ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2016 р. Справа № 907/762/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополіс», м. Київ

ДО підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації м. Києва», м. Київ

ДО товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка», м. Київ

ПРО визнання відносно підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації м. Києва», м. Київ протиправним здійснене без згоди товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополіс» відчуження у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» спального корпусу «В» в цілому загальною площею 2399,3кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка Полонини», будинок 1 «а»,

- визнання відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» права власності за ТОВ «Енергополіс» на частку в розмірі 5295/10000 частки спального корпусу «В», загальною площею 2399,3кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка Полонини», будинок 1 «а» (реєстраційний номер обєкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №0),

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 11.01.2016р

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергополіс», м. Київ звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації м. Києва», м. Київ та до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка», м. Київ про визнання відносно підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації м. Києва», м. Київ протиправним здійснене без згоди товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополіс» відчуження у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» спального корпусу «В» в цілому загальною площею 2399,3кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка Полонини», будинок 1 «а», а також про визнання відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» права власності за ТОВ «Енергополіс» на частку в розмірі 5295/10000 частки спального корпусу «В», загальною площею 2399,3кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка Полонини», будинок 1 «а» (реєстраційний номер обєкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №0).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.12.2016р.

На день судового засідання позивачем в порядку вимог ст.ст. 66, 67 ГПК України було подано суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Квітка Центр» (03150, м.Київ, вуя.Боженко, 86-6, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з переходом права власності та/або обтяженням, що стосуються предмета спору - будівлі спального корпусу «В», загальною площею 2399, 3 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка полонини», будинок 1 «а», реєстраційний запис 694296 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2013 року.

Згідно п.п. 10, 11 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в необхідних випадках по підготовці справи до розгляду вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову та вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" /надалі - Постанова/ сформульована позиція Вищого господарського суду України про доцільність вирішення питання про вжиття забезпечувальних заходів саме на стадії підготовки справи до розгляду. Так, пленум Вищого господарського суду України, з метою однакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову надав господарським судам України роз'яснення, згідно яких умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши відповідну заяву Позивача, дослідивши позовні матеріали та документи заяви суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі за заявленим Позивачем позовом є судовий спір відносно права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: спальний корпус «В», загальною площею 2399, З кв.метри, розташований за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Соломин, санаторій «Квітка Полонини», будинок 1 «а», номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 694296.

Позивач - ТОВ «Енергополіс» стверджує, що йому належить частка в спірному об'єкті нерухомості в розмірі 5295/10000, право власності на яку ТОВ «Центр Квітка» не визнається.

При цьому, просить суд врахувати те, що відчуження санаторію (об'єкту судового спору) Підприємством «ЦСТРІ м.Києва» було проведено через реорганізацію Підприємства «ЦСТРІ м.Києва» (наказ N25 від 14.03.2013 року) шляхом виділення з нього ТОВ «Центр Квітка» та передачею на баланс ТОВ «Центр Квітка» нерухомого майна-об'єкту судового спору - спального корпусу «В», загальною площею 2399, 3 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Соломин, санаторій «Квітка полонини», будинок 1 «а», частка в якому належать позивачу - ТОВ «Енергополіс» . Право власності за ТОВ «Центр Квітка» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.04.2013 року, номер запису 694296.

За наявною у позивача - ТОВ «Енергополіс» інформацією, об'єкт судового спору тривалий час знаходився в об'явах з пропозицією продажу.

Окрім цього, в даний час ТОВ «Центр Квітка» проводяться умисні дії щодо обтяження спірного майна боргами, за якими можливе порушення справи про банкрутство та виведення цього майна через процедуру банкрутства на третіх осіб і позбавлення таким чином ТОВ «Енергополіс» права власності на його частку.

Так, 08.11.2016 року Господарським судом м.Києва було винесено рішення у справі №910/15312/16 за позовом ПАТ «Закарпатгаз» до ТОВ «Центр Квітка» про стягнення боргу в сумі 829792,86 грн. Предметом позовних вимог у цій справі було стягнення боргу за спожитий газ, який виник внаслідок перерахунку обсягів споживання. При цьому перерахований об'єм природнього газу фізично не міг бути спожитий спірним об'єктом (спальний корпус «В») у цій справі, оскільки він значно більше ніж вхідна спроможність встановлених пунктів його споживання (котли для генерування теплоенергії).

Вважає, що рішення Господарського суду м.Києва у справі №910/15312/16 є першим етапом в реалізації спірного об'єкту у цій справі на користь третіх осіб через заплановану процедуру банкрутства або іншим шляхом, оскільки станом на дату подання цієї заяви, не дивлячись на наявність такого значного боргу, ПАТ «Закарпатгаз» продовжує постачання природного газу на спірний об'єкт - спальний корпус «В» і теплогенерація в ньому відбувається.

Таким чином, у ТОВ «Енергополіс» є всі підстави вважати, що відповідачем 2 проводяться умисні дії щодо позбавлення ТОВ «Енергополіс» права власності на його частку та подальшого переоформлення права власності на об'єкт судового спору (спальний корпус «В», загальною площею 2399,3кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солонин, санаторій «Квітка полонини», будинок 1 «а») на інших третіх осіб, що зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Аналізуючи доводи позивача з приводу клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову суд констатує наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві та/або іншим особам вчиняти певні дії.

У абзаці третьому пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником доведено суду фактичні обставини що вчинення відповідачем 2 дій (бездіяльність) з приводу спірного обєкту нерухомості. Відтак, у сторони наявні підстави стверджувати про те, що невжиття відповідних заходів до забезпечення позову в майбутньому зможе призвести до негативних або непоправних наслідків для відновлення порушених та оспорюваних прав власності на майно.

У відповідності до абз. 3 п. 1 Постанови Вищим господарським судом України зауважено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Абзацами 2, 3 п. 3 Постанови визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За таких обставин, враховуючи, що відповідний захід забезпечення позову, виходячи з своєї правової природи, розуміється лише як тимчасове знерухомлення спірного майна, в той же час, чітко спрямований на забезпечення права сторони на захист, з чого напряму вбачається пов'язаність заходів забезпечення позову з предметом позовної вимоги та з огляду на те, що відповідні заходи до забезпечення позову фактично не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог і їх вжиття не вирішує спір по суті, зважаючи на ймовірність утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд вважає обґрунтованою і визначає за необхідне задовольнити заяву Позивача та заборонити ТОВ «Квітка Центр» (03150, м.Київ, вуя.Боженко, 86-6, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з переходом права власності та/або обтяженням, що стосуються предмета спору - будівлі спального корпусу «В», загальною площею 2399, 3 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка полонини», будинок 1 «а», реєстраційний запис 694296 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2013 року.

Керуючись статтями 22, 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополіс», м. Київ про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову у справі №907/762/16 заборонити ТОВ «Квітка Центр» (03150, м. Київ, вул.Боженко, 86-6, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з переходом права власності та/або обтяженням, що стосуються предмета спору - будівлі спального корпусу «В», загальною площею 2399, 3 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, село Солочин, санаторій «Квітка полонини», будинок 1 «а», реєстраційний запис 694296 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2013 року.

3. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПОЛІС» (03058, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 39В, )

4. Боржник: підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації м. Києва» (03150, м. Київ, вул. Боженко, 86-б, )

5. Боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «Квітка Центр» (03150, м. Київ, вул. Боженко, 86-6, )

6. Ухвала набирає законної сили з дати її винесення, тобто з 07.12.2016 р.

8. Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» до 07.12.2019 р.

Суддя О.Ф. Ремецькі