ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2016 Справа № 904/8970/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "ЕЛЕГІЯ", м. Дніпро, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро, Дніпропетровська область

про стягнення у розмірі 4354 грн. 43 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, директор згідно наказу № 11 від 13.05.2015;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 25.10.2016;

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "ЕЛЕГІЯ" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Відповідач) про стягнення пені у розмірі 2 283,39 грн., та інфляційних втрат у розмірі 2 071,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №ПР/БМЕС-15542/НЮ від 14.08.2015 щодо своєчасного та повного розрахунку за поставлений товар.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що причиною невчасного виконання зобовязання за договором є реорганізація ДП «Придніпровська залізниця» у звязку з чим, в перехідний період утворення та початку діяльності ПАТ „Укрзалізниця було відсутнє належне фінансування договорів.

В судовому засіданні 07.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "ЕЛЕГІЯ" (далі - Постачальник) та Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - Покупець), правонаступником якого являється Відповідач, був укладений договір №ПР/БМЕС-15542/НЮ.

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом договору є поставка металопрокату згідно зі специфікацією №1 (додаток №1). Рік виготовлення 2015.

Найменування, кількість товару зазначені у специфікації №1 (додаток №1). Виробник товару: ПАТ "Євраз-ДМЗ" Україна (п.п. 1.2, 1.3 Договору).

Згідно з п. 4.1. договору, товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару.

Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами договору та вручення товарно-транспортної накладної, оформленою належним чином (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. договору, ціна постачальника на металопрокат визначається торгами.

Загальна сума договору складає 243 120,00грн. з урахуванням ПДВ 20% - 40 520,00грн. та зазначається у звіті про результати здійснення процедури торгів (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.6.1. договору, постачальник передає у власність покупцю товар, а покупець сплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені у специфікації №1 (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною, на умовах поставки на базу покупця DDP (Інкотермс у редакції 2010 року).

Згідно з п. 6.4 договору, покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 90 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання видаткової накладної обома сторонами договору, та вручення товарно-транспортної накладної, оформленої належним чином.

Термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2015 року (п. 15.1 договору).

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару (швелер №18 Марка сталі 09 Г2С L=6м, у кількості 3,500 т, на суму 50 400,00грн. з ПДВ; швелер №20 Марка сталі 3 СП L=6м, у кількості 1,968 т, на суму 29 323,20грн. з ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №Е-0000069 від 29.10.2015р., товарно-транспортною накладною №2910-1 від 29.10.2015р.

Для здійснення оплати, Позивачем виставлено на адресу Відповідача рахунок-фактуру №Е-141 від 28.10.2015 на суму 95 667,84 грн.

Відповідачем здійснено оплату за поставлений товару з порушенням строків встановлених п. 6.4 договору, а саме, повна оплата товару здійснена лише 29.04.16, що підтверджується наявним в матеріалах справи та підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 19.09.16.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 10.2 договору, покупець за даним договором несе таку відповідальність: у разі порушення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня.

В зв'язку з порушенням Відповідачем умов договору щодо строків здійснення оплати товару, позивачем здійснено нарахування пені за загальний період з 11.03.16 по 29.04.16 у розмірі 2 283,39 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, суд дійшов висновку, що виходячи з умов п. 6.4 договору, яким передбачено оплату протягом 90 банківських днів з дня отримання товару, прострочення оплати, враховуючи дату поставки 29.10.2015 року, слід обраховувати з 12.03.2016, а отже, за період прострочення з 12.03.16 по 29.04.16, розмір пені складає 2 237,72 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов'язання, розмір яких склав суму 2 071,04 грн.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що порушення Відповідачем умов договору щодо оплати поставленого товару є підставою для часткового задоволення вимог позивача, та стягнення на його користь 2 237,72 грн. - пені, 2 071,04 грн. - інфляційних втрат. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "ЕЛЕГІЯ" (49101, м. Дніпро, вул. Миколи Руденко, 35, ) 2 237,72 грн. - пені, 2071,04 грн. - інфляційних втрат, 1363,55 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.12.2016

Суддя ОСОБА_3