ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 грудня 2016 р. Справа № 902/1319/15

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні без виклику сторін в порядку ст.1213 ГПК України заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 9350/02.2-27/6 від 12.12.2016 р. про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс", м.Вінниця

до: Селянського (фермерського) господарства "Конкурент", с.Спичинці, Погребищенський район, Вінницька область

про стягнення 803 094,20 грн

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області: ОСОБА_1, посвідчення № ВІ1495, довіреність б/н від 12.12.2016 р.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" 803 094,20 грн, з яких: 416 070,00 грн боргу, що виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № ДА-76/1 від 24.03.2014 р., 177 382,59 грн пені, 11 250,98 грн - 3 % річних, 198 390,63 грн інфляційних.

Ухвалою від 23.09.2015 р. порушено провадження у даній справі.

07.12.2015 р. у даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено частково; стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" 416 070,00 грн боргу, 88 691,30 грн пені, 11 250,98 грн річних, 198 390,63 грн інфляційних та 12 046,41 грн у відшкодування витрат на сплату судового збору.

Ухвалою суду від 09.12.2015 р. внесено виправлення до повного тексту рішення суду від 07.12.2015 р. в частині зазначення вірного прізвища секретаря судового засідання,

Додатковим рішенням від 11.12.2015 р. по даній справі судом вирішено питання стосовно решти позовних вимог, які були розглянуті судом в судовому засіданні, яким вирішено відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 88 691,29 грн пені.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 22.12.2015 р. на виконання рішення суду від 07.12.2015 р. видано відповідний наказ.

13.12.2016 р. Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду з заявою № 9350/02.2-27/6 від 12.12.2016 р. про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб.

Згідно протоколу повторного авторозподілу справ від 13.12.2016 р. дану заяву передано на розгляд судді Банасько О.О.

Відповідно до ст. 1213 ГПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що розміщені на рахунках таких осіб в установах банків та інших фінансових установах, під час виконання судових рішень вирішуються господарським судом за заявою державного виконавця, приватного виконавця.

Господарський суд невідкладно розглядає заяву державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін, інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка не пізніше наступного робочого дня надсилається органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю.

На виконання ч.2 ст. 121-3 ГПК України, з метою невідкладного розгляду заяви про вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, судом було повідомлено державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про день, час та місце розгляду його заяви.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані матеріали, матеріали господарської справи № 902/1319/15, заслухавши пояснення державного виконавця, судом встановлено наступне.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 52894265 про стягнення з Селянського фермерського господарства "Конкурент" на користь юридичних осіб заборгованості в сумі 6 673 340,10 грн, до складу якого входять наступні виконавчі провадження:

- № 48976497 з примусового виконання наказу № 902/348/15 виданого 23.09.2015 р. Господарським судом Вінницької області про стягнення з Селянського фермерського господарства "Конкурент" на користь держави до Державного бюджету 41 957,93 грн судового збору;

- № 49803924 з примусового виконання наказу № 902/1319/15 виданого 22.12.2015 р. Господарським судом Вінницької області про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" 416 070,00 грн боргу, 88 691,30 грн пені, 11 250,98 грн річних, 198 390,63 грн інфляційних та 12 046,41 грн у відшкодування витрат на сплату судового збору;

- № 49850295 з примусового виконання наказу № 902/348/15 виданого 23.09.2015 р. Господарським судом Вінницької області про стягнення з Селянського фермерського господарства "Конкурент" на користь держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" 1 215 200,00 грн у повернення авансового платежу, 275 096,55 грн процентів за користування коштами та 607 600,00 грн штрафу;

- № 50009478 з примусового виконання наказу № 902/348/15 виданого 07.12.2015 р. Господарським судом Вінницької області про стягнення з Селянського фермерського господарства "Конкурент" до Спеціального фонду Державного бюджету Україна 36 126,82 грн судового збору за подання апеляційної скарги;

- № 52163837 з примусового виконання постанови № 48065987 виданого 15.07.2016 р. Погребищенським ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення з Селянського фермерського господарства "Конкурент" виконавчого збору у розмірі 247 105,58 грн;

- № 52406346 з примусового виконання наказу № 902/584/16 виданого 08.09.2016 р. Господарським судом Вінницької області про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" 2 893 106,65 грн боргу, 578 621,33 грн штрафу та 52 075,92 грн витрат зі сплати судового збору.

