Любимівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, вул. Красна, б. 86-Б, в розмірі 1218,00грн. (1 черга), 735 385 грн. (4 черга)."

В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 12.12.2016 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков