РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа №910/18255/16

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс»

До відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК-Україна»

Про стягнення 37292,16 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 (за договором про правову допомогу)

від відповідача-1 Каіра В.В. (за дов.)

від відповідача-2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» (відповідача-1) та товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК-Україна» (відповідача-2) про стягнення 37292,16 грн.. Зокрема, з відповідача-1 просить стягнути 33644,00 грн. боргу, 2414,67 грн. пені, 233,49 грн. 3% річних; солідарно з відповідачів - 1000,00 грн. боргу. Також позивач просить покласти на відповідачів 18000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Позовні вимоги до відповідача-1 мотивовані тим, що відповідач-1 порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення плати за договором № 11 на транспортне обслуговування від 08.06.2016. Вимоги до відповідача-2 ґрунтуються на договорі поруки від 16.06.2016.

Суд своєю ухвалою від 05.10.2016 порушив провадження у справі № 910/18255/16.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК-Україна» на виклик суду не прибув.

Копії ухвал Господарського суду міста Києва, які надсилались відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, а саме: вул. Шовковична, 38-а, офіс 2, м. Київ, 01004, яка співпадає з місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК-Україна» згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно відповідача-2, повернуті до суду не врученими адресату за закінченням терміну зберігання поштового відправлення на підприємстві поштового зв'язку.

Позивач подав докази сплати відповідачем-1 34644,00 грн. боргу.

Відповідач-1 у наданому суду відзиві зазначив, що підставою для сплати за послуги є рахунок-фактура, який відповідач-1 отримав лише з позовною заявою, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення 2414,67 грн. пені, 233,49 грн. 3% річних. Також відповідач-1 заперечив проти покладення на нього витрат на правовому допомогу.

Відповідач-2 відзиву на позов не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08.06.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (перевізник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» (замовник) уклали договір № 11 на транспортне обслуговування (далі - Договір).

Згідно з умовами Договору (п. 1.1) замовник доручає, а перевізник зобов'язується у міру вимог замовника виконати перевезення автомобільним транспортом.

Розрахунки між перевізником і замовником здійснюються протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) (п. 3.1 Договору).

16.06.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1» (кредитор), товариство з обмеженою відповідальністю «ІВК-Україна» (поручитель) уклали договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» (боржником) зобов'язань з оплати виконаних кредитором автотранспортних перевезень за договором № 11 на транспортне обслуговування від 08.06.2016. Поручитель відповідає перед кредитором у сумі, що дорівнює 1000,00 грн..

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

11.07.2016 позивач та відповідач-1 підписали акт № ОУ-0000051 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 34644,00 грн..

В розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документу наведені у статті 9 даного Закону, яка визначає, що первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Акт № ОУ-0000051 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.07.2016 відповідає вищевказаним вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в силу чого, підлягає кваліфікації як первинний документ, що фіксує вчинення господарської операції.

При цьому суд констатує, що рахунок-фактура є документом, який передбачає лише виставлення визначених сум до оплати покупцем за товари, які поставляються (фактично поставлені) або послуги, що надаються (фактично надані). Рахунок-фактура не фіксує факт наданих отримання товарів, виконаних робіт або наданих послуг, оскільки не є первинним документом в розумінні Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Отже, за умови отримання послуг та наявності договірного врегулювання розміру, строку і порядку платежу, відсутність рахунку-фактури не є тією обставиною, за якої існує неможливість виконання боржником свого обов'язку.

Виходячи з умов п. 3.1 Договору відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги до 14.07.2016.

Станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача-1 становила 34644,00 грн..

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача-1 перед позивачем у розмірі 34644,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем-1 не спростований.

Під час розгляду справи в суді відповідач погасив 34644,00 грн. боргу, у зв'язку з чим в цій частині вимог спір відсутній, що є підставою для припинення провадження в ній в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За несвоєчасну оплату перевезення та пов'язаних з ним послуг замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.4.5. Договору).

За розрахунком позивача, перевіреним судом до стягнення з відповідача-1 підлягає 2414,67 грн. пені за період з 15.07.2016 по 04.10.2016.

В силу статті 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача-1 підлягає 233,49 грн. трьох процентів річних.

Таким чином підлягають задоволенню вимоги стягнення з відповідача-1 2414,67 грн. пені, 233,49 грн. 3% річних. Вимоги про стягнення з відповідача-1 33644,00 грн. боргу та про стягнення солідарного з відповідачів 1000,00 грн. підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач надав належні докази понесення 18000,00 грн. витрат за послуги адвоката (угода про надання правових послуг від 27.09.2016, квитанція до прибуткового касового ордера, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача-1, оскільки неправильні дії останнього призвели до звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» (вул. Жовтнева, 43, офіс 417, м. Полтава, 36003, код 39917201) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36023, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2414,67 грн. пені, 233,49 грн. 3% річних, 1378,00 грн. судового збору, 18000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» 33644,00 грн. боргу.

Припинити провадження у справі в частині солідарного стягнення з відповідачів 1000,00 грн. боргу.

Рішення підписано 13.12.2016.

Суддя С. А. Ковтун