донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.12.2016 справа №908/1793/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняСгара Е.В Гези Т.Д., М'ясищева А.М. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третіх осіб:Дробна О.М. - довір. Заєць П.Л. - довір. не прибули
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ
на рішення господарського суду Запорізької області
від05 вересня 2016 р.
у справі№ 908/1793/16 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр", м. Запоріжжя
до відповідача: треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Енергетичні технології", м. Запоріжжя 2. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кириченко Катерина Володимирівна, м. Запоріжжя
провизнання недійсним договору застави № 190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. по справі №908/1793/16 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр", м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ та визнано недійсними з моменту укладення договір застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" та публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. за №179 та договори про зміну №1 від 17.08.2012 р., №2 від 28.09.2012 р., №3 від 22.02.2013 р. договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро", м. Київ звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. по справі №908/1793/16 із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, враховуючи сплив строку позовної давності. Крім того, зазначив, що визнання недійсними в судовому порядку рішень загальних зборів господарського товариства не може бути підставою для визнання недійсними договорів, укладених виконавчим органом товариства на виконання рішень загальних зборів, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Колядко Т.М., судді Татенко В.М., Ломовцева Н.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2016р. у зв'язку із задоволенням відводу судді відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Будко Н.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.10.2016р. у зв'язку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., М'ясищев А.М.

Позивач у судовому засіданні 05.12.2016р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач у судовому засіданні 05.12.2016р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Треті особи у судове засідання 05.12.2016р. не прибули, причини неявки не повідомили.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.03.2012 р. між публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі - заставодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" (далі - заставодавець) укладено договір застави №190312-КЛВ-Z/3 в забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Енергетичні технології" (третя особа у справі) за кредитним договором №190312-КЛВ від 19.03.2012 р., а саме:

- по поверненню кредитів в межах ліміту кредитування в сумі 650 000,00 доларів США і строком повернення до 18.03.2013 р.;

- сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі 11% відповідно до п.2.5 кредитного договору, за ставкою 16% річних відповідно до п. 2.6.2 кредитного договору;

- сплаті комісії за надання кредиту в розмірі 0,55 від ліміту кредитування відповідно до п. 2.8 кредитного договору;

- сплаті пені за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також відсотків за користування кредитом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такої прострочки;

- по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами з відсотковою ставкою, більшою на 2% відповідно до умов п. 3.4.18.1, п. 3.4.18.2 кредитного договору;

- по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами з відсотковою ставкою, більшою на 5% річних відповідно до умов п. 3.4.18.3 кредитного договору.

Предметом застави за цим договором забезпечується повне і своєчасне виконання заставодавцем основного зобов'язання з урахуванням будь-якого збільшення суми основного зобов'язання, з урахуванням можливих змін та доповнень, внесених сторонами в кредитний договір, а також вимоги заставодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет застави, витрат по конвертації грошових коштів у валюту наданих кредитних коштів, витрат на утримання і збереження предмету застави, витрат на страхування предмета застави, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договору застави предметом застави є наступне майно:

1) Апарат АФС-1п - 1 шт.

2) Термостат для визнач. корозії на мед. пластині 1-61А (ASTM D 130) ULAB - 1 шт.

3) Комплект для вик. корроз. на мідній пластині ЛАБ-КМП (без термостату) - 1 шт.

4) Аналізатор змісту сірки в нафті і нафтопродуктах СПЕКТОСКАН SL - 1 шт.

5) Апарат ТЛ-1 (визначення коксуємості нафтопродуктів по Конрадсону) - 1 шт.

6) Термостат жидкісний ЛАБ-ТЖ-ТС-01НМ (LOIP LT-910) - 1 шт.

7) Термостат ДНП-1 ГОСТ 1756-2000 - 1 шт.

8) Бомба Рейда з манометром до термостату ДНП-1 - 2 шт.

9) Апарат УОФТ (для визначення коефіцієнта фільтруємості дизельних топлив) - 1 шт.

10) Секундомір "Агат" СОСпр-2б2-010 (двукнопочний в метал. корп.) - 2 шт.

