РІШЕННЯ

06 грудня 2016 року Справа № 913/1279/16

Провадження № 25/913/1279/16

Розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 78 885 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання помічник судді Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - юрисконсульт 1 категорії структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця", довіреність №2049 від 25.10.2016;

від відповідача: представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" про стягнення штрафу в сумі 78 885 грн. 00 коп.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 307 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України), статті 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у вагоні №56316441 за накладною №18876015 від 23.06.2016, вагоні №60032851 за накладною №48214589 від 02.06.2016 та вагоні №55618664 за накладною №48589725 від 17.06.2016.

Відповідач проти позову не заперечує, однак у відзиві № 12/126 від 02.12.2016 на позовну заяву, який був надісланий на електронну адресу суду, заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у п'ять разів.

В обґрунтування клопотання відповідач вказує, що його діями збитків і втрат позивачу не завдано. Підприємство перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв'язку із знаходженням в зоні проведення антитерористичної операції, що неодноразово призводило до зупинення виробничої діяльності. На теперішній час практично повністю припинено відвантаження товару споживачам, отримання обладнання необхідного для здійснення господарської діяльності, наявні збитки, крім того стосовно підприємства господарським судом Луганської області порушено справу про банкруцтво.

На підтвердження доводів відповідачем надані копія Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015, копія Звіту про фінансові результати за перше півріччя 2016 року, копія податкової декларація за перше півріччя 2016 року, копія сертифікату про настання обставин непереборної сили № 2758/05-4 від 01.09.2014, копія ухвали господарського суду Луганської області у справі № 21/52б від 24.02.2016 про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Дослідивши матеріали справи, подані докази в підтвердження заявлених вимог і заперечень проти них, вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" (ПРАТ "Краснодонвугілля" відповідач у справі) у червні 2016 року зі станції відправлення Краснодон Донецької залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за накладними № 48876015, №48214589, №48589725 відправило вантаж (концентрат вугільний) у вагонах № 56316441, №60032851, №55618664, одержувачем за накладною відповідачем зазначено ПАТ "Запоріжкокс".(а.с. 10-12)

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці здійснено контрольне переваження вагонів №56316441, №60032851, №55618664 на електронних вагонних вагах. За результатами такого переваження було визначено, що:

- за накладною №48876015 у вагоні №56316441 вказана маса вантажу 69 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 62 400 кг, що на 6 600 кг менше, ніж вказано у накладній;

- за накладною №48214589 у вагоні №60032851 вказана маса вантажу 70 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 64 700 кг, що на 5 300 кг менше, ніж вказано у накладній;

- за накладною №48589725 у вагоні №55618664 вказана маса вантажу 70 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 64 850 кг, що на 5 150 кг менше, ніж вказано у накладній.

По даному факту складено комерційні акти серії НА №001599/765 від 18.06.2016, серії НА №001547/696 від 02.06.2016, серії НА №001622/793 від 23.06.2016. Викладене також підтверджується випискою із книги зважувань вантажів на вагонних вагах. (а.с. 13-15, 29-30)

В комерційному акті серії НА №001599/765 від 18.06.2016 містяться відомості про те, що навантаження у вагоні №55618664 нижче рівня бортів на 20 см, шапкоподібне, ущільнене катком, навантаження над 1 і 7 люками з природними скосами, маркування не порушено, без виїмок та поглиблень, вагон в технічному відношенні справний, бездвірний, люки закриті, течі вантажу немає.

В комерційному акті серії НА №001547/696 від 02.06.2016 містяться відомості про те, що навантаження у вагоні №60032851 нижче рівня бортів на 10 см, шапкоподібне з природними скосами до торцевих та поздовжніх стінок вагона, поверхня вантажу укатана катком, маркування не порушено, без виїмок та поглиблень, вагон в технічному відношенні справний, бездвірний, люки закриті, течі вантажу немає.

В комерційному акті серії НА №001622/793 від 23.06.2016 містяться відомості про те, що навантаження у вагоні №56316441 нижче рівня бортів на 10 см, шапкоподібне, вантаж маркований катком, навантаження та маркування не порушено, без виїмок та поглиблень, вагон в технічному відношенні справний, бездвірний, люки закриті, течі вантажу немає.

