КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/1469/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко А.І.

Майданевича А.Г.

За участю представників:

від Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк": Терещенко Т.М. - представник за довіреністю

від Українського консорціуму "Екосорб": не з'явилися

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС": Свідло Є.В. - представник за довіреністю, Чабан В.І. - представник за довіреністю

від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: не з'явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 (головуючий суддя: Князьков В.В., судді: Прокопенко Л.В, Пукшин Л.Г. )

про припинення провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання судового наказу від 19.09.2013 по справі № 910/1469/13

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до відповідача Українського консорціуму "Екосорб"

про стягнення 109 750 189,66 грн. заборгованості

за зустрічним позовом Українського консорціуму "Екосорб"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення заборгованості в сумі 3 986,72 грн.

за позовом третьої особи, яка не заявляла самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення коштів у розмірі 29 438 646, 90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 припинено провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання судового наказу від 19.09.2013, у зв'язку із відмовою заявника від скарги.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що в судовому засіданні 14.09.2016 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" подано заяву про відмову від скарги, у зв'язку із фактичним виконанням наказу від 19.09.2013 за № 910/1469/13. Судом першої інстанції встановлено, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" про відмову від скарги підписана представником товариства Свідло Є.В. на підставі довіреності. Разом з тим, за змістом довіреності від 19.04.2016р., виданої Головою ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС", товариство уповноважує Свідло Є.В. представляти і захищати його права та інтереси з усіма правами, що надані законодавством у тому числі і право відмови від позову. Таким чином, враховуючи наведене, а також рекомендації Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" та положення ст.ст. 121-2, 80 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку за можливе застосувати при розгляді даної скарги норми ст. 80 ГПК України та припинити провадження у справі № 910/1469/13, у зв'язку із відмовою заявника від скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, апелянт - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку апелянта, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не перевірив, що відмова від скарги порушує інтереси Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" відмовилося від скарги на підставі фактичного виконання дублікату наказу від 19.09.2013, проте суд першої інстанції не перевірив факт того, що дублікат наказу виконаний по ВП № 50948896 і банк оскаржує дії державного виконавця, а не по ВП № 50613116. Також, апелянт зазначив, що вперше розгляд скарги призначений був на 10.08.2016 і цього числа представник ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" її підтримали повністю, хоча дублікат наказу виконаний був ще 29.06.2016. Крім того, представниками ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" були Свідло Є.В. та Чабан В.І., проте відмову від скарги подав лише Свідло Є.В. Серед іншого, суд першої інстанції не перевірив причину неявки представників ПАТ «Промінвестбанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Також, апелянт зазначив про те, що відмова від скарги не передбачена довіреністю Свідло Є.В., а стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України не містить спеціальної норми щодо того - як має діяти суд у випадку, якщо заявником подано відмову від скарги, а тому прийняв відмову, посилаючись на ч. 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме право позивача відмовитися від позову.

Одночасно апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи № 910/1469/13 між суддями, справу розподілено судді - доповідачу Станіку С.Р. у складі колегії суддів: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 поновлено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13, апеляційну скаргу прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.11.2016

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3.Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 910/1469/13.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.11.2016 для розгляду справи №910/1469/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Корсакова Г.В., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 прийнято справу № 910/1469/13 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Чорна Л.В. для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 02.11.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 розгляд справи № 910/1469/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 відкладено до 16.11.2016.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016, у зв'язку з перебуванням суддів Корсакової Г.В. та Чорної Л.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 910/1469/13.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.11.2016, для розгляду справи № 910/1469/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тищенко А.І., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 прийнято справу № 910/1469/13 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко А.І., Майданевич А.Г. для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2016.

Представник апелянта в судовому засіданні 29.11.2016 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 скасувати та направити до суду першої інстанції.

В судовому засіданні 29.11.2016 представники Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" проти доводів апеляційної скарги заперечували та зазначили, що ухвала суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування - відсутні.

Український консорціум "Екосорб" та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 29.11.2016 своїх представників не направили, причин неявки суд не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 040 та № 372 ). Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавав.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч. 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників Українського консорціуму "Екосорб" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/1469/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Українського консорціуму "Екосорб" про стягнення 109 750 189,66 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № Д/27.2/090226-11 від 26.02.2009 та за зустрічним позовом Українського консорціуму "Екосорб" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення заборгованості в сумі 3 986,72 грн. по договору купівлі-продажу цінних паперів № Д/27.2/090226-11 від 26.02.2009.

26.04.2013 ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" - третя особа, яка не заявляла самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача звернулась із позовною заявою до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення коштів у розмірі 29 438 646, 90 грн., з урахуванням інфляційних втрат та річних, вказуючи на безпідставне їх списання з рахунку ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" по договору застави майнових прав № 09-280/3-1 на грошові кошти за договором банківського депозиту, наданих банку для забезпечення вимог останнього за договором купівлі-продажу цінних паперів № Д/27.2/090226-11 від 26.02.2009.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.04.2013р. колегією суддів прийнято позовну заяву ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення 29 438 646,90 грн. для спільного розгляду з первісним та зустрічним позовом по справі №910/1469/13, змінивши процесуальне становище третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог па предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" та залучено ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 по справі №910/1469/13 колегією суддів у складі: Ярмак О.М. (головуюча), Бойко Р.В., Босий В.П. у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Українського консорціуму "Екосорб" 2 957,60 грн. основного боргу, 1 276,38 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. Вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" 24 696 000,00 грн. основного боргу та 57 732,91 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 по справі №910/1469/13 залишено без змін.

19.09.2013 на виконання рішення суду у справі № 910/1469/13 видано відповідні накази.

23.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 19.09.2013 № 910/1469/13.

