РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016Справа №910/19521/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА СИСТЕМА"

про стягнення 25 000,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Ковриженко С.О. (довіреність № 805 від 07.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА СИСТЕМА" (відповідач) передоплати в розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором №68 від 06.03.2014 в частині виконання робіт, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 25000,00 грн. передоплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 порушено провадження по справі № 910/19521/16 та призначено її до розгляду на 22.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 розгляд справи №910/19521/16 відкладено на 08.12.2016.

07.12.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по суті позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 08.12.2016 надав пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 08.12.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №712.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи вищенаведене, оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 08.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА СИСТЕМА" (виконавець, відповідач) було укладено договір № 68 (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець забезпечує: проектування зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж на реконструйованому об'єкті за адресою: м. Київ, пр. Червонозоряний, 52, а також підготовку виконавчої документації на проект водопровідних та каналізаційних мереж після реконструкції об'єкту (робочий проект), з наступним оформленням документації, достатньої для підписання договору на водопостачання та водовідведення. (далі - робота).

Строк виконання роботи підрядником починається не пізніше 3-х днів з моменту підписання договору та закінчується 31 грудня 2015 року (п. 1.2. договору у редакції додаткової угоди №1 від 11.12.2014).

Результатом виконаної роботи є розроблений, згідно технічних умов, проект зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж об'єкту вказаного в п. 1.1. цього договору, отримане технічне рішення по проекту, його погодження в усіх необхідних організаціях, експлуатаційних організаціях (п. 1.3.).

Замовник зобов'язаний у строк, що не перевищує 5 (п'ять) робочих днів після отримання від підрядника результату роботи, прийняти роботу за актом приймання-передачі виконаних робіт, а в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору - відмовитись від прийняття такої роботи та негайно мотивовано письмово заявити про них підряднику шляхом надіслання заяви факсимільним зв'язком за номером, вказаним в цьому договорі. Для перевірки робочого проекту замовник має право залучити експертні організації (п. 3.1.).

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3 договору визначено, що підрядник зобов'язаний якісно виконати роботу, визначену цим договором, власним силами та засобами, з додержанням вимог, що містяться у завданні на проектування.

В пункті 4.1. договору передбачено, що загальна ціна цього договору становить 50000,00 грн.

Розрахунки здійснюються наступним чином: замовник зобов'язаний сплатити попередаю оплату в розмірі 25 000,00 грн. протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору. Замовник зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок в розмірі 25 000,00 грн. протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п. 4.2.1., п. 4.2.2.).

На виконання умов договору, позивач 06.03.2014 перерахував відповідачу 25000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26032722 від 06.03.2014 з призначенням платежу: аванс 50% за проектув. зовн. водопров. та канал. мереж (Київ, Червонозор.) згідно дог. №68 від 06.03.2014.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем в порушення визначених договором строків не виконано визначену договором роботу з проектування зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж та підготовки виконавчої документації, у зв'язку із чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача передоплати у сумі 25000,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору №68 від 06.03.2014, суд дійшов висновку що зазначений договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов'язався в строк до 31 грудня 2015 року виконати позивачу роботи з проектування зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж на реконструйованому об'єкті за адресою: м. Київ, пр. Червонозоряний, 52, а також підготовку виконавчої документації на проект водопровідних та каналізаційних мереж після реконструкції об'єкту з наступним оформленням документації, достатньої для підписання договору на водопостачання та водовідведення, загальною вартістю 25 000,00 грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором позивачем було перераховано відповідачеві 25000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26032722 від 06.03.2014.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

В пункті 1.2. договору у редакції додаткової угоди №1 від 11.12.2014 сторони погодили, що строк виконання робіт закінчується 31 грудня 2015 року.

29.12.2015 та 15.02.2016 позивач направив на адресу відповідача лист вих. №12758/5/25-4 від 25.12.2015, в якому посилаючись на те, що станом на 25.12.2015 відповідачем жодних робіт не виконано та відсутня перспектива їх виконання в строк, що визначений договором, позивач заявив про повернення сплачених коштів у сумі 25000,00 грн.

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, визначених договором робіт не виконав. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем було належним чином доведено суду факт виконання умов договору щодо здійснення відповідачеві попередньої оплати в сумі 25000,00 грн.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження виконання робіт за договором у строки встановлені пунктом 1.2. договору.

Згідно і ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Частиною 2 статті 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Зі змісту статті 611 Цивільного кодексу України випливає, що відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Отже, враховуючи вищевикладене, у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків.

З огляду на вищенаведені норми законодавства та встановлений судом факт невиконання відповідачем зобов'язання щодо виконання робіт та у строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що витрати позивача у розмірі 25000,00 грн., що сплачені у вигляді передоплати по договору №68 від 06.03.2014 у даному випадку є збитками для позивача.

Наведені висновки суду узгоджуються із позицією Вищого господарського суду України у постановах від 15.04.2013 по справі №5023/4479/12, від 22.06.2012 по справі №8/464.

Враховуючи вищевстановлені обставини, вимога позивача про стягнення з відповідача 25000,00 грн. є правомірною та обґрунтованою, у зв'язку із чим підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА СИСТЕМА" передоплати в розмірі 25 000,00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНА СИСТЕМА" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46, ) передоплату у розмірі 25000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2016.

Суддя С.О. Турчин