11) Апарат ТВЗ-ЛАБ-01 (температура спалаху в закритому тиглі) - 1 шт.

12) Апарат ТВО-ЛАБ-01 (температура спалаху у відкритому тиглі) - 1 шт.

13) Апарат АКОВ-10-1 для кількісного визначення змісту води (188) - 1 шт.

14) Колбонагрівач LAB-FH-500 Euro (1 колба-500 мл. до 600 C) (LOIP LH-250) - 1 шт.

15) Піч муфельна СНОЛ 7,2/1100А кераміка (Литва) - 1 шт.

16) рН-метр МР511 ULAB - 1 шт.

17) Фотоколиметр КФК-3-01 - 1 шт.

18) Бидистилятор SZ-97А (1,5 л/ч) 3 ст., ULAB - 1 шт.

19) Терези (RADWAG AS220/С) (220/0 0001) внутрішня калібровка, рідкококр. диспл. - 1 шт.

20) Мішалка магнітна ПЭ-6110 (з підігрівом 2.4.003) - 1 шт.

21) Електроктроплитка "Термія-2" ЭПЧ-2-2,5/220 нерж. - 2 шт.

22) Барометр-анероід БАММ-1 - 1 шт.

23) Гігрометр психрометричний ВИТ-1 0+25 (Україна) - 1 шт.

24) Гігрометр психрометричний ВИТ-2 +15+40 (Україна) - 1 шт.

25) Штатив лабораторний комплектація І (SANAL) - 1 шт.

26) Держатель (лапка) ЛАБ-ДУ-45 к LAB-FH Euro - 1 шт.

27) Штатив до колбонагрівача LAB-FH Euro - 1 шт.

28) Установка УТЗ-60М (для визначення Т застигання втрати тікучесті, змутнення, поч. кристалізації) - 1 шт.

29) Апарат ПОС-77М (визначення фактичних смол) - 1 шт.

30) Терези AXIS AD 3000 (3000/0. 5/0.01г)/150 мм зовнішня калібровка - 1 шт.

31) Одноциліндрова універсальна установка УИТ-65 заводський номер 638, виробник СПО "ПРОГРЕС Савеловський машинобудівний завод" (Росія) 1985 р. випуску - 1 шт.

32) Одноциліндрова універсальна установка УИТ-85 заводський номер 526, виробник СПО "ПРОГРЕС Савеловський машинобудівний завод" (Росія) 2004 р. випуску - 1 шт.

33) Комп'ютер SAMAUNG - 1 шт.

34) Монітор TFT 19 LG - 1 шт.

Згідно з п. 1.5 договору застави заставлене майно знаходиться у заставодавця за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Петрівське, вул. Східна, буд. 6.

У п. 1.7 договору застави визначено, що заставна вартість предмету застави за згодою сторін становить 1 687 023,12 грн.

Пунктом 5.1 договору застави визначено, що цей договір застави діє з дня його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і припиняє свою дію з повним виконанням заставодавцем зобов'язань за кредитним договором та цим договором застави.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. за №179.

До договору застави сторонами вносилися зміни шляхом підписання та нотаріального посвідчення договорів про зміну договору застави №1 від 17.08.2012 р., №2 від 28.09.2012 р. та №3 від 22.02.2013 р. у зв'язку із зміною умов кредитного договору.

Вищевказаний договір застави був підписаний з боку ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" директором Касаткіним В.П. Повноваження на підписання цього договору застави майна були надані йому рішенням загальних зборів учасників ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР", яке оформлено протоколом №7 від 16.02.2012 р.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" №7 від 16.02.2012 р. на зборах був присутній єдиний учасник товариства, який володіє 100% часткою в статутному капіталі товариства та 100% голосів, - компанія ROROCALL PROPERTISESS LTD в особі директора Анни Кореліду.

