РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Справа № 5004/1671/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

заявника: представник не з'явився

кредитора ТОВ "Динеро-Капітал": представник ОСОБА_1

кредитора ПАТ "Промінвестбанк": представник ОСОБА_2

кредитора ПАТ "ПУМБ": представник ОСОБА_3

боржника: представник не з'явився

арбітражного керуючого: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" від 07.11.2016 р. на ухвалу господарського суду Волинської області від 02.11.16р. у справі № 5004/1671/12 (суддя Кравчук Антоніна Михайлівна)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Флавія"

до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Ковельсільмаш"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області у справі №5004/1671/12 від 02.11.16р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що кредитором - ОСОБА_4 акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" (далі по тексту судової постанови також - ПАТ "ПУМБ") - не наведено переконливих обставин, та, як наслідок не доведено та необґрунтовано, що договір поруки №ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011р. є припиненим.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 02.11.16р. у справі 5004/1671/12 та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що порука ПАТ Ковельсільмаш перед ТОВ Динеро-Капітал за Договором поруки №ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11,2011 р, припинилась на підставі:

- ч.1 ст. 559 ЦК України - у звязку зі зміною зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності;

- ч.4 ст.559 ЦК України - у звязку з тим, що кредитор не предявив вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання;

- ч.3 ст.14 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції до 19.01.2013 р.) - у звязку з погашенням вимог, оскільки вони не заявлені конкурсним кредитором у строк, встановлений законом для їх заявлення (тридцять днів від дня опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство).

Зокрема апелянт у апеляційній скарзі звертає увагу, що ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до п.1.3 Договору поруки, у випадку порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Ковальсько-пресове підприємство (далі по тексту судової постанови також - ТОВ «КПП») обовязків, що витікають з договору фінансового кредиту, ПАТ «Ковельсільмаш», солідарно із боржником, відповідає перед ТОВ «Динеро-Капітал», як солідарний боржник, в обсягах визначених Договором поруки.

Відповідно до п.3.2 Договору поруки, ПАТ «Ковельсільмаш» солідарно із ТОВ «КПП» відповідає за виконання боржником наступних зобовязань за договором фінансового кредиту: своєчасне повернення Кредитору отриманих Боржником кредитних коштів. Обсяг солідарної відповідальності Поручителя за Основним договором, встановлюється в розмірі 6 500 000 (шість мільйонів пятсот тисяч) грн. 00 коп. від суми заборгованості, на дату звернення Кредитора до Поручителя із вимогою щодо оплати замість Боржника, та може бути збільшений лише на умовах, визначених п.3.2.1 договору,

Відповідно до п. 3.2.1 договору, у випадку збільшення, на протязі строку дії Основного зобовязання, суми кредитних коштів, отриманих Боржником від Кредитора, обсяг солідарної відповідальності Поручителя збільшується не більш, ніж на 50% від суми визначеної п.3.2 договору, тобто до 9 750 000 грн. 00 коп.

Таким чином, Договором поруки встановлено, що навіть, за згодою поручитель, розмір його відповідальності за зобовязаннями ТОВ «КПП» за Договором фінансового кредиту не може перевищувати 9 750 000,00грн.

А Додатковою угодою від 25.02.2015 р. до Договору фінансового кредиту, сума кредиту була збільшена до 13 200 000 грн., а також було збільшено строк кредитування до 01.07.2015 р.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи про банкрутство ПАТ «Ковельсільмаш», зміни до Договору поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року щодо збільшення суми кредиту та збільшення строку кредитування не вносились.

На думку апелянта у цьому випадку волевиявлення та згода поручителя на зміну основного зобовязання та збільшення обсягу його відповідальності відсутні.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Покликається на правові висновки Верховного суду України.

В частині доводів апеляційної скарги щодо припинення поруки у звязку з не предявленням кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, апелянт покликається на наступне.

Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо в договорі поруки не встановлено строку припинення поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Пунктом 6.1 оспорюваного Договору поруки встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.15 р. або до припинення поруки.

Пунктом 6.2. Договору поруки, встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди Поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зазначені положення договору не можуть розглядатись як установлення строку дії поруки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 252 ЦК України.

За цих обставин, на думку апелянта, договором поруки не встановлений строк припинення поруки, у звязку з чим до правовідносин за договором поруки повинні застосовуватись положення ч.4 ст.559 ЦК України щодо припинення поруки у разі не пред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Договором фінансового кредиту встановлено строк повернення суми кредиту в повному обсязі, а саме до 30.09.12 р.

