ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа № 907/1244/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Груп 2000" від 20.10.2016

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015

у справі № 907/1244/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "Кристалбанк", м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Груп 2000", м. Ужгород

відповідача-2 Приватного підприємства "Володимир", м. Ужгород

про стягнення 104004,71 євро та 198 254,51 грн.

Представники сторін в судове засідання не зявились.

Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 у справі №907/1244/14 (суддя Пригара Л.І.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) "МП Груп 2000" № 26-08/16 від 26.08.2016 про відстрочку виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року у даній справі.

Позиція місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що заявником не надано достатніх документальних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу для відстрочки, а саме: доказів про неможливість виконання рішення суду, доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення та доказів наявної загрози банкрутства підприємства. Тобто, поданими документами заявник не довів, що виконання рішення суду у даній справі матиме негативний вплив та призведе до катастрофічних наслідків для підприємства. Суд не взяв до уваги посилання заявника на попередній договір від 28.04.2016 та довідку за підписом керівника ТзОВ МП Груп 2000 про відсутність на балансі нерухомого майна, а також тверджень заявника про відсутність коштів на його рахунку та майна на його балансі.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, ТзОВ "МП Груп 2000" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд безпідставно не взяв до уваги інформацію, що міститься в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.09.2016 №68295034, яка підтверджує обставину відсутності нерухомого майна у заявника. Зазначає, що звернення стягнення на майно солідарного боржника Приватного підприємства (надалі ПП) «Володимир» здійснено за відсутності вини вказаної особи у виникненні спору та загрожує останньому банкрутством. Крім того, скаржник покликається на укладення між сторонами даної справи попереднього договору від 28.04.2016, відповідно до якого сторони зобовязались у майбутньому укласти договір про припинення зобовязань за кредитним договором №КЛ/12/06-39 від 12.06.2012 за умови сплати боржником 1600000,00 грн. до 29.12.2017.

Позивач та відповідач-2 вимог ухвали суду від 23.11.2016 не виконали та не подали відзивів на апеляційну скаргу. Крім цього, сторони не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час місце судового розгляду. Зважаючи на те, що до суду не поступало клопотань про відкладення розгляду справи, а в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідно до ст.75 ГПК України без представників сторін.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 у даній справі (а.с. 140-146, том 1) задоволено позов ПАТ „Перехідний банк „Кристалбанк, стягнуто солідарно з ТзОВ „МП Груп 2000 та з ПП „Володимир на користь позивача 104004,71 євро та 198254,51 грн., з яких: 13422,93 євро строкової заборгованості за кредитом в євро; 80267,07 євро простроченої заборгованості за кредитом в євро; 10314,71 євро прострочених процентів за кредитом в євро; 736,39 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 13975,27 грн., пені за прострочення сплати процентів за кредитом в євро; 9183,21 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 174279,25 грн., пені за прострочення сплати кредиту в євро; 10000,00 грн. штрафу.

На виконання вказаного рішення судом було видано накази від 24.02.2015 та від 26.04.2016 про стягнення солідарно з ТзОВ „МП Груп 2000 та ПП Володимир вищевказаної суми (а.с. 150, том 1; а.с. 91, том 3).

31.08.2016 відповідач-1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення у даній справі до 30.12.2017 включно (а.с. 181-183, том 3). В обґрунтування зазначеної заяви посилається на те, що між ПАТ Кристалбанк, ТзОВ МП Груп 2000 та ПП Володимир було укладено попередній договір від 28.04.2016, за яким сторони зобовязались у майбутньому укласти договір про припинення зобовязань за кредитним договором №КЛ/12/06-39 від 12.06.2012 за умови сплати боржником 1600000,00 грн. відповідно до погодженого сторонами графіку до 29.12.2017.

