ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р.Справа № 916/2193/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого Діброви Г.І.
суддів Принцевської Н.М., Лисенко В.А.
секретар судового засідання Бендерук Є.О.
за участю представників учасників процесу:
від Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м.Одеса Юськова В.С. за довіреністю від 10.10.2016 року № 20/7-1613;
від Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса Демшевський А.І. за довіреністю від 25.10.2016 року № 154/11/3902, Вісич Г.І. за довіреністю від 05.01.2016 року №154/11/1-52;
від Представництва замовника №4993, м. Одеса Кліпінін С.Є. за довіреністю від 25.10.2016 року № 1745;
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса
на рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року
по справі № 916/2193/16
за позовом Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м.Одеса
до Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Представництва замовника №4993, м. Одеса
про стягнення заборгованості у сумі 398 122 грн. 00 коп. та пені у сумі 95 614 грн. 54 коп.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року Державне підприємство Одеський морський торговельний порт, м. Одеса звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса, в якій просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса на користь Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса заборгованість у розмірі 398 122 грн. 00 коп. по рахунку, виставленому на підставі договору від 03.07.2015 року №СР-431, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання по договору від 03.07.2015 року №СР-431 у розмірі 95614 грн. 54 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.09.2016 року у справі № 916/2193/16 залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Представництво замовника №4993, м. Одеса.
Рішенням господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі № 916/2193/16 (суддя Рога Н.В.) у задоволенні позову Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса відмовлено повністю.
Державне підприємство Одеський морський торговельний порт, м. Одеса з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі № 916/2193/16 за позовом Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м.Одеса до Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса про стягнення заборгованості та пені у розмірі 493 736 грн. 54 коп., прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса до Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса про стягнення заборгованості та пені у розмірі 493 736 грн. 54 коп. задовольнити, стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , м. Одеса загальну суму заборгованості та пені у розмірі 493 736 грн. 54 коп. на користь Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.
Через канцелярію суду 13.12.2016 року від позивача надішли письмові пояснення у справі, в яких позивач також просив суд долучити до матеріалів справи пояснення т.в.о. головного бухгалтера Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» від 23.11.2016 року №03/3390. Судова колегія долучила до матеріалів справи пояснення позивача у справі та повернула у судовому засіданні додаток до пояснень, а саме: пояснення т.в.о. головного бухгалтера Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» від 23.11.2016 року №03/3390, оскільки вони підписані Сабієвою Т.О., на яку немає довіреності в матеріалах справи та не надано інших доказів для перевірки її повноважень, в підписі зроблені виправлення без належного їх оформлення, а також позивачем не доведено суду апеляційної інстанції неможливість подання цих доказів суду першої інстанції в порядку норм статті 101 Господарського процесуального кодексу України.
В судовому засіданні представником Військової частини НОМЕР_1 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи відзиву на апеляційну скаргу, яке судовою колегією задоволено і відзив долучено до матеріалів справи. Представники сторін підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, викладених письмово. Представник третьої особи усно просив суд залишити рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі №916/2193/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/2193/16 та наданих представниками сторін та третьої особи пояснень.
Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі №916/2193/16 є обґрунтованим та правомірним, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі повідомлення Військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2015 року № 154/24/3/486 про акцепт конкурсної пропозиції Державного підприємства Одеський морський торговельний порт між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Державним підприємством Одеський морський торговельний порт (Виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року №13, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надати послуги, зазначені у Ремонтній відомості на 2015 рік, що додається, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.
За пунктом 1.2 договору найменування послуги: код 33.15.1. Ремонтування та технічне обслуговування суден і човнів (доковий ремонт з наданням окремих послуг військового корабля проекту 1400М). Кількість послуг визначена у Ремонтній відомості на 2015 рік.
Відповідно до пункту 1.5 договору передача військового майна Виконавцю для надання послуг та/або повернення його Замовнику здійснюється за нарядами управління експлуатації та судноремонту Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Передавання/прийом військового майна здійснює особовий склад ака «Скадовськ».
Ціна договору становить 2 550 672 грн. 58 коп., у тому числі ПДВ 425 112 грн. 10 коп., та на момент укладання договору є граничною ціною (пункт 3.1 договору).
