ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2016 Справа № 920/628/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловодпостач», м. Конотоп Сумської області

про стягнення 1 036 854 грн. 18 коп.

Головуючий суддя: Джепа Ю.А.

Судді: Костенко Л.А.

ОСОБА_2

За участю представників сторін:

від позивача не прибув

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 1 від 04.01.2016)

При секретарі судового засідання Галашан І.В.

Суть спору: позивач відповідно до вимог поданої позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 1036854 грн. 18 коп. заборгованості, у тому числі 287590 грн. 56 коп. пені, 55425 грн. 78 коп. 3% річних, 693837 грн. 84 коп. інфляційних втрат, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Відповідач у поданому до суду 26.07.2016 відзиві на позовну заяву проти вимог позивача заперечує та просить суд зобовязати позивача зробити розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи спільні протокольні рішення № 2125 від 13.11.2014, № 2126 від 13.11.2014, № 2306 від 10.12.2014, № 2307 від 10.12.2014, № 183 від 22.01.2015, № 184 від 22.01.2015, № 222 від 05.02.2015, № 223 від 05.02.2015, № 470 від 04.03.2015, № 471 від 04.03.2015. Крім того, у відзиві на позов відповідач просить суд зменшити розмір нарахованої пені на 80%, на підтвердження тяжкого фінансового становища підприємства відповідачем були подані для долучення до матеріалів справи документи фінансової звітності підприємства.

Представником позивача були подані заперечення на відзив, у яких представник наголошує, що укладання між сторонами спільних протокольних рішень жодним чином не змінило умови та строки оплати відповідачем за отриманий природний газ відповідно до умов договору № 1644/14-ТЕ-29 від 21.11.2013. Також у представник позивача заперечує проти зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки це спричинить надмірні збитки позивачеві.

Протягом розгляду справи відповідачем надавались додаткові документи та пояснення стосовно заперечень проти позовних вимог. Зокрема, у своїх поясненнях відповідач навів контррозрахунок сум, які мають бути стягнуті з нього у разі задоволення позовних вимог.

У доповненнях до відзиву № 412 від 06.12.2016, поданих відповідачем до суду, відповідач додатково зазначає, що сам позивач порушив договірні зобовязання стосовно направлення на адресу відповідача підписаних актів приймання-передачі природного газу, які є підставою для проведення розрахунків.

У судове засідання 07.12.2016 представник позивача не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2013 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (позивачем у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловодпостач» (відповідачем у справі) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 1644/14-ТЕ-29, за умовами якого позивач передав у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 1.2 розділу 1 договору (у редакції додаткової угоди № 2 від 25.04.2014) газ, що продається за цим договором, використовується покупцем (відповідачем у справі) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до пункту 6.1 укладеного договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» збитки теплоенергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Розрахунки за газ проводяться, як в порядку, визначеному договором, так і в порядку, визначеному спеціальними нормативними актами. Таким нормативним актом є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету та надання пільг, субсидій та компенсацій».

У відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 між сторонами у справі були підписані спільні протокольні рішення, відповідно до яких встановлено порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами.

Так, спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2125 та № 2126 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 13.11.2014 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумах 1575,00 грн. та 145556,00грн. за жовтень та листопад 2014 року, ТОВ «Тепловодпостач» (Сторона №3) перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2014 року згідно з договором від 23.11.2013 №1644/14-ТЕ-29.

Відповідачем були надані до казначейської служби платіжні доручення № 590 та № 591 від 18.11.2014 на перерахування на рахунок позивача 145556,00 грн. та 1575,00 грн. відповідно. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ТОВ «Тепловодпостач», кошти в загальній сумі 147131,00 грн. 18.11.2014 були перераховані позивачу вищезазначеними платіжними дорученнями.

Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2306 та № 2307 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 10.12.2014 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумах 1931,00 грн. та 176808,00грн. за листопад та грудень 2014 року, ТОВ «Тепловодпостач» (Сторона №3) перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2014 року згідно з договором від 23.11.2013 №1644/14-ТЕ-29.

Відповідачем були надані до казначейської служби платіжні доручення № 648 та № 649 від 15.12.2014 на перерахування на рахунок позивача 176808,00 грн. та 1931,00 грн. відповідно. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ТОВ «Тепловодпостач», кошти в загальній сумі 178739,00 грн. 15.12.2014 були перераховані позивачу вищезазначеними платіжними дорученнями.

Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 183 та № 184 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 22.01.2015 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумах 8730,00 грн. та 452194,00грн. за грудень 2014 року та січень 2015 року, ТОВ «Тепловодпостач» (Сторона №3) перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2014 року згідно з договором від 23.11.2013 №1644/14-ТЕ-29.

