ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2016 Справа № 904/10192/16

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД"

про стягнення заробітної плати

Суддя Єременко А.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, пасп. НОМЕР_2 від 22.11.11р.;

від відповідача: Корнійчук П.М., дов. № 53/юр-3-20 від 20.05.16р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 11.06.15р. перебуває справа № 904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Громадянка ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" про стягнення заробітної плати, у якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 6 890, 00 грн.; заподіяну моральну шкоду у розмірі 4 350, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" 01.09.16р. позивачу не було сплачено заборгованість по заробітній платі, не проведено остаточний розрахунок у день звільнення, завдано моральну шкоду шляхом порушення права на отримання своєчасної заробітної плати, чим спричинено позивачеві психологічну та нервову напругу.

Відповідач підтверджує заборгованість по заробітній платі у сумі 6 890, 00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач зазначає, що позивачем не подано доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди, тому моральна шкода у розмірі 4 350, 00 грн. не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 07.12.16р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, прийнята на роботу до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" на посаду контролера у виробництві чорних металів 05.09.06р., що підтверджується копією трудової книжки позивача.

01.09.16р. позивача звільнено з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" на підставі п. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається із матеріалів справи (довідка про заборгованість по заробітній платі № 49-р/144 від 04.10.16р.) позивачу при розрахунку 01.09.16р., в кінцевий розрахунок підлягає виплаті 6 890, 00 грн.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу заробітної плати у сумі 6 890, 00 грн., чим порушено приписи ст. 116 КЗпП України щодо виплати при звільненні працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 6 890, 00 грн.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача компенсацію заподіяної моральної шкоди у сумі 4 350, 00 грн.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Враховуючи відсутність належного обґрунтування як самого факту заподіяння позивачу моральних страждань, так і розміру заявленої до стягнення суми моральної шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 4 350, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 6 890, 00 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31; ) на користь державного бюджету (одержувач - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпро, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 378, 00 грн. - судового збору, про що видати наказ.

Суддя А.В. Єременко

Повне рішення складено 09.12.16р.