Пунктами 3.2 3.5 договору гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена Виконавцем, при цьому нормативи витрат за статтями калькуляції та обсяг трудомісткості, які наведені в пропозиції конкурсних торгів Виконавця, не можуть бути перевищені, крім витрат на матеріали і комплектуючі. Ціна договору може бути зменшена сторонами залежно від рівня фактичних витрат Виконавця за надані за договором послуги. Рівень фактичних витрат Виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється Замовником із залученням ПЗ №4993. Перевірка рівня технічних витрат Виконавця (його субпідрядників за наявністю) здійснюється на підставі первинних бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку Виконавця, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів Виконавця, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги, що є предметом цього договору. При розрахунку вартості послуг рівень прибутку не може перевищувати 1 відсотка витрат Виконавця на закупівлю комплектуючих виробів (напівфабрикатів), а також 20 відсотків решти витрат у складі виробничої собівартості послуг. За результатами перевірки фактичних витрат Виконавця сторонами погоджується фактична ціна договору, яка затверджується Протоколом погодження фактичної ціни договору. До Протоколу погодження фактичної ціни договору Виконавцем надаються розрахунково-калькуляційні матеріали (у тому числі співвиконавців) разом з завіреними копіями необхідних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичні витрати Виконавця (співвиконавця).
Відповідно до пункту 3.7 договору зменшення ціни договору здійснюється у випадках та порядку, встановленому чинним законодавством.
Розділом ІV договору встановлено порядок здійснення оплати. Так, розрахунки проводяться шляхом: поетапної оплати Замовником наданих послуг, на підставі Таблиці етапів надання послуг (додаток 2), протягом 30 банківських днів після надходження з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок Замовника коштів і підписання сторонами Акту приймання та здавання наданих послуг (додаток 4) (відповідно етапу) та пред`явлення Виконавцем рахунка на оплату послуг. Остаточна оплата наданих послуг здійснюється Замовником після погодження фактичної ціни договору, зазначеної у пункті 3.5 договору на підставі підписаного сторонами Акту приймання та здавання наданих послуг за договором (додаток 4) та пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату послуг. До рахунка на остаточну оплату послуг додається: перелік запасних частин, сировини та матеріалів, які були використані під час надання послуг; документи, які засвідчують передачу особовому складу корабля запасних частин та матеріалів (крім витратних), які були замінені Виконавцем під час надання (пункт 4.1 4.4 договору).
Пунктом 5.1 договору встановлено строк надання послуг по договору не більше 100 календарних днів з дати передачі обладнання в ремонт.
Згідно з пунктом 6.1.1 договору Замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.
Відповідно до пункту 10.1 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатковим договором від 27.11.2015 року №1 до договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 сторони домовилися змінити пункт 1 1 договору та викласти його у наступній редакції: „Виконавець зобов`язується надати послуги , зазначені у Протоколі узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на військовому кораблі проекту 1400М (ака „Скадовськ) (додаток 6), а Замовник прийняти і оплатити такі послуги. Сторони також виклали у новій редакції пункт 3.1 договору та встановили, що ціна договору становить 1 926 341 грн. 13 коп. (з ПДВ), та на момент укладення договору є граничною ціною. Гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена Виконавцем. За результатами дефектування сторонами узгоджується калькуляція граничної ціни договору (додаток 7). При цьому, нормативи витрат за статтями калькуляції, обсяг трудомісткості та вартість нормо-годин, що зазначені у додатку 7, не можуть бути перевищені (пункт 3.2 договору).
Додатковим договором від 27.11.2015 року №1 викладено у новій редакції пункт 6.1.2 договору: «прийняти уповноваженою комісією надані послуги: протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення Виконавця про готовність предмету надання послуг за окремим етапом (крім останнього) та підписати Акт приймання та здавання наданих послуг (додаток 4); протягом 20 робочих днів з дати отримання повідомлення Виконавця про готовність предмету надання послуг за останнім етапом та підписати Акт приймання та здавання наданих послуг (додаток 4)».
Додатками до додаткового договору від 27.11.2015 року № 1 є протокол узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на військовому кораблі проекту 1400М, ака „Скадовськ, калькуляція граничної ціни договору та таблиця етапів надання послуг.
В силу приписів статей 901, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Оплатний характер послуги зумовлений, насамперед, наявністю прямої на це вказівки у визначенні договору про надання послуг.
Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до Акту приймання та здавання наданих послуг від 29.12.2015 року Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» надало, а Військова частина НОМЕР_1 прийняла послуги з ремонтування та технічного обслуговування суден і човнів (доковий ремонт з наданням окремих послуг військового корабля проекту 1400М) відповідно до Протоколу узгодження обсягу послуг, які підлягають виконанню на військовому кораблі проекту 1400М ака «Скадовськ». Якість та кількість наданих послуг прийняті представниками ВТК Виконавця, 4993 ВП МО України та комісією Замовника. В акті зазначено, що послуги надано вчасно.
За надані за договором послуги Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» було виставлено Військовій частині НОМЕР_1 рахунок від 29.12.2015 року № 200040/1 на загальну суму 1 437 080 грн. 84 коп. При цьому, з урахуванням передоплати у сумі 1 326 375 грн. 01 коп., до сплати за рахунком підлягає 398 122 грн. 00 коп.
Додатковим договором від 29.12.2015 року № 2 до договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 сторони передбачили, що послуги, передбачені розділом І договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 Виконавцем виконані у повному обсязі. Відповідно до пункту 3.2 3.8, 6.2.6 6.2.7 договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 Замовником, спільно з Представництвом Замовника №4993, проведено підрахунок фактичних витрат Виконавця за договором.
Також додатковим договором від 29.12.2015 року № 2 сторони домовились пункт 3.1 договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 викласти у наступній редакції: «Ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг складає 1 326 375 грн. 01 коп., у тому числі ПДВ 221 062 грн. 50 коп. та на момент укладення цього додаткового договору не є остаточною. Сторони підтверджують, що розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг складає 398 122 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 66 353 грн. 67 коп., яка відображена у протоколі розбіжностей щодо фактичної ціни договору від 03.07.2015 року № СР-431 та підлягає вирішенню у відповідності до розділу ІХ (Вирішення спорів) договору від 03.07.2015 року № СР-431 та вимог чинного законодавства України».
Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» зверталось до Військової частини НОМЕР_1 з претензією від 20.04.2016 року №20/1-614, в якій просило перерахувати загальну суму заборгованості та пені за договором на розрахунковий рахунок підприємства.
Несплата Військовою частиною НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 398 122 грн. 00 коп. стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги та пені за невиконання грошового зобов`язання. При цьому відповідач зазначає, що підтверджені фактичні витрати Виконавця у сумі 1 326 375 грн. 01 коп. було оплачено, а сума 398 122 грн. 00 коп. в якості заборгованості за договором не підтверджена належними та допустимими доказами по справі.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, які кореспондуються із способами цивільного захисту, зазначеними у статті 16 Цивільного кодексу України, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Разом з цим, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.
При зверненні до суду з відповідним позовом Державне підприємство Одеський морський торговельний порт просило суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 398 122 грн. 00 коп. по рахунку, виставленому на підставі договору від 03.07.2015 року №СР-431 та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.
Позивач та відповідач при укладанні договору про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 та додаткового договору № 1 до договору погодили ціну договору, щодо якої у сторін не виникає розбіжностей, також погоджено, що ціна не може бути перевищена Виконавцем, при цьому нормативи витрат за статтями калькуляції та обсяг трудомісткості, які наведені в пропозиції конкурсних торгів Виконавця, не можуть бути перевищені, крім витрат на матеріали і комплектуючі.
В даному випадку договір про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015 року № СР-431 є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, на виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги з докового ремонту з наданням окремих послуг військового корабля проекту 1400М, що підтверджується Актом приймання та здавання наданих послуг від 29.12.2015 року.
При цьому, в даному акті зазначено про те, що фактична вартість послуг, наданих Виконавцем і перевірених Військовою частиною НОМЕР_1 та Представництвом замовника №4993 становить 1 326 375 грн. 01 коп.
Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.
Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що обставини. на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються господарським судом на підставі фактичних даних, якими є докази.
За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті доказі, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем без попереднього погодження з відповідачем було збільшено ціну договору, тоді як пунктом 3.2 договору визначено, що перевищені можуть бути тільки витрати на матеріали та комплектуючі, а нормативи витрат за статтями калькуляції і обсяг трудомісткості не може бути перевищено Виконавцем.
У відповідності до пункту 3.4 договору Представництво замовника №4993 здійснило перевірку рівня фактичних витрат Виконавця. Представництво замовника № 4993 розглянуло надані Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» розрахунково-калькуляційні матеріали фактичної (договірної) ціни докового ремонту з наданням окремих послуг військового корабля проекту 1400М ака «Скадовськ» за договором від 03.07.2015 року № СР-431 та склало відповідний висновок щодо рівня договірної ціни за фактичними витратами Виконавця, який зареєстровано 25.12.2015 року за № 2053.
У висновку Представництва замовника № 4993 зазначено, що для проведення дослідження Виконавцем були надані калькуляція з пояснювальною запискою до розрахунково-калькуляційних матеріалів фактичної (договірної) ціни докового ремонту з надання окремих послуг військового корабля проект 1400М ака «Скадовськ» та копії первинних та зведених документів бухгалтерського обліку.
