ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 Справа № 925/1105/16

За позовом Приватного підприємства "Агрономіка", 18001, м. Черкаси, вул. Шевченка, 270, к.15

до Приватного акціонерного товариства "Раз-Максимко" в особі його відокремленого підрозділу Монастирищенської філії, 19114, АДРЕСА_1

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: не зявилися

від відповідача: не зявилися

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 156447,96 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №22/07 від 20.07.2015 грн, з яких: сума основного боргу - 106575,00 грн; пеня - 40448,86 грн; інфляційні - 9424,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманої продукції.

05.12.2016 від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог на суму 147023,86 у звязку зі сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 106575,00 грн (106 575,00 сума основного боргу, 40448,86 грн пеня) та просить суд стягнути з відповідача 9424,10 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.10. Постанови від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та вирішує спір виходячи з нової ціни позову.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Суд задовольнив зазначене клопотання.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: його представник в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, відзив на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

20.07.2015 ПП Агрономіка (Виробник) та Приватним акціонерним товариством Райз-Максимко (Замовник) уклали договір купівлі-продажу №22/07.

Згідно з пунктом 1.1 договору Виробник виробляє, а замовник купує замовлену біопродукцію для використання в технологічних процесах виробництва сільськогосподарської продукції (п. 1.2. договору).

Пунктом 3.4. договору визначено, що Виробник на підтвердження виконання своїх зобов'язань, надає Замовнику податкову накладну, оформлену відповідно до чинного законодавства України протягом двох днів з дня передачі продукції, та видаткову накладну при передачі товару.

На виконання умов договору, відповідно до рахунка-фактури №17 від 20.07.2015 та видаткової накладної №17 від 20.07.2015 відповідачу поставлено продукцію на суму 106575,00 грн.

Відповідно до довіреності №1115 від 21.07.2015 відповідачем отримано продукцію.

Згідно з п. 3.2. договору купівлі-продажу, кінцевий термін проведення розрахунків - 10.09.2015.

Незважаючи на факт отримання товару, замовник не оплатив поставлений йому товар у визначений договором строк.

Таким чином, станом на час звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача складала 106575,00 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Після порушення провадження у справі відповідачем сплачено суму основного боргу, що стало підставою для зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 9424,10 грн інфляційних за період з 10.09.2015 по 08.08.2016.

Судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються йому за рахунок відповідача з урахуванням ст. 49 ГПК України, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Раз-Максимко" в особі його відокремленого підрозділу Монастирищенської філії, 19114, АДРЕСА_2, на користь Приватного підприємства "Агрономіка", 18001, м. Черкаси, вул. Шевченка, 270, к.15, () 9424,10 грн інфляційних, 2346,72 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Д.М. Сірош