ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016р. Справа№ 914/2710/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. при секретарі Кияк І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Малехів Жовківського району Львівської області

про: стягнення штрафу та пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 20.05.2016 № 16 р/к в розмірі 1000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Оленюк С.Л. - представник (довіреність від 28.01.2016 р.);

від відповідача: не з'явився;

Відповідно до ст. 20 ГПК України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України заявлено позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 20.05.2016 № 16 р/к у справі №3-01-18/2015 в розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 07.11.2016 року.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 07.11.2016 року та 28.11.2016 року.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання 12.12.2016 року забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та поясненнях, надісланих на адресу суду (вх.№48094/16 від 30.11.2016 р.) Зазначив при цьому, що штраф у розмірі 500,00 грн. сплачений відповідачем 13.01.2016 р. за результатами розгляду справи №3-13-68/2015 (рішення ЛОТВ АМК України від 24.11.2015 р. №75 р/к), а предметом розгляду справи у судовому засіданні є стягнення штрафу та пені на підставі рішення ЛОТВ АМК України від 20.05.2016 р. №16 р/к у справі №3-01-18/2015.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації подав відзив (вх.№ 47492/16 від 25.11.2016 р.) у якому вимоги позивача заперечує повністю та стверджує, що ним 13.01.2016 року сплачено штраф у розмірі 500,00 грн.

Крім того, 09.12.2016 р. ФОП ОСОБА_1 через відділ автоматизованого розподілу та обробки інформації скеровано повідомлення (вх.№49641/16) у якому відповідач інформував суд про неможливість забезпечити участь у судовому засіданні та просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідно до ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи те, що клопотання про продовження строку вирішення спору сторонами не заявлялось, відтак суд обмежений строками розгляду спору, передбаченими ст.69 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення штрафу та пені у розмірі 1000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.05.2016 року № 16 р/к у справі №3-01-18/2015 визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 500,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено рішення від 20.05.2016 року № 16 р/к у справі №3-01-18/2015, яке отримано відповідачем 02.06.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 79 9.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу необхідно було сплатити штраф, вказаний у п. 2 рішення від 20.05.2016 року № 16 р/к у двомісячний строк з дня одержання вказаного рішення, тобто з 02.06.2016 року по 02.08.2016 року.

Зважаючи на те, що відповідачем штраф у розмірі 500,00 грн. у встановлений двомісячний строк не був сплачений, позивачем згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» була нарахована пеня у розмірі 1,5 % за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 500,00 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 500,00 грн. та штраф в розмірі 500,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України була розглянута справа № 3-01-18/2015 було винесено рішенням № 16 р/к, відповідно до резолютивної частини якого було вирішено: визнати, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 та Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 узгодивши поведінку у конкурсних торгах на закупівлю «м'яса та харчових субпродуктів свійської птиці» (код 15.12.1) за лотом №1 та лотом №2, замовником яких є відділ освіти Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 500,00 грн., який він був зобов'язаний сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Антимонопольного комітету від 20.05.2016 року № 16 р/к відповідач отримав 02.06.2016 року.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не подано доказів того, що відповідач у встановлений строк сплатив штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та надав позивачу документи про сплату штрафу.

Суд також звертає увагу відповідача на те, що штраф у розмірі 500,00 грн., сплачений 13.01.2016 р. стосується результатів розгляду справи №3-13-68/2015 (рішення ЛОТВ АМК України від 24.11.2015 р. №75 р/к), якою на ФОП ОСОБА_1 накладався штраф у розмірі 500,00 грн. за неподання інформації, на вимогу територіального відділення Антимонопольного комітету України № 13/05-180 від 13.03.2015 року, у встановлені головою ЛОТВ АМК України строки.

Відтак, твердження відповідача про сплату ним штрафу не може бути взяте судом до уваги, оскільки не стосується предмета спору даної справи, а саме: стягнення у даній справі обґрунтовується тим, що рішенням адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 20.05.2016 № 16 р/к за результатами розгляду справи №3-01-18/2015 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 500,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3, що стосуються спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 р. № 15 господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст.39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч.2 ст.47 та ч.1 ст.60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України».

Суду не подано доказів того, що зазначене рішення Антимонопольного комітету відповідачем було оскаржено, переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст.58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або господарським судом в порядку ст. 60 вказаного Закону, і за результатами перегляду змінено або скасовано.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 500,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає до задоволення.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 500,00 грн. за прострочення сплати штрафу. Щодо зазначеної вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Судом встановлено, що відповідач повинен був оплатити штраф з 02.06.2016 року по 02.08.2016 року. Оскільки відповідачем у зазначений строк штраф сплачено не було, позивачем здійснено нарахування пені з 03.08.2016 року по 08.10.2016 року, розмір якої становить 500,00 грн., та яка підлягає до стягнення з відповідача.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до частини 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Ухвалою суду від 24.10.2016 р. клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було задоволено повністю та відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі за результатами її розгляду.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України. Таким чином, оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України нараховані, згідно з рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.05.2016 року № 16 р/к штраф у розмірі 500,00 грн. та пеню у розмірі 500,00 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України 1378,00 грн. судового збору.

4. Накази видати, відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 12.12.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 19.12.2016 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.