Таким чином, Договором фінансового кредиту встановлено строк виконання зобовязань позичальником, яке і є основним зобовязанням в розумінні статей 553 та 559 ЦКУ, і саме з моменту настання строку виконання основного зобовязання (настання строку повернення всієї суми кредиту) в повному обсязі, у кредитора виникає право на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Таким чином, зважаючи на те, що строк виконання основного зобовязання, а саме строк повернення всієї суми кредиту встановлено до 30.09.12р., то право кредитора на предявлення до поручителя вимоги про погашення заборгованості за Договором Фінансового кредиту сплив 29.03.2013 року.

ТОВ «Динеро-Капітал» предявлено вимогу Боржника лише в липні 2015 року, тобто вже після закінчення строку на предявлення вимоги (чи позову) до Боржника, як до поручителя.

Таким чином, порука за Договором поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року припинилась на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки ТОВ «Динеро-Капітал» пропущено 6-місячний строк на предявлення вимоги до Боржника, як поручителя.

У судовому засіданні представник апелянта - ПАТ "ПУМБ" - доводи апеляційної скарги підтримала, просить її задоволити з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник кредитора - ПАТ "Промінвестбанк" - в усному порядку апеляційну скаргу апелянта підтримала.

Кредитор - ТОВ «Динеро-Капітал» - (у відзиві на апеляційну скаргу) та представник в судовому засіданні (в усному порядку) заперечили доводи апеляційної скарги, звернувши увагу суду апеляційної інстанції на те, що апеляційна скарга ідентична заяві, яка була подана до суду першої інстанції. Суд першої інстанції надав оцінку доводам кредитора ПАТ "ПУМБ", відхилив їх, визнавши їх недоведеними належними та допустимими доказами, а відтак і необґрунтованими. До апеляційної скарги апелянт інших (належних та допустимих доказів) не надає. За таких обставин відсутні підстави для зміни чи скасування законної ухвали. Представник кредитора - ТОВ «Динеро-Капітал» - просить апеляційну скаргу ПАТ "ПУМБ" залишити без задоволення а оспорювану ухвалу від 02.11.16р. - без змін.

Від арбітражного керуючого ОСОБА_6 заперечення надійшло після розгляду апеляційної скарги та проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення.

Інших письмових заперечень чи письмових ґрунтовних пояснень на апеляційну скаргу від учасників у справі про банкрутство до Рівненського апеляційного господарського суду не надходило.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Волинської області від 02.11.16р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи №5004/1671/12, яка надійшла до Рівненського апеляційного господарського суду у повному обсязі разом із апеляційною скаргою, 2 січня 2013 року ухвалою господарського суду Волинської області №5004/1671/12 порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.01.2013р. визнано майнові вимоги ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "Флавія", м. Харків в розмірі 354449,56грн., зобовязано заявника в десятиденний строк подати до офіційних друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш", а примірник газети з опублікованим оголошенням подати суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 21.05.2013р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 15.10.2013 року введена процедура санації боржника - публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш".

Керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 (свідоцтво № 1022 від 30.05.2013р., адреса: м. Харків, пров. Лапатінський б. 2, кв. 17).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.05.2014р. схвалений /затверджений/ комітетом кредиторів /протокол № 3 від 16.05.2014р./ і представлений суду план санації публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш" затверджено зі строком санації до 30.06.2015року.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.09.2014р. здійснено заміну кредитора у справі про банкрутство ПАТ "Ковельсільмаш" (м. Ковель, вул. Варшавська 1, ) - публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) на товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІДЕА КАПІТАЛ" (м. Львів, вул. Сахарова, 43, ).

Постановою господарського суду від 21.07.2015 року процедуру санації публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш" та повноваження керуючого санацією ОСОБА_6 припинено, публічне акціонерне товариство "Ковельсільмаш" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 30.07.2015 року провадження у справі №5004/1671/12 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Флавія", м. Харків про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш", м. Ковель зупинено до розгляду Рівненським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПАТ "Перший Український ОСОБА_5 банк" на постанову господарського суду Волинської області від 21.07.2015 року та повернення матеріалів справи до господарського суду Волинської області.

Постановою ВГС України від 18.11.2015 року у справі № 5004/1671/12 касаційну скаргу ПАТ "Перший Український міжнародний банк" задоволено частково, постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року у справі