Тобто, для здійснення перевірки Представництвом замовника № 4993 Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» надавались копії первинних документів та копії бухгалтерських документів, на підставі яких було складено висновок щодо рівня договірної ціни та фактичних витрат Виконавця за договором.
У висновку Представництва замовника № 4993 здійснено аналіз фактичних трудових та матеріальних витрат Виконавця згідно з Протоколом узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на військовому кораблі проекту 1400М, ака „Скадовськ та Таблицею етапів надання послуг з ремонту військового корабля проекту 1400М, ака „Скадовськ на їх відповідність первинним документам на матеріальні засоби та зведеним бухгалтерським документам (картка обліку 234 рахунку, оборотно-сальдових відомостей по 23 рахунку) з використанням наказу Виконавця від 07.11.2014 року № 569 «Про облікову політику ДП «ОМТП». Рівень основної заробітної плати працівників-відрядників перевірені на відповідність встановленим рівням у Колективному договорі (рівень середньої основної заробітної плати працівників-відрядників ДКЦ ВСП «Судноверф Україна» ДП «ОМТП» на 2015 рік, погоджений з ПЗ №4993).
Щодо перевірки статті калькуляції «Сировина та матеріали» у висновку вказано, що Представництво замовника № 4993 за цією статтею пропонує вважати обґрунтованими фактичні витрати у сумі 139 994 грн. 95 коп., що на 0,02 грн. менше, ніж заявлено Виконавцем. Зменшення витрат на 0,02 грн. обумовлено виправленням виявленої арифметичної помилки Виконавця.
Також, Представництво замовника № 4993 пропонує вважати обґрунтованими фактичні витрати на закупівлю напівфабрикатів та комплектуючих виробів у сумі 50 532 грн. 53 коп. як це заявлено Виконавцем.
Тобто, фактичні витрати на матеріали та комплектуючі Виконавцем не перевищено.
За результатами аналізу наданих Виконавцем матеріалів Представництво замовника №4993 запропонувало погодити проект рівня договірної ціни докового ремонту з наданням окремих послуг військового корабля проекту 1400М, ака „Скадовськ за договором у сумі 1 326 375 грн. 01 коп., у тому числі 221 062 грн. 50 коп. ПДВ.
Список усіх відхилених Представництвом замовника № 4993 необґрунтованих Виконавцем фактичних витрат приведений у Висновку Представництва замовника № 4993 і ґрунтується на розрахунково-калькуляційних матеріалах Виконавця.
При постатейному аналізі витрат Виконавця Представництвом замовника №4993 було виявлено ряд недоліків, які призвели до зменшення витрат Виконавця. Зокрема, Виконавцем було порушено умови пункту 6.3.3 договору стосовно ведення окремого обліку витрат на надання послуг, що призвело до неможливості підтвердження за даними бухгалтерського обліку заявлених Виконавцем витрат на послуги інших виробництв (структурних підрозділів Виконавця).
В свою чергу, позивачем не спростовано належними та допустимими доказами в розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України висновків, наданих Представництвом замовника № 4993.
Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності обставин справи, пов`язаних із простроченням виконання відповідачем (Замовником) прийнятого на себе зобов`язання щодо оплати позивачу (Виконавцю) грошових коштів у сумі 398 122 грн. 00 коп., оскільки ціна договору, визначена у додатковому договорі № 2 була оплачена відповідачем, про що свідчить платіжне доручення від 29.12.2015 року №255, а вимоги про перевищення фактичної вартості наданих послуг та можливість її стягнення після надання послуг за договором позивачем не доведена.
З огляду на недоведеність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, немає підстав для можливості задоволення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасність виконання відповідачем грошового зобов`язання, тому у стягненні пені також відмовляється.
Отже, господарський суд Одеської області дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.
Зокрема, не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що місцевим господарським судом неправомірно не було викликано бухгалтера підприємства позивача для надання пояснень щодо калькуляції фактичних витрат, оскільки керівництво Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м.Одеса вправі самостійно вирішувати, які співробітники підприємства чи інші спеціалісти повинні надавати пояснення в судовому засіданні, а також не наведено підстав, що унеможливлювали б директору підприємства видати належним чином оформлену довіреність на бухгалтера та забезпечення його участі в судовому засіданні у випадку необхідності надати будь-які пояснення. До того ж, пояснення посадових осіб не можуть вважатися належним та допустимим доказом по справі при наявності первинних документів.
Виходячи з вищевикладеного, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі №916/2193/16 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.
Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, м. Одеса на рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі №916/2193/16 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2016 року у справі №916/2193/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам судового процесу по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

В.А. Лисенко