За твердженням виконавця в добровільний строк боржником рішення суду не виконані, а під час виконання даного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на кошти та майно боржника.

Також заявник посилається на лист Приватного підприємства "Рубіком-Ю" № 27/1 від 14.10.2016 р. та копію Договору про надання послуг по вирощуванню сільськогосподарських культур № 1/02 від 01.02.2016 р., наявні в матеріалах зведеного виконавчого провадження згідно яких ПП "Рубіком-Ю" зобов'язаний оплатити СФГ "Конкурент" вартість робіт і послуг наданих Виконавцем за цим Договором в розмірі близько 2 500 000,00 грн.

В якості нормативного обґрунтування поданої заяви заявник посилається на приписи ч.4 ст.53 ЗУ "Про виконавче провадження".

За результатами розгляду поданої заяви суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як унормовано у пункті 1 частини першої статті 10 Закону, заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частинами 1- статті 53 Закону визначено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 192, 316 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, грошові кошти є річчю (майном). Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із статтею 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як передбачено частиною другою статті 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1.39 частини першої статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" примусове списання - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Отже, правовою гарантією на невтручання у право власності на кошти є рішення суду, що відповідає ст. 41 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

При вирішенні поданої в порядку ст.53 Закону заяви суд повинен враховувати, що звернути стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, можливо лише за умови безспірності права боржника на такі грошові кошти.

Разом з тим, як зміст поданої заяви так і документи долучені до неї достовірно та переконливо не підтверджують ні наявності у Приватного підприємства "Рубіком - М" на рахунках коштів належних боржнику, ні розміру коштів на які має право боржник.

Дійшовши такого висновку суд враховує те, що матеріали долучені до заяви не містять запиту виконавця Приватного підприємства "Рубіком - М" щодо наявності в останнього належного боржнику майна чи коштів, які підлягають передачі боржнику та відповідно і відповіді на такий запит.

При цьому лист Приватного підприємства "Рубіком-Ю" № 27/1 від 14.10.2016 р. та копія Договору про надання послуг по вирощуванню сільськогосподарських культур № 1/02 від 01.02.2016 р., якими виконавець обґрунтовує наявність у Приватного підприємства "Рубіком-Ю" 3 000 000,00 грн належних боржнику оцінюється судом критично оскільки відповідно до п.3.4 Договору сторони погодили, що вартість робіт і послуг наданих Виконавцем (СФГ "Конкурент") складає 500 000,00 грн, але вказана вартість робіт і послуг може змінюватись за взаємною згодою сторін.

Згідно з п.п.3.1-3.3 Договору вартість робіт та послуг визначається сторонами за домовленістю по факту їх повного надання протягом календарного року та фіксується в акті про надання та/або виконання робіт та послуг, який підписується сторонами і підлягає оплаті Замовником (ПП "Рубіком - М") протягом 60 днів з моменту підписання такого акту.

Долучені до заяви докази не містять відповідного акту підписаного сторонами, що унеможливлює достовірно встановити вартість робіт та послуг наданих Виконавцем Замовнику та виникнення в останнього грошового зобов'язання по оплаті отриманих послуг, яке пов'язується із спливом 60 днів з моменту підписання такого акту.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

З огляду на недоведеність виконавцем безспірності права боржника на грошові кошти, які розміщені на рахунках Приватного підприємства "Рубіком-Ю" відсутні правові підстави для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 9350/02.2-27/6 від 12.12.2016 р. про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 87, 115, 1213 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Справу № 902/1319/15 в частині розгляду заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 9350/02.2-27/6 від 12.12.2016 р. про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб прийняти до свого провадження.

2. У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 9350/02.2-27/6 від 12.12.2016 р. про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб по справі № 902/1319/15 відмовити повністю.

3. Копію ухвали надіслати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області рекомендованим листом.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - вул.Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036.