ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р.Справа № 922/3335/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Харків
до Приватного підприємства "Прогрес-Л", м. Харків
про про зобов'язання вчинити певні дії та розірвання договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 13-482/16д від 02.08.2016 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Прогрес-Л", відповідно до якого просить:

1. Достроково розірвати Договір комісії від 28.09.2016 року, укладений між ПАТ "Мегабанк" та ПП "Прогрес-Л";

2. Зобов'язати Приватне підприємство "Прогрес-Л" (Харківська область, м. Харків, вул. Драгомирівська, буд. 10, ) повернути Публічному акціонерному товариству "Мегабанк" правовстановлюючі документи, а саме: оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з від 09.03.2010 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчену печаткою Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69250426; оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з-1 від 23.05.2011 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчену печаткою Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69251688.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.10.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на18.10.2016 року об 10:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2016 року о 10:30 год.

В судовому засіданні 10.11.2016 року було задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву в судовому засіданні до 17.11.2016 року об 12:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2016 року (з урахуванням ухвали суду від 24.11.2016 року) розгляд справи було відкладено на 07 грудня 2016 року об 11:00 год.

В призначеному засіданні 07 грудня 2016 року був присутній представник позивача, який підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався. До канцелярії суду надав клопотання за вх. № 41872, відповідно до якого просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Позов визнає.

Клопотання відповідача долучено до матеріалів справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" (позивачем) та Приватним підприємством "Прогрес-Л" (відповідачем) був укладений договір комісії від 28.09.2016 року.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до п. 1.1. Договору, відповідач зобов'язаний за дорученням позивача за комісійну плату вчинити за рахунок позивача від свого імені пошук орендаря та укласти з ним договір оренди нерухомого майна, що розташоване за адресою: місто Харків, вул. сумська, 6, а саме: 7-ми кімнатна квартира № 5 (п'ять), загальною площею 254,5 кв.м., житловою площею 206,2 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1 та належать ПАТ "МЕГАБАНК" на праві власності.

Виконуючи умови договору, а саме п. 3.1. Договору, позивач передав по Акту приймання-передачі відповідачу правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з від 09.03.2010 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчена печаткою Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69250426; оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з-1 від 23.05.2011 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчена печаткою Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69251688.

Відповідно до п. 2.1. Договору, відповідач зобов'язаний укласти від свого імені договір з орендарем на оренду останнім нерухомого майна протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати укладення договору.

Крім того, пунктом 2.1. Договору сторони передбачили обов'язок відповідача у випадку порушення строків передачі в оренду нерухомого майна не пізніше 10 години 03 жовтня 2016 року повернути позивачу всі правовстановлюючі документи, згідно з додатком № 1 до Договору по Акту приймання-передачі.

Однак, в порушення умов договору, відповідач не виконав своїх зобов'язань, а саме: не уклав від свого імені договір оренди на оренду останнім нерухомого майна протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати укладення договору комісії та не повернув оригінали правовстановлюючих документів.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що підставою зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору є істотне порушення договору другою стороною. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом з урахуванням того, що істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи спірний договір комісії від 28.09.2016 року, позивач розраховував на одержання доходу від передачі в оренду відповідачем нерухомого майна у визначений договором строк.

Проте, відповідачем не було виконано зобов'язання, передбачене умовами спірного договору, а саме: відповідачем не було укладено від свого імені договір оренди на оренду нерухомого майна протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати укладення договору комісії та не були повернуті оригінали правовстановлюючих документів у строк встановлений договором.

Отже, вищенаведене свідчить, що відповідач допустив істотне порушення умов договору комісії від 28.09.2016 року, оскільки не виконав свої зобов'язання за договором і тим самим позбавив позивача того, на що він розраховував при укладанні Договору.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про дострокове розірвання договору комісії від 28.09.2016 року та зобов'язання відповідача щодо повернення правовстановлюючих документів на нерухоме майно є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Достроково розірвати Договір комісії від 28.09.2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" та Приватним підприємством "Прогрес-Л".

Зобов'язати Приватне підприємство "Прогрес-Л" (Харківська область, м.Харків, вул. Драгомирівська, буд. 10, ) повернути Публічному акціонерному товариству "Мегабанк" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) правовстановлюючі документи, а саме: оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з від 09.03.2010 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчену печаткою Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69250426; оригінал іпотечного договору № 07в/2010-з-1 від 23.05.2011 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 264; засвідчену печаткою Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69251688.

Стягнути з Приватного підприємства "Прогрес-Л" (Харківська область, м.Харків, вул. Драгомирівська, буд. 10, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" ( 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) 2756,00 грн. судового збору.

Видати накази суду після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3335/16