Даним рішенням загальних зборів вирішено виступити майновим поручителем та передати у заставу банку ПАТ "Банк Кредит Дніпро" за кредитним договором, укладеним з ТОВ "Торговий дім "Енергетичні технології" на суму 650 000,00 доларів США, рухоме майно, що знаходиться у складі статутного капіталу ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" згідно переліку, який додається до цього протоколу (додаток №1); надати повноваження на підписання договору застави майна директору ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" Касаткіну В.П.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" вважаючи, що договір застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р. підписаний директором товариства Касаткіним В.П. із перевищенням його повноважень, звернулось до місцевого господарського суду із позовом про визнання недійним з моменту укладення договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" та публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. за №179 та всіх договорів про внесення змін до договору застави №190312-КЛВ-Z/3.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Вирішуючи спір про визнання договорів недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними: відповідність договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, дієздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на той факт, що заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

За приписами статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для виконавця. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги до чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

У силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Як вже зазначалось вище, позивач, звертаючись до суду першої інстанції просив визнати недійним з моменту укладення договор застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" та публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. за №179 та всіх договори про внесення змін до договору застави №190312-КЛВ-Z/3.

В обґрунтування позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" зазначило, що відповідно до п. 11.2 статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" до виняткової компетенції учасника товариства належить відчуження майна товариства на суму, яка складає п'ятдесят і більше відсотків майна товариства. Вважає, що відповідно до статуту єдиного учасника товариства - компанії ROROCALL PROPERTISESS LTD - директор цієї компанії не мала права приймати рішення щодо надання майна у заставу без відповідної довіреності від компанії на уповноваження директора брати участь і голосувати від імені компанії на загальних зборах учасників товариств, де компанія є учасником, і вирішувати будь-які питання, що стосуються діяльності товариств, учасником яких є компанія, розпоряджатися майном компанії.

Крім того, зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області у справі №908/1573/16 від 09.08.2016р. загальні збори учасників ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР", оформлені протоколом №7 від 16.02.2012 р. визнані судом недійсними.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11 відповідно до пункту "і" частини п'ятої статті 41 і статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Цими нормами передбачено не укладення договорів, а їх затвердження. Тому якщо господарським судом буде з'ясовано, що статутом товариства з обмеженою відповідальністю право виконавчого органу цього товариства на укладення договору не обмежено, тобто такий орган уклав договір без порушення наданих йому повноважень, то сам лише факт незатвердження договору після його підписання не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Відповідно до пункту 22 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Тому вчинення значного правочину виконавчим органом товариства за відсутності такого рішення є підставою для визнання його недійсним, якщо правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства (стаття 241 ЦК України).

Визнання судом недійсним рішення загальних зборів акціонерного товариства, на підставі яких керівником цього товариства було укладено договір застави (іпотеки), не може бути підставою для визнання недійсним відповідного договору, оскільки не усуває факту законності дій керівника щодо виконання рішення загальних зборів.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції на той факт, що рішенням господарського суду Запорізької області у справі №908/1573/16 від 09.08.2016р. (яке було в подальшому залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2016р.) визнано недійсними загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр", які було оформлено протоколом №7 від 16.02.2012 р., не можуть бути тією беззаперечною підставою із якою закон пов'язує визнання недійсним спірного договору застави, оскільки не усуває факт законності дій директора позивача по виконанню рішень загальних зборів Товариства.

Крім того, спір у справі №908/1573/16 є корпоративним, а відносини між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" засновані на цивільному договорі, у зв'язку із чим рішення господарського суду по справі №908/1573/16 не стосується прав та обов'язків банку, який не є суб'єктом корпоративних відносин і не знав про обмеження, зазначені позивачем.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що припис абзацу першого частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас, саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що перед укладанням договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р. товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" надавало Публічному акціонерному товариству "Банк Кредит Дніпро протокол загальних зборів учасників позивача №7 від 16.02.2012р. та право установчі документи Товарситва.

У вищезазначеному протоколі загальних зборів учасників №7 від 16.02.2012р. зазначено, що на зборах присутній єдиний учасник Товариства - компанія ROROCALL PROPERTISES LTD в особі директора Анна Кореліду, який володіє 100% частки в Статутному капіталі Товариства та має 100% голосів.