За твердженнями заявника, метою укладення цього попереднього договору було збереження за ТзОВ „МП Груп 2000 та ПП Володимир права власності на нерухоме майно, що є у їх власності, на яке може бути звернено стягнення, а також погашення ними суми заборгованості за кредитним договором за рахунок грошових коштів, що надходять в якості прибутку в результаті здійснення господарської діяльності. Також заявник зазначив, що у разі звернення стягнення на нерухоме майно, що є у власності солідарних боржників, шляхом їх реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, зазначеними субєктами господарювання буде припинена господарська діяльність. А тому вважає дані обставини винятковими, обґрунтованими і достатніми для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення у даній справі.

На підтвердження своїх вимог заявник долучив до матеріалів справи: копію попереднього договору від 28.04.2016 (а.с. 124-127, том 3); довідку ПАТ «УкрСиббанк» №844 від 12.09.2016 про відсутність коштів на банківському рахунку №4400 (а.с. 197, том 3); довідку №1209-01 від 12.09.2016 про свій фінансовий стан та відсутність нерухомого майна (а.с. 198, том 3); інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.09.2016 №68295034 (а.с. 206-211, том 3).

Як зазначалось вище, ухвалою від 05.10.2016 Господарський суд Закарпатської області відмовив у задоволенні вказаної заяви про відстрочку виконання рішення, у звязку з чим скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Аналогічні положення містяться і в ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дослідивши заяву ТзОВ "МП Груп 2000" про відстрочку виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 у даній справі та докази, подані в обґрунтування її вимог, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність заявником конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Узагальнюючи доводи заявника, такими обставинами він вважає факт укладення між сторонами попереднього договору від 28.04.2016, відсутність коштів на рахунках підприємства та відсутність у підприємства нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення.

На підтвердження відсутності коштів на банківському рахунку заявник покликається на довідку ПАТ «УкрСиббанк» №844 від 12.09.2016 по банківському рахунку №4400. Разом з тим, під час здійснення виконавчого провадження з виконання судового рішення у даній справі, державним виконавцем було виявлено більшу кількість банківських рахунків відповідача-1. Так, постановою державного виконавця від 25.03.2015 у ВП №46985228 (а.с. 228-229, том 2) накладено арешт на 11 банківських рахунків (з врахуванням різних кодів валюти рахунку) у 3 банківських установах. Таким чином, відповідач-1 не довів належним чином факту відсутності в нього коштів.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», до заходів примусового виконання рішень віднесено звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Таким чином, в ході здійснення виконавчого провадження державний виконавець не обмежений зверненням стягнення лише на нерухоме майно боржника; отже, покликання заявника лише на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.09.2016 №68295034, не є достатнім підтвердженням відсутності у нього майна чи інших обєктів, на які може бути звернено стягнення.

Також колегія суддів наголошує, що заявником не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його важкий фінансовий стан. Довідка №1209-01 від 12.09.2016 за його підписом не може вважатись таким документом. Покликання на можливі негативні наслідки для підприємства є голослівними.

Крім того, рішенням суду у даній справі передбачено солідарне стягнення заборгованості з двох відповідачів, а, отже, відстрочення виконання рішення в цілому, потребує доведення наявності обставин, які ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду двома боржниками.

Не беруться до уваги покликання скаржника на те, що звернення стягнення на майно ПП «Володимир» загрожує цьому підприємству банкрутством. Такі твердження не обґрунтовані жодними доказами. Крім того, статтею 1 ГПК Украни передбачено можливість звернення особи до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Наводячи вказані аргументи, відповідач-1 виходить за межі наданих йому прав та безпідставно втручається у діяльність і компетенцію відповідача-2.

Щодо попереднього договору від 28.04.2016, то такий, на думку колегії суддів, також не може вважатись обставиною, яка ускладнює чи робить неможливим виконання рішення суду. З нього не вбачається, яка саме заборгованість і за який період виступає предметом цього договору. Крім того, під час розгляду заяви в суді першої інстанції позивач заперечував проти відстрочки виконання рішення в тому числі і виходячи з тієї обставини, що відповідач-1 не виконує умов попереднього договору. Вказане не було спростовано відповідачем-1.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали, як такої, що прийнята відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Груп 2000" про відстрочку виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 у справі №907/1244/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Закарпатської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Р.І. Марко