УХВАЛА

06.12.2016 справа № 910/12281/13

За заявою публічного акціонерного товариства "ДОК-3" (ідентифікаційний код 04012106)

в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект"

Козіна А.І.

Кавуніченко О.О.

за участю товариства з обмеженою відповідальністю "Деснянськпарксервіс"

комунального підприємства"Київський метрополітен"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

За заявою публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"

до публічного акціонерного товариства "ДОК-3" (ідентифікаційний код 04012106)

про визнання банкрутом

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника Степанов О.Ю. - ліквідатор боржника,

від відповідача 1 не з'явились,

від відповідача 2 Лавринович В.О. - предст. за дов.,

від відповідача 3 Кравцов С.В. - предст. за дов.,

Присутні: Ткаченко В.М. - предст. за дов. ТОВ "Промислово-інвестиційний союз"

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.07.13 порушено провадження у справі № 910/12281/13.

10.08.13 у газеті "Голос України" № 148 (5648) було здійснено публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 23.10.13 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду міста Києва від 11.09.14 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Степанова О.Ю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.15 затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 24.03.15 на загальну суму 43.062.498, 92 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.15 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 910/12281/13 та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 26.05.16.

18.04.16 від публічного акціонерного товариства "ДОК-3" (ідентифікаційний код 04012106) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю. надійшла заява про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/12281/13.

Враховуючи викладене вище, розгляд заяви призначено на 02.06.16.

31.05.16 від комунального підприємства "Київський метрополітен" надійшла заява про залучення учасником у розгляді заяви в межах справи № 910/12281/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.16 відкладено розгляд заяви на 30.06.16.

29.06.16 від представника Козіна А.І. надійшли письмові пояснення на заяву в межах справи № 910/12281/13.

29.06.16 від товариство з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект" надійшли письмові заперечення на заяву в межах справи № 910/12281/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.16 відкладено розгляд заяви на 26.07.16.

Судове засідання, призначене на 26.07.16, не відбулося.

Враховуючи викладене, розгляд заяви призначено на 16.08.16.

26.07.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про витребування доказів.

16.08.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.16 відкладено розгляд заяви на 20.09.16.

05.09.16 від Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 16.08.16.

19.09.16 від представника Козіна А.І. та Кавуніченко О.О. надійшли письмові пояснення на заяву в межах справи № 910/12281/13.

20.09.16 від представника Козіна А.І. та Кавуніченко О.О. надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.16 відкладено розгляд заяви на 13.10.16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.10.16 відкладено розгляд заяви на 15.11.16.

19.10.16 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М.Є. надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 13.10.16.

15.11.16 від представника Козіна А.І. та Кавуніченко О.О. надійшли письмові пояснення на заяву в межах справи № 910/12281/13.

06.12.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про залучення належних відповідачів та уточнення позовних вимог.

У судовому засіданні, розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "ДОК-3" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю. (надалі - заявник) про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/12281/13 та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

В поданій заяві заявник просить суд витребувати у відповідачів з чужого незаконного володіння нерухоме майно, а саме: заводоуправління, прибудови до будівлі (літера А) загальною площею 1.745,10 кв.м., будівлю механічного цеху (літера Є) загальною площею 392,4 кв.м., будівлю лісоцеху (літера Ь) загальною площею 1.975, 90 кв.м., які розташовані за адресою м. Київ. вул. Межигірська, 78 (надалі - майно).

На думку заявника майно вибуло з володіння боржника незаконно, оскільки колишнім головою правління публічного акціонерного товариства "ДОК-3" ОСОБА_8 було оформлено відмову від майна у вигляді листа № 01-10/15 від 15.03.10, яка згодом ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.16 у справі № 910/12281/13 була визнана недійсною.

На підтвердження своїх доводів заявник не надав суду жодних належних доказів, у зв'язку з чим останні були витребуванні судом.

Представники відповідачів, у судовому засіданні, надали суду відзиви, а також заперечення з додатковими поясненнями на заяву в межах справи № 910/12281/13, в яких зазначили про неможливість її задоволення, у зв'язку з її необґрунтованістю та просили суд відмовити в її задоволенні.

Також, заявником подано клопотання про залучення належних відповідачів та уточнення позовних вимог, яке не приймається судом, а заявлені ним додаткові вимоги відхиляються, оскільки вони не були заявлені при подачі позову до суду та за їх подачу не сплачено судовий збір в порядку та розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Оцінюючи подані заявником та відповідачами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин заяви в межах справи № 910/12281/13 в їх сукупності, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право власності набувається, відповідно до умов ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до правил, визначених ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, за умовами ст. 387 ЦК України має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне майно належить на праві приватної власності відповідачам, якими в свою чергу була відчужена частина майна третім особам, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до висновку експерта, який міститься в матеріалах справи, майно змінило свої ознаки, у зв'язку з чим не може бути повернено в тому вигляді, в якому воно перебувало у публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Також, слід зазначити наступне.

На думку заявника строк позовної давності щодо витребування майна з чужого незаконного володіння має відраховуватись з моменту призначення ліквідатора у справі, оскільки лише після такого призначення ліквідатором могли бути проаналізовані причини та обставини щодо вибуття із володіння належного банкруту майна.

Відповідно до ст. 256 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інте ресу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦКУ).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦКУ встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення ч. 3 ст. 267 ЦКУ, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.

Тобто цією нормою встановлені суб'єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв'язку з відсутністю відповідної заяви

Слід підкреслити, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду ліквідатором боржника із позовною заявою про витребування майна, визнання права власності тощо) не встановлено.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 13.01.16 у справі № 3-1157гс15 та Постанові Верховного Суду України від 19.08.14 у справі № 5013/492/12 і в силу статті 11128 ГПК України має враховуватись судами при застосуванні відповідних норм права.

Отже, слід вважати помилковим висновок заявника, що початок перебігу строку позовної давності є днем, коли саме ліквідатор у справі про банкрутство дізнався про обставини відчуження майна. Початок перебігу строку давності є днем, коли юридична особа - публічне акціонерне товариство "ДОК-3" довідалось або могла довідатись про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів заяви та вище викладеного, заявник з 2013 року був обізнаний в переході права власності на спірне майно, оскільки приймав участь у судових засіданнях та отримував відповідні рішення.

У зв'язку з викладеним, суд вважає задовольнити заяву відповідача 3 про застосування строків позовної давності, що тягне за собою відмову у задоволенні заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/12281/13.

Так, за приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення поданої заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/12281/13.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити публічному акціонерному товариству "ДОК-3" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю. в задоволенні заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 910/12281/13

2.Копію ухвали надіслати сторонам та голові комітету кредиторів.

Суддя М.В. Пасько