ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2016 р.Справа № 916/2757/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ТК КРЕДИТ"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС"

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 28/09/2 від 28.09.2016 р.;

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "ТК КРЕДИТ" (далі ПАТ КБ "ТК КРЕДИТ"), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" про стягнення за Кредитним договором №522/1 від 27.09.2013р. заборгованості за кредитом в сумі 30 000 грн. 00 коп., заборгованості по процентах в сумі 14 327 грн. 87 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 75 426 грн. 24 коп. та пені за прострочення сплати процентів в сумі 432 грн. 83 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач про місце та час судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але, поштову кореспонденцію суду було повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі.

За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув матеріали справи та заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

27 вересня 2013р. між ПАТ КБ "ТК КРЕДИТ" (ОСОБА_1) та ТОВ "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №522/1 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі, на строк та на умовах, предбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Згідно з п.п.1.2-1.6 Кредитного договору сума кредиту: 300 000 грн. Строк користування кредитом: з 27 вересня 2013р. по 27 грудня 2013р. (включно). Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 19% річних. Комісія за перевірку документів та проведення розрахунків становить 500 грн., та сплачується Позичальником на рахунок №0980, Код Банку 322830, Код строком по 27 вересня 2013р. Цільове призначення кредиту: поповнення обігових коштів.

Строк дії договору з дня підписання його обома сторонами та до повного виконання ними своїх зобовязань (п.10.10 Кредитного договору).

Відповідно до п.2.1 та п.2.4 Кредитного договору для обліку розрахунків за кредитом відкривається позичковий рахунок №8501, для обліку нарахованих процентів за користування кредитом відкривається рахунок №8501 в АТ КБ "ТК КРЕДИТ", Код Банку 322830. Кредит надається після отримання від Позичальника заяви на отримання грошових коштів протягом 1 банківського дня.

Згідно з п.3.1 та п.3.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на дату їх сплати, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п.1.4 цього Договору, на суму загальної заборгованості за кредитом протягом усього строку наявності такої заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. При цьому день надання кредиту враховується, а день його повернення не враховується при нарахуванні процентів.Проценти нараховуються щомісяця на суму заборгованості за кредитом, що фактично надана Позичальнику і не повернена Банку протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці. Проценти за користування кредитними коштами підлягають сплаті Позичальником щомісячно до останнього робочого дня місяця, за який вони нараховані та в момент повного погашення кредиту.

За умовами пункту 4.1 Кредитного договору повернення кредиту здійснюється по 27 грудня 2013р. (включно).

ПАТ КБ "ТК КРЕДИТ" (ОСОБА_1) та ТОВ "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" (Позичальник) було укладено Додаткові договори №№1-11 до Кредитного договору №522/1 від 27.09.2013р., якими сторони домовилися п.1.3 та п.4.1 викласти в іншій редакції. Відповідно до останнього Додаткового договору №11 від 27.10.2015р. п.1.3 Кредитного договору викладено в наступній редакції: "Строк користування кредитом: по 27 січня 2015р. (включно)", п.4.1 Кредитного договору викладено: "Повернення Кредиту здійснюється по 27 січня 2016р. (включно)."

Позивач зазначає, що свої зобовязання за Кредитним договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту в сумі 300 000 грн. 00 коп. строком з 27.09.2013р. по 27.01.2016р. (включно), що підтверджується Меморіальним ордером №30/6132 від 27 вересня 2013р. Однак, віповідач свої зобовязання за Кредитним договором не виконав, кредит у строк по 27.01.2016р. не повернув, відсотки в повному обсязі не сплатив,у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2016р. виникла заборгованість за кредитом у розмірі 300 000 грн. 00 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 14 327 грн. 87 коп. за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р.

