ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р.Справа № 916/2273/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання: Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1, за довіреністю; ОСОБА_2, керівник;

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_3, за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

на рішення господарського суду Одеської області від 03 листопада 2016 року

по справі №916/2273/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

до Приватного підприємства «УПТК»

про стягнення 29 247,48 грн.,

за зустрічним позовом Приватного підприємства «УПТК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

про скасування оперативно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "УПТК", в якій згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 06.10.2016р. (т.1 а.с.137-139) просив суд стягнути з останнього заборгованість за скид ненормативно очищених стічних вод у розмірі 29 247,78грн., а також витрати по оплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що 01.09.2005р. між ним та відповідачем було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №734/3, згідно з п.2.1 якого сторони зобов'язались керуватися Правилами прийому виробничих стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської обласної адміністрації від 09.02.1998р. №87/А 98 та іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому законом порядку.

При цьому вказує, що з червня 2007р. діють нові Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджені Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, згідно яких контроль за приймання стічних вод підприємств у каналізаційну мережу здійснює Водоканал, а у відповідності до п. п. 2.1, 10.5 вказаних Правил він має право здійснювати раптовий, не погоджений з абонентом заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод.

У поданому позові позивач зазначав, що 09.09.2014р. його представниками у присутності представника відповідача (ОСОБА_4Н.) було проведено відбір стічних вод по об'єкту за адресою: м. Одеса, вул. Краснослободська, 1/12, що належить відповідачу, та складено акт ОСОБА_3 стічної води від 09.09.2014р. з двома відборами (шифр 0185 та шифр 0186), який відповідачем підписаний без будь-яких зауважень.

Як вказував Інфоксводоканал, за результатом лабораторного аналізу стічної води відповідача, проведеного незалежною лабораторією моніторингу вод та ґрунтів Одеської гідрогеолого-меліоративної експедиції, встановлено невідповідність стічної води діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах, з урахування чого позивачем було складено розрахунок санкції у розмірі 29 247,78 грн.

При цьому зауважує, що ОСОБА_3 стічної води від 09.09.2014р. відповідачем не оскаржений, так само як і дії ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал щодо його складання, з огляду на це зазначає, що вказаний документ є належним та допустимим доказом, яким зафіксовано факт відбору проб, а також місто та час такого відбору.

З огляду на несплату відповідачем вказаного боргу, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом для його стягнення в примусовому порядку.

Також до господарського суду Одеської області звернувся відповідач ПП „УПТК із зустрічною позовною заявою (т.1 а.с.47-58), згідно якої останній просив суд визнати неправомірною і скасувати застосовану ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн.

В обґрунтування зустрічного позову ПП „УПТК зазначав, що позивач, в порушення п. 7.10 Правил, встановлених наказом Держбуду №37, не направив до УПТК повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень у термін 15 днів після виявлення перевищення ДК забруднень і протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал не направив УПТК згідно з Господарським процесуальним кодексом України претензію з копією результатів аналізу стічних вод, розрахунку величини додаткової плати за скид стічних вод. Застосування загального коефіцієнту кратності Кк = 20 є необґрунтованим згідно вимог, встановлених пунктом 4.9. місцевих Правил, а також неправильно розрахований період, за який розрахований обсяг водовідведення.

Також ПП «УПТК» зазначав, що позивач діяв з порушеннями п.2.3. Інструкції Держбуду і п.4.4. місцевих Правил, яким встановлено, що норматив плати за скид понаднормативних забруднень встановлюється (погоджується) виконавчим комітетом Одеської міської ради на рівні планової виробничої собівартості послуг водовідведення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій. Крім того, Інфоксводоканал при розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень порушив вимоги пункту 7.9. місцевих Правил яким визначено, що для підприємств, що відсутні в додатку 1, при наявності тільки господарчо-побутових стоків, встановлені ДК, наведені в додатку 2. Натомість, Інфоксводоканал розрахував плату за скид понаднормативних скидів з урахуванням речовин: хімічне споживання кисню (ХСК), мінеральний склад, сульфіди, фенол, фосфати, яких не має у переліку речовин, встановленому Додатком 2 до місцевих Правил, який діє для УПТК.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03 листопада 2016 року по справі №916/2273/16 (суддя Щавинська Ю.М.) вирішено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" до Приватного підприємства "УПТК" про стягнення плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 29 247,48 грн. відмовити.