24.03.2016 Головний держаний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс ряд постанов, зокрема і постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезгаданого наказу.

Однак, 30.03.2016 заступник директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинський С.С. виніс постанову про перевірку виконавчого провадження № 50613116, якою скасував постанову про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна та коштів ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

31.03.2016 Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс ряд постанов, зокрема і постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 19.09.2013 № 910/1469/13.

Вищевказані постанови мотивовані тим, що у зв'язку із подачею апеляційної скарги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 910/1469/13, вищевказана ухвала не набрала законної сили, а отже, ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" пропустило строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищенаведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" звернулося до суду із скаргою на дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просило скасувати постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинського С.С., які винесені 30.03.2016, що стосуються виконання наказу від 19.09.2013 № 910/1469/13, та постанови Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Рагімової А.Н., які винесені 31.03.2016, і також стосуються виконання наказу від 19.09.2013 № 910/1469/13.

Разом з тим, у судовому засіданні 14.09.2016 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" було подано заяву про відмову від скарги, у зв'язку із фактичним виконанням наказу від 19.09.2013 за № 910/1469/13.

За змістом ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів", у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України, тощо.

З урахуванням наведеного, у вирішенні зазначених питань господарським судам слід виходити з вимог відповідних норм ГПК.

Стаття 121-2 ГПК України, яка регулює порядок розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби не містить спеціальної норми щодо того - як має діяти суд у випадку, якщо заявником подано відмову від скарги.

У пункті 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадках відмови позивача від позову господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, яка долучається до матеріалів справи. При цьому, суд роз'яснює позивачу наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представника позивача та чи не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб вказані дії.

За змістом п. 4 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" про відмову від скарги підписана представником товариства Свідло Є.В. на підставі довіреності.

За змістом довіреності від 19.04.2016, виданої Головою ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" - Семашко Д.М., товариство уповноважує Свідло Є.В. представляти і захищати його права та інтереси з усіма правами, що надані законодавством у тому числі і право відмови від позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведені рекомендації Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" та положення ст.ст. 121-2, 80 ГПК України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування при розгляді даної скарги норми ст. 80 ГПК України та припинити провадження у справі, у зв'язку із відмовою заявника від скарги.

Доводи апелянта, в обґрунтування підстав скасування судового рішення, про те, що місцевий господарський суд не перевірив, що відмова від скарги порушує інтереси Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" відмовилося від скарги на підставі фактичного виконання дублікату наказу від 19.09.2013, проте суд першої інстанції не перевірив факт того, що дублікат наказу виконаний по ВП № 50948896 і банк оскаржує дії державного виконавця, а не по ВП № 50613116, судом апеляційної інстанції відхиляються, з огляду на те, що, з урахуванням ч. 6 ст. 22, п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, відмова скаржника від скарги - це процесуально гарантоване право учасника судового процесу, яке не може бути обмежене в реалізації, ані судом, ані іншими учасниками судового процесу.

Крім того, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що доводи апелянта щодо порушення його інтересів, внаслідок відмови ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" від скарги не знайшли свого підтвердження, навпроти, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" стосовно відмови від скарги на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб та не суперечать законодавству.

Щодо доводів апелянта в обґрунтування підстав скасування судового рішення, про те, що представниками ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" були Свідло Є.В. та Чабан В.І., однак відмову від скарги подав лише Свідло Є.В, суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавство України, зокрема Господарський процесуальний кодекс України не передбачає подання відмови від позову (скарги) усіма діючими представниками юридичної особи, а приписи ст. 78 Господарського процесуального кодексу України лише встановлюють обов'язкову наявність в особи, яка подає таку відмову - повноваження на вчинення таких дій.

Щодо доводів апелянта в обґрунтування підстав скасування судового рішення, про те, що суд першої інстанції не перевірив причину неявки представників ПАТ «Промінвестбанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 14.09.2016, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судове засідання по справі 910/1469/13 один раз відкладалося з 10.08.2016 на 14.09.2016, крім того, в судовому засідання суду першої інстанції 10.08.2016 представник апелянта був присутній та повідомлений про дату наступного судового засідання. Серед іншого, як вбачається з матеріалів справи Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був повідомлений про дату наступного судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 941. Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що у разі неможливості бути присутніми в судовому засіданні, учасники судового процесу не позбавлені права надати свої пояснення у письмовому вигляді, надіславши їх на адресу суду.

Доводи апелянта, в обґрунтування підстав скасування оскаржуваної ухвали, про те, що відмова від скарги не передбачена довіреністю Свідло Є.В. - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані та спростовуються наявними матеріалами справ, зокрема, суд апеляційної інстанції дослідивши довіреність від 19.04.2016, видану на ім'я Свідло Є.В., встановлено, що Свідло Є.В. наділений правом відмовлятися від позову, а також усіма іншими правами, які надані чинним законодавством учасникам судового процесу.

Щодо доводів апелянта в обґрунтування підстав скасування судового рішення, про те, що стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України не містить спеціальної норми щодо того - як має діяти суд у випадку, якщо заявником подано відмову від скарги, а тому неправомірно прийняв відмову, посилаючись на ч. 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено право позивача відмовитися від позову, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів", у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України, тощо.

Таким чином, суд першої інстанції, прийнявши відмову ТОВ "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" від скарги, враховуючи те, що ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України не містить спеціальної норми щодо того - як має діяти суд у випадку, якщо заявником подано відмову від скарги, керувався приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України .

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, прийнявши таку відмову, діяв в межах чинного законодавства України, крім того, місцевий господарський суд , прийнявши ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 190/1469/13 сприяв у реалізації права учасника судового процесу, передбаченого чинним законодавством України та не допустив його обмеження.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/1469/13 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1469/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді А.І. Тищенко

А.Г. Майданевич