Згідно з п. 6.1 Кредитного договору у випадку ненадходження на рахунок Банку суми кредитних коштів, процентів за користування ним, комісії в строки, визначені у п.п. 1.3, 3.2, 4.1 та 8.2 цього Договору, Позичальник, незалежно від наявності його виниу невиконанні чи неналежному виконанні зобовязань за цим Договором, сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, щодіє на момент прострочення відповідного платежу від суми відповідного непогашенного платежу за кожний день прострочення. При цьому кількість днів року приймається рівною фактичній кількості днів у році.

За таких обставин, у звязку із наявними порушеннями відповідачем своїх зобовязань, позивач нарахував ТОВ "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 75 426 грн. 24 коп. за перод з 28.01.2016р. по 30.09.2016р., а також пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 432 грн. 83 коп. за період з 27.07.2016р. по 30.09.2016р.

В обґрунтування позову, позивач посилається на ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно якої, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За матеріалами справи, 27 вересня 2013р. між ПАТ КБ "ТК КРЕДИТ" (ОСОБА_1) та ТОВ "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №522/1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі, на строк та на умовах, предбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Згідно з п.п.1.2-1.6 Кредитного договору сума кредиту: 300 000 грн. Строк користування кредитом, з урахуванням Додаткового договору №11 до Кредитного договору №522/1 від 27.09.2013р., підписаного 27 жовтня 2015р. - по 27 січня 2015р. (включно) та повернення кредиту здійснюється по 27 січня 2016р. (включно). Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 19% річних. Цільове призначення кредиту: поповнення обігових коштів.

Згідно з п.3.1 та п.3.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на дату їх сплати, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п.1.4 цього Договору, на суму загальної заборгованості за кредитом протягом усього строку наявності такої заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. При цьому день надання кредиту враховується, а день його повернення не враховується при нарахуванні процентів.Проценти нараховуються щомісяця на суму заборгованості за кредитом, що фактично надана Позичальнику і не повернена Банку протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці. Проценти за користування кредитними коштами підлягають сплаті Позичальником щомісячно до останнього робочого дня місяця, за який вони нараховані та в момент повного погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується Меморіальним ордером №30/6132 від 27 вересня 2013р. Віповідач доказів належного виконання своїх зобовязань за Кредитним договором не надав, кредит у строк по 27.01.2016р. (включно) не повернув, відсотки в повному обсязі не сплатив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 300 000 грн. 00 коп. станом на 01.10.2016р. та заборгованість за відсотками у розмірі 14 327 грн. 87 коп. за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р.

Згідно з п. 6.1 Кредитного договору у випадку ненадходження на рахунок Банку суми кредитних коштів, процентів за користування ним, комісії в строки, визначені у п.п. 1.3, 3.2, 4.1 та 8.2 цього Договору, Позичальник, незалежно від наявності його виниу невиконанні чи неналежному виконанні зобовязань за цим Договором, сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, щодіє на момент прострочення відповідного платежу від суми відповідного непогашенного платежу за кожний день прострочення. При цьому кількість днів року приймається рівною фактичній кількості днів у році.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За таких обставин, у звязку із наявними порушеннями відповідачем своїх зобовязань, позивач правомірно нарахував ТОВ "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 75 426 грн. 24 коп. за період з 28.01.2016р. по 30.09.2016р., а також пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 432 грн. 83 коп. за період з 27.07.2016р. по 30.09.2016р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у справі доказів належного виконання своїх зобовязань перед ПАТ КБ "ТК КРЕДИТ" до матеріалів справи не надано.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ТК КРЕДИТ" цілком обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст.ст. 44. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ТК КРЕДИТ"

задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТ ВЕНЧЕР СОЛЮШЕНС" (65076, м.Одеса, вул. Генерала Петрова, буд.52, оф.151, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ТК КРЕДИТ" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) за Кредитним договором №522/1 від 27.09.2013р. заборгованість по кредиту у сумі 300 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками у сумі 14 327 грн. 87 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 75 426 грн. 24 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 432 грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 5 852 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 грудня 2016р.

Суддя Н.В. Рога