Зустрічний позов Приватного підприємства "УПТК" задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати застосовану ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ до Приватного підприємства „УПТК оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн. (29 247,78 грн. з урахуванням зменшення розміру позовних вимог).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на користь Приватного підприємства "УПТК" витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що недотримання національних стандартів при відборі проб стічних вод та їх дослідженні дає підстави для висновків про неможливість визнання ОСОБА_3 відбору стічних проб від 9.09.2014 року та Лабораторного аналізу, зробленого на підставі неналежно відібраних проб, належними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

Суд, при цьому, не взяв до уваги посилання відповідача на порушення процедури відбирання проб (п.п. 5.1.2. пункту 5.1. Національного стандарту України ДСТУ ІSО 5667-10-2005) щодо необхідності очищення місця відбирання, оскільки, як правомірно зазначено позивачем, жодних заперечень до акту не висловлено.

За наслідком судового розгляду суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про стягнення з Приватного підприємства "УПТК" плати за скид ненормативно-очищених стічних вод у розмірі 29 247,78грн., а також витрат по оплаті судового збору задоволенню не підлягає, натомість зустрічний позов Приватного підприємства "УПТК" про визнання неправомірною і скасування застосованої ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ оперативно-господарської санкції у вигляді нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн. (29 247,78 грн. з урахуванням зменшення розміру позовних вимог) є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з покладенням витрат по сплаті судового збору на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал".

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення вимог чинного законодавства України і просить скасувати рішення господарського суду Одеської області та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що плата за скид понаднормативних забруднень стічної води не є оперативно-господарською санкцією, відповідно до п.4.1. Правил приймання стічних вод. Послуга водовідведення включає в себе послуги каналізації, скиду ливневих стоків та скид ненормативно-очищених стоків.

Також скаржник зазначає, що Керівний нормативний документ. Гідросфера. відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод не розповсюджується на правовідносини, що виникають при відборі проб позивачем, та на діяльність позивача.

Для відбирання проб використовується тара з пластмаси, яка купується у ТОВ «КОНСЕНСУС» та є безпечними для пакування і зберігання зокрема питної води.

Таким чином, відбирання стічної води у посудину з харчової пластмаси відповідає вимогам діючого законодавства.

Щодо переліку речовин, апелянт зазначав, що згідно п.7.9 Правил №632 для підприємств, установ та організацій встановлюються допустимі концентрації для 27 забруднюючих речовин стічних вод. У переліку підприємств, визначених у додатку №1 ТОВ «УПТК» відсутнє, тому до нього застосовується допустима концентрація речовин, які визначені у додатку №2 Правил. У цьому додатку дійсно вказані лише 14 речовин, однак це не спростовує право ТОВ «ІНФОКС» здійснювати перевірку за останніми 13 показниками.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «УПТК» заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з мотивів викладених у відзиві.

По-перше, ПП «УПТК» вважає, що нарахована плата за понаднормативний скид стічних вод є оперативно-господарською санкцією, мотивуючи таку позицію ст.ст.235, 236 ГК України. При цьому, вказуючи що плата за ненормативний скид стічних вод є складовою послуг з надання водопостачання та водовідведення, Інфоксводоканал не включає вказану плату у рахунки, виставлені ПП «УПТК».

Усі рахунки, виставлені за вересень 2014 - вересень 2016 року, ПП «УПТК» сплатив, заборгованість відсутня, іншого обліку заборгованості у Інфоксводоканалу не може бути.

В цілому ПП «УПТК» погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.09.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі начальника служби „Водозбут філії Інфоксводоканал (Водоканал) та Приватним підприємством УПТК (Абонент) був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення № 734/3, відповідно до якого Водоканал надає послуги по подачі питної води на обєкти абонента відповідача, а також по прийманню стічних вод, які скидаються Абонентом в систему комунальної каналізації у відповідності з дислокацією обєктів.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що сторони зобовязуються керуватися діючими нормативно-правовими актами, а саме: Законом України „Про питну воду та питне водопостачання, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 01.07.1994р. № 65, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.1995р. № 30, Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 87/А-98 від 09.02.98р. та технічними умовами, діючим ГОСТ, законом України „Про житлово-комунальні послуги, іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 2.4.2. договору, Абонент зобовязаний здійснювати скидання стоків, якість яких не перевищує гранично допустимі концентрації, встановлені Правилами приймання стічних вод.

Пунктом 2.4.13 договору передбачено, що Абонент зобовязаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати послуги водопроводу та каналізації, скидання ненормативно-очищених стоків та інші платежі, передбачені Правилами водопостачання та Правилами приймання стічних вод.