За невірно зазначену в накладних масу вантажу позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф в сумі 78 885 грн. 00 коп., який просить стягнути з відповідача.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Спір між сторонами цієї справи виник з договору перевезення, у зв'язку з порушеннями, допущеними відповідачем при оформленні перевізних документів.

Правовідносини між сторонами, що пов'язані з перевезенням, регулюються Цивільним кодексом України (далі по тексту ЦК України); ГК України; Статутом залізниць України (далі по тексту Статут залізниць); Правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14.10.2014 № 513), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2014 за № 1395/26172 (далі по тексту Правила перевезення вантажів).

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць та Правилами оформлення перевізних документів, які є розділом 3 Правил перевезення вантажів, передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами перевезення вантажів може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (розділ 1 Правил перевезення вантажів), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі за текстом Правила № 861/5082), маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

У накладних №48876015, №48214589, №48589725 вказано спосіб визначення маси у вагонах №56316441, №60032851, №55618664 на електронних вагах; у графі "Відправник" вказано найменування відправника ПРАТ "Краснодонвугілля", тобто відповідача у справі.

Представники відправника у графі 55 накладних №48876015, №48214589, №48589725 своїм електронним цифровим підписом підтвердили правильність внесених у накладні відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів (розділ 1 Правил перевезення вантажів) вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (розділ 2 Правил перевезення вантажів), передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на електронних вагонних вагах (державна повірка яких проведена 11.05.2016 згідно технічного паспорту ваг, де зазначено про їх придатність до переваження), тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи підтверджено невідповідність маси вантажу у вагонах №56316441, №60032851, №55618664, що була зазначена відповідачем у перевізних документах фактичній масі вантажу.

Факт неправильного зазначення відправником вищевказаних відомостей засвідчено комерційними актами серії НА №001599/765 від 18.06.2016, серії НА №001547/696 від 02.06.2016, серії НА №001622/793 від 23.06.2016, які складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані уповноваженими на це посадовими особами.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту (п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагони №56316441, №60032851, №55618664 становить 5 259 грн. 00 коп. за кожний вагон, що зазначено у графі 39 накладних. З її розміру позивачем визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничних накладних маси вантажу, що складає 78 885,00 (5259,00 * 5 * 3).

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відправником вантажу згідно накладних №48876015, №48214589, №48589725 є ПРАТ "Краснодонвугілля", тобто відповідач у справі.

Відомості, внесені в накладні №48876015, №48214589, №48589725, підтверджено підписами представників відправника згідно п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Відповідно до 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт невірного зазначення відправником у залізничних накладних маси вантажу підтверджений матеріалами справи. Отже, вимоги позивача про застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення Правил оформлення перевізних документів є правомірними.

Вирішуючи питання по клопотанню відповідача про зменшення розміру штрафу, суд виходить з наступного.

Пункт 3 частини 1 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно частини 3 статті 551 ЦК України передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, частиною 1 статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм законодавства, зменшенню підлягають штрафні санкції, встановлені як за згодою сторін, так і законом.

Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладних), а відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги.

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, а також важкий фінансовий стан відповідача, який документально підтверджено, у зв'язку з чим є можливим застосування до правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Застосування положень п.3 ч.1 ст.83 ГПК України є правом суду, та застосовується ним виходячи з обставин справи та внутрішнього переконання суду щодо встановлення достатнього розміру неустойки, що підлягає стягненню.

Наведена процесуальна норма разом з нормою ч.3 ст.551 ЦК України застосовуються на розсуд суду першої інстанції, який розглядає спір, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим повністю, але вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 35 000 грн. 00 коп., у стягненні решти суми слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп.

У судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.49, 82, п.3 ч.1 ст.83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" про стягнення 78 885 грн. 00 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 54, ідентифікаційний код 32363486) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) штраф в сумі 35 000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 43 885 грн. 00 коп. відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повний текст рішення складено і підписано 12.12.2016.

Суддя Л.В. Іноземцева