УХВАЛА

14.12.2016Справа № 910/24542/15
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні заяву розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про розстрочку виконання рішення по справі №910/24542/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення 666449,40 грн.

Представники сторін:
від позивача (заявник):Задворна Н.М. (довіреність б/н від 11.01.2016р.);
від відповідача:Коршак С.В. (довіреність №500 від 07.06.2012р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна" про стягнення 666449,40 грн. в якості страхової виплати за договором страхування відповідальності експедитора №312.994055365.0086 від 15.04.2015р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2015р. у справі № 910/24542/15 у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. вказане рішення скасовано, позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 615036, 36 грн. страхового відшкодування.

16.03.2016р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. по справі №910/24542/15 судом видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2016р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. у справі №910/24542/15 скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015р. у справі № 910/24542/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2016р. заяву Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна" про поворот виконання рішення суду задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна" грошові кошти у розмірі 615036, 36 грн., судовий збір у розмірі 9225,55 грн., судовий збір у розмірі 10148,10 грн. в порядку повороту виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. у справі №910/24542/15.

01.12.2016р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" була подана заява про розстрочку виконання рішення у справі №910/24542/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2016р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/24542/15 та призначено розгляд заяви на 14.12.2016р.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно даної заяви, позивач просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва на вісім платежів з кінцевим терміном оплати - 4 квартал 2018 року, огрунтовуючи це тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" на даний час перебуває у скрутному фінансовому становищі та не має реальної можливості здійснити грошову виплату на користь Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України заяви про відстрочку виконання рішення у справі розглядаються господарським судом у десятиденний строк у судовому засіданні, з викликом сторін у справі.

Представник позивача (заявника) у судовому засіданні заяву підтримав доводи вкладені у заяві про розстрочку виконання рішення та просив задовольнити заяву, у судовому засіданні надав документи для залучення до матеріалів справи.

Представник відповідача заперечував щодо строків надання розстрочки у виконанні рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015р. у справі № 910/24542/15, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Натомість заява позивача про розстрочку виконання рішення обґрунтована лише важким фінансовим становищем.

При цьому суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 42 та ч. 2 і ст. 218 Господарського кодексу України унормовано, що підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов'язань.

Суд, вирішуючи питання щодо розстрочки виконання рішення суду у справі №910/24542/15, бере до уваги принцип рівності матеріальних інтересів обох сторін у справі та зазначає, що непогашення боржником заборгованості з моменту винесення рішення у даній справі та наявність інфляційних процесів у економіці держави за вказаний період часу порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Враховуючи вищенаведене, зазначені заявником обставини суд не оцінює як належним чином обґрунтовані підстави для розстрочки виконання рішення на підставі ст. 121 ГПК України, основною метою якої є забезпечення оптимального захисту матеріальних інтересів, врахування фінансового стану сторін шляхом надання процесуальної можливості відкладення виконання судового рішення на певний строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про розстрочку виконання рішення, а отже в її задоволенні судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про розстрочку виконання судового рішення по справі №910/24542/15 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя В.В. Князьков