Згідно п. 1.5 статуту позивача станом на 16.02.2012р., ROROCALL PROPERTISES LTD було єдиним учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр".

Відповідно до п. 11.2 статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору, вищим органом товариства є загальні збори учасників, які обирають голову товариства. Головою товариства є єдиний учасник товариства.

Пунктом 6.1 статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" закріплено, що для забезпечення діяльності товариства за рахунок грошових та майнових внесків учасників створений статутний (складений) капітал в розмірі 2 250 179,00 грн. Учасник ROROCALL PROPERTIES LTD володіє часткою вартістю 2 250 179,00 грн., що відповідає 100% статутного (складеного) капіталу товариства.

Згідно з пп. 11 п. 11.3 статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" до виняткової компетенції учасника належить відчуження майна товариства на суму, яка складає п'ятдесят і більше відсотків майна товариства. Питання. віднесені до виключної компетенції учасника, не можуть бути передані ним для вирішення виконавчому органу товариства.

Згідно з п. 11.6 статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" директор одноособово вирішує всі питання діяльності товариства, крім віднесених до виняткової компетенції учасника.

Відповідно до п.11.7 Статуту ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" директор товариства розпоряджається майном та коштами товариства, представляє товариство у відносинах з будь-якими українськими та іноземними юридичними та фізичними особами, укладає в країні та за її межами договори та інші угоди від імені товариства, а у випадках, передбачених цим Статутом - після отримання попередньої згоди Учасника.

За таких обставин, компанія ROROCALL PROPERTIES LTD в особі Анни Кореліду, як єдиний учасник ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" в порядку, передбаченому статутом останнього, прийняла рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства №7 від 16.02.2012р., про передачу у заставу ПАТ "Банк Кредит Дніпро" рухомого майна, що знаходиться у складі статутного капіталу ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" згідно переліку та про надання повноважень на підписання договору застави майна директору позивача Касаткіну В.П.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що рішення загальних зборів учасників є індивідуальним актом, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання господарських відносин та має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Таким чином, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" Касаткін В.П. під час укладання договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р. діяв на виконання рішення загальних зборів Товариства, оформлених протоколом №7 від 16.02.2012р., яке було обов'язковим для нього та в межах повноважень, передбачених статутом ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР".

При цьому, позивачем не надано належних доказів в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили, що Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" знало або за всіма обставинами не могло не знати про наявність будь-яких обмежень у директора ТОВ "НДЛЕН "ОЙЛЦЕНТР" Касаткін В.П. на підписання договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., що в контексті ст. 92 Цивільного кодексу України свідчить про відсутність обмежень у Касаткіна В.П. щодо представництва товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" та вчинення від його імені правочинів.

Враховуючи наведене, з огляду на законність дій директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" Касаткіна В.П. під час укладання договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., які були направлені на виконання рішення загальних зборів останнього та той факт, що рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/1573/16 від 09.08.2016р., яким було визнано недійсним рішення загальних зборів позивача від 16.02.2012 року, оформленого протоколом № 7, не впливає на предмет спору в даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що враховуючи приписи ст.ст. 256, 261 Цивільного кодексу України та з огляду на відсутність порушеного права позивача, вирішення питання щодо перебігу строку позовної давності є недоцільним.

Враховуючи вищенаведене, рішення місцевого господарського суду є таким, що прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. по справі №908/1793/16 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. по справі №908/1793/16 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. по справі №908/1793/16 - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр", м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ про визнання недійним з моменту укладення договору застави №190312-КЛВ-Z/3 від 19.03.2012р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" та публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. за №179 та всіх договорів про внесення змін до договору застави №190312-КЛВ-Z/3.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр" (69089, м. Запоріжжя ,вул. Піщана, буд. 3, кімната 45, ідентифікаційний код 37231478) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01601, м. Київ, вул.Мечникова, 3, ідентифікаційний код 14352406) судовий збір за подання апеляційної скарги 1515,80 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

А.М. М'ясищев