Згідно з умовами п. 3.9. договору обсяги стоків, що відводяться від Абонента, приймаються рівними обсягами спожитої води або визначаються за показниками прибору обліку стоків відповідно до п. 21.1 Правил водокористування. Обсяг скинутих Абонентом зливових стоків визначається розрахунковим шляхом згідно з п.15.9 Правил водокористування.

Згідно до п. 3.10. договору нарахування платежу за скидання ненормативно-очищених стоків здійснюється у відповідності із Правилами приймання стоків.

Як встановлено судом, 09.09.2014р. представниками Інфоксводоканалу в присутності представника ПП УПТК ОСОБА_4 було здійснено відбір проб у контрольному колодязі перед скидом до міської каналізації, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснослободська, 1/12, про що складено акт ОСОБА_3 стічної води (т.1а.с.15-16).

За результатами лабораторних аналізів стічної води відповідача за пробами від 09.09.2014 року, незалежною лабораторією моніторингу вод та ґрунтів Одеської гідрогеолого-меліоративної експедиції, було встановлено невідповідність стічної води діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах.

На підставі викладеного, відповідно до п. 4.9., 4.10 Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. № 632, позивачем була розрахована сума боргу за скид відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, яка первісно склала 52354,36 грн.

Розрахунок суми, а також копія акту відбору проб була надіслана відповідача 30.09.2014р. (т.1 а.с.18-19), у звязку з несплатою якого у добровільному порядку позивач звернувся до суду із відповідним позовом, з подальшому зменшивши позовні вимоги до суми 29 247,78 грн., який було здійснено внаслідок застосування місячного періоду нарахування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісних позовних вимог та задоволення зустрічного позову, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ст.235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо. Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним, тобто, сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Пунктом 2.4.13 договору передбачено, що Абонент зобовязаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати послуги водопроводу та каналізації, скидання ненормативно-очищених стоків та інші платежі, передбачені Правилами водопостачання та Правилами приймання стічних вод.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахований позивачем відповідачеві платіж за скидання ненормативно-очищених стоків у сумі 29 247,78 грн. за своєю правовою природою є оперативно-господарською санкцією.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний суд України у постанові від 29.11.2010 року по справі №3-30гс10 (2-15/1783-2009)

Протилежні доводи скаржника є помилковими, оскільки не ґрунтуються на законодавстві України та умовах укладеного договору, так як згідно ч.2 ст.237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції керувався, в тому числі, місцевими Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632.

Місцеві Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси були розроблені та затверджені відповідно до Правил приймання стічних вод, підприємств у комунальній та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691.

При цьому як Правилами, затвердженими Держбудом України, так і Місцевими правилами, визначені та встановлені права і обов'язки сторін.

Відповідно до вказаних Правил водоканалу надано право, зокрема, здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, проводити обстеження водопровідних і каналізаційних систем та складати акти за результатами цих обстежень, здійснювати раптовий (в будь-який час доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб, проводити хімічний аналіз проб стічних вод підприємств, робити офіційні висновки про відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин стічних вод до допустимих.

При цьому, п.2.3 Правил Держбуду України передбачено, що абонент має право перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані водоканалом, та оскаржувати їх, вимагати роз'яснення по них, брати участь у відборі проб стічних вод, робити паралельний відбір проб.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 №632 були затверджені Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси.

Відповідно до вказаних Правил, стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства (з урахуванням субабонентів).

Відповідно до п.7.10 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє підприємству претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на підприємстві).

Згідно з п.п. 9.8., 10.5. Правил, з метою контролю за якістю стічних вод Підприємств, Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств проводиться представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному акті, іменуємому "ОСОБА_3 стічної води", який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента. Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються. Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця. Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення Правил.

Згідно із п.9.10 Правил, при виявленні перевищення допустимих концентрацій забруднень, установлених договором або цими правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє абоненту повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб.

Відповідно до п.4.1 Правил Підприємства повинні повністю покрити всі витрати Водоканалу, пов'язані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справлянням збору за забруднення довкілля (далі - збір).

При недотриманні вимог договору та Правил приймання стічних вод підприємств, установ та організацій у систему каналізації м. Одеси сплатити Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються Підприємствами.

Згідно п. 4.11 Правил плата за скид стічних вод Підприємств у систему каналізації м. Одеси вноситься Підприємствами, згідно з розрахунками Водоканалу, на розрахункові рахунки Водоканалу у порядку та в терміни, передбачені договором.

Відповідно до розділу 9 Правил Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу.

Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються.

Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця.

Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення Правил.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах Підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони довкілля або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або цими Правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб.