Відповідачем було надане до казначейської служби платіжне доручення № 44 від 26.01.2015 на перерахування на рахунок позивача 452194,00 грн. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ТОВ «Тепловодпостач», кошти в загальній сумі 452194,00 грн. 26.01.2015 були перераховані позивачу вищезазначеним платіжним дорученням.

Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 222 та № 223 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 05.02.2015 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумах 467120,00 грн. та 2000,00грн. за січень та лютий 2015 року, ТОВ «Тепловодпостач» (Сторона №3) перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2014 року згідно з договором від 23.11.2013 №1644/14-ТЕ-29.

Відповідачем були надані до казначейської служби платіжні доручення № 76 та № 77 від 11.02.2015 на перерахування на рахунок позивача 467120,00 грн. та 2000,00 грн. відповідно. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ТОВ «Тепловодпостач», кошти в загальній сумі 467120,00 грн. 11.02.2015 були перераховані позивачу вищезазначеними платіжними дорученнями.

Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 470 та № 471 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 04.03.2015 сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (Сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумах 3356,00 грн. та 310437,00 грн. за лютий та березень 2015 року, ТОВ «Тепловодпостач» (Сторона №3) перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за природний газ 2014 року згідно з договором від 23.11.2013 №1644/14-ТЕ-29.

Відповідачем були надані до казначейської служби платіжні доручення № 119 та № 118 від 10.03.2015 на перерахування на рахунок позивача 3356,00 грн. та 310437,00 грн. відповідно. Після надходження від Сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ТОВ «Тепловодпостач», кошти в загальній сумі 313793,00 грн. 10.03.2015 були перераховані позивачу вищезазначеними платіжними дорученнями.

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Позивач у поданому до суду розрахунку позовних вимог зазначав, що відповідач не має заборгованості по оплаті за придбаний природний газ, однак несвоєчасна оплата за нього призвела до нарахування відповідачу 287590,56 грн. пені, 55425,78 грн. 3% річних та 693837,84 грн. інфляційних збитків.

Відповідач, не погоджуючись із розміром нарахованих позивачем санкцій, у свою чергу, надав суду контррозрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних збитків до договору № 1644/14-ТЕ-29 від 21.11.2013 та вважає правомірним нарахування 60954,39 грн. пені, 21629,28 грн. 3% річних та 209791,32 грн. інфляційних збитків.

27.09.2016 представник позивача подав для долучення до матеріалів справи уточнений розрахунок позовних вимог з урахуванням наданих відповідачем заперечень стосовно укладання між сторонами спільних протокольних рішень про організацію взаємних розрахунків за природний газ та теплопостачання, з якого вбачається, що за відповідачем налічується заборгованість за придбаний природний газ у сумі 283492,97 грн., у той час як при поданні позову до суду позивач зазначав про відсутність заборгованості відповідача.

Присутній у судових засіданнях представник позивача виявлену розбіжність пояснював технічною помилкою при складанні розрахунку, однак будь-яких додаткових уточнень до наданого розрахунку штрафних санкцій суду не подав, більш того, представник позивача без повідомлення причин не прибув у судове засідання 07.12.2016.

Суд, дослідивши всі обставини справи дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач повністю погасив заборгованість з поставленого природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №1644/14-ТЕ-29 від 21.11.2013 перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Частиною 4 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Умовами договору купівлю-продаж природного газу №1644/14-ТЕ-29 від 23.11.2013 сторони узгодили та встановили умови та порядок передачі газу та порядок та умови проведення розрахунків.

Так, пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно пункту 3.4. договору від 23.11.2013, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У відповідності до пункту 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Отже, сторони погодили порядок проведення розрахунків, відповідно до якого відповідач не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, має надати позивачу належно оформлений акт приймання-передачі, а позивач не пізніше 8-го числа повинен повернути відповідачу один примірник оригіналу акта приймання передачі.

Тобто за умови повернення акту, відповідач (до 14-го числа включно) мав здійснити остаточний розрахунок за фактично переданий газ.

Прострочення виконання зобов'язання починається з наступного дня після повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі природного газу, оскільки такий розрахунок відповідач мав здійснити на підставі первинних документів, в даному випадку актів приймання-передачі.

Відповідач направив позивачу супровідні листи та акти за січень-квітень 2014 року та жовтень-грудень 2014 року включно.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів, які підтверджують факт своєчасного повернення відповідачу актів приймання-передачі природного газу за договором (звіряння обсягів переданого газу), таким чином позивач відмовився прийняти належне виконання.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 названого Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач довів той факт, що невиконання ним грошового зобов'язання у строки, встановлені договором, мало місце через прострочення кредитора - позивача, оскільки останнім не вчинено дій, визначених договором не повернуто у передбачені договором строки підписані та скріплені печатками акти приймання-передачі, чим не виконані зобов'язання, встановлені договором.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Повне рішення складено 12.12.2016.

Головуючий суддя Ю.А.Джепа

Суддя Л.А.Костенко

Суддя О.Ю.Резніченко