ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 грудня 2016 року Справа № 18/65/10

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" (м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 113/1).

2. Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32)

3. Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40)

4. Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Леніна, 10)

5. Очаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (57500, м. Очаків, вул. Шкрептієнко, 27)

6. Очаківський міськрайцентр зайнятості Миколаївської області (57500, м. Очаків, вул. Лоцманська, 1)

7. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Очаківському районі Миколаївської області (57500, м. Очаків, вул. Лоцманська, 12).

8. Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (57500, м. Очаків, вул. Лоцманська, 21).

9. Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ", 02100, м. Київ, Бульвар Верховної Ради, 7, в особі Миколаївської філії публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39).

Банкрут: Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство "Родіна" (Миколаївська область, Очаківський район, с. Солончаки, ).

Ліквідатор: арбітражний керуючий Кияновська Л.В. (АДРЕСА_1)

Суддя Ржепецький В.О.,

Представники:

Від 1-го кредитора: не з'явився;

Від 2-го кредитора: не з'явився;

Від 3-го кредитора: Ярославський Ю.В. за довіренстю №01/53-666 від 28.12.2015;

Від 4-го кредитора: не з'явився;

Від 5-го кредитора: не з'явився;

Від 6-го кредитора: не з'явився;

Від 7-го кредитора: Сало П.І. за дорученням №1 від 04.01.2016;

Від 8-го кредитора: не з'явився;

Від 9-го кредитора: не з'явився;

Від банкрута ліквідатор: Кияновська Л.В. свідоцтво №993 від 29.05.2013.

Суть спору: про банкрутство.

встановив:

21.11.2016 ліквідатором Кияновською Л.В. подано суду клопотання №02-01/16/774 від 21.11.2016 про: 1) визнання за банкрутом права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю приміщення складу, 1952 року побудови, розташоване за адресою: вул. Лиманська, 43, с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області; 2) зобов'язання державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради зареєструвати право власності на нежитлову будівлю приміщення складу, 1952 року побудови, розташоване за адресою: вул. Лиманська, 43, с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області - за СЗАТ "Родіна".

Ухвалою суду від 21.11.2016 розгляд клопотання ліквідатора призначено на 12.12.2016.

В судовому засіданні ліквідатор Кияновська Л.В. підтримує своє клопотання, просить суд його задовольнити.

Присутні в судовому засіданні представники кредиторів залишають вирішення клопотання ліквідатора на розсуд суду.

Решта кредиторів правом участі в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора, думки представників кредиторів, суд дійшов таких висновків.

Постановою суду від 20.09.2010 СГЗАТ "Родіна" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об'єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України).

Згідно зі ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до частини п'ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 07.10.2015 по справі № 1622цс15)

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як витікає з зазначеної норми, право власника майна за обставин, встановлених цією статтею, має бути захищене у встановленому нею порядку, а саме шляхом пред'явлення позову.

Положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999р. з наступними змінами та доповненнями (чинній до 18.01.2013р.), не встановлено інших окрім визначених вище способів захисту права власності боржника (банкрута).

Таким чином, в господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання ліквідатора про визнання права власності в провадженні у справі про банкрутство.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне відзначити, що за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 24.06.2015 № 6-318цс15)

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України також є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Таким чином, право боржника, на захист якого ліквідатором подано клопотання про визнання права власності, має бути захищено шляхом подання останнім позовної заяви у встановленому відповідним процесуальним законом порядку та за одночасної наявності зазначених вище обставин.

Керуючись ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999р. з наступними змінами та доповненнями (чинній до 18.01.2013р.), ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ліквідатора Кияновської Л.В. №02-01/16/774 від 21.11.2016 про визнання за банкрутом права власності на нерухоме майно - відмовити.

2. Ухвалу надіслати на адреси кредиторів, банкрута, ліквідатора.

Cуддя В.О.Ржепецький