При невиконанні оплати в строк відповідно до укладеного договору до Підприємства застосовуються заходи у відповідності до діючого законодавства.

Згідно розділу 10 Правил відбір проб здійснюється в контрольному колодязі, тобто колодязі на каналізаційному випуску Підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора.

Абонент забезпечує доступ до місця відбору проб і безпечне виконання роботи по відбору.

На відібрану пробу складається відповідний акт, який іменується ОСОБА_3 стічної води. Об'єм разової проби повинен бути не менше ніж 1000 мл.

Отже, зазначеними Правилами не встановлено обовязкових вимог до форми акту ОСОБА_3 стічної води.

За приписами п.9.1 Правил при проведенні аналізів сторонніми лабораторіями за договором з Водоканалом, відповідальність за методику несе лабораторія, яка повинна бути атестована (акредитована) Держстандартом.

У відповідності до керівних документів Держстандарту, відбір проб стічних, вод здійснюється згідно КНД 211.1.0.009-94 Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод, а також ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, IDT) (Далі - ДСТУ ISO 5667-10:2005).

Положеннями зазначених документів (п.7 ДСТУ ISO 5667-10:2005 та п. 9 КНД 211.1.0.009-94) також встановлені відомості, що мають бути відображені у акті відбору.

Так, пунктом 9.1. Керівного нормативного документу. Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод. Основні положення. КНД 211.1.0.009-94 встановлено, що: на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація:

-? номер посудини (проба);

-? назва проби, мета відбору;

-? вид проби (разова або обєднана) із зазначенням способу усереднення;

-? спосіб відбору;

-? дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо);

-? дата, час та відомості про особу (осіб), яка відбирала пробу..

Судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що позивач не вказав в акті ОСОБА_3 стічних вод від 09.09.2014р дані, які встановлені п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94: назва проби, мета відбору, від проби (разова або обєднана, спосіб відбору, дані про обробку проби фільтрування, відстоювання, консервування тощо).

Крім того, пунктом 7.7. Керівного нормативного документу. Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод. Основні положення. КНД 211.1.0.009-94 встановлено, що: Відбір проб для визначення завислих речовин, нафтопродуктів, показників БСК та ХСК слід проводити в окремий посуд одноразовим наповнюванням без переливу..

Пунктом 4.1 ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, IDT) (Далі - ДСТУ ISO 5667-10:2005) також встановлено, що Щоб відібрати проби стічних вод, зазвичай застосовують пластиковий посуд. Але існує ряд винятків, коли потрібно використовувати тільки скляний посуд, наприклад, коли пробу будуть аналізувати, зокрема, на вміст нафтопродуктів і жирів.

Наведені положення законодавства свідчить про незаконність відбору проб в пластмасовий посуд, адже аналіз здійснювався, зокрема, на зміст нафтопродуктів, що вбачається з акту «ОСОБА_3 стічних вод».

Посилання апелянта на лист Одеської гідрогеолого-меліоративної експедиції від 07.12.2015 року судова колегія до уваги не приймає, оскільки ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, IDT) має вищу юридичну силу аніж зазначений лист.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що недоліки процедури відбору проб могли вплинути на результати лабораторного аналізу, так як відбір проб в один посуд матиме вплив на достовірність вимірювання концентрацій нафтопродуктів (жирів), а також завислих речовин. При цьому, як вбачається з аналізу та розрахунку, саме вміст жирів та завислих речовин зумовив факт перевищення ДК, що був встановлений Інфоксводоканалом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що неналежне відібрання проб призводить до визнання ОСОБА_3 відбору стічних проб від 09.09.2014 року та Лабораторного аналізу неналежними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

Крім того, судом першої інстанції правомірно звернуто увагу на те, що згідно п.7.9 Правил №632, встановлені ДК для 27-ми забруднюючих речовин стічних вод підприємств, організацій та установ наведені в додатку 1. В додатку 1 ПП «УПТК» не має. Отже, Інфоксводоканал має право нараховувати плату за понаднормативний скид речовин, зазначених у додатку 2 до Правил, яким передбачено застосування ДК за 14 речовинами.

Апелянтом не наведено, на підставі чого йому надано право здійснювати перевірку підприємства, яке не зазначено у додатку 1 до Правил, за рештою 13 показників.

Таким чином, доводи ПП «УПТК», викладені у відзиві на апеляційну скаргу , знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду та приймаються судом до уваги.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 03 листопада 2016 року по справі №916/2273/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 16.12.2016 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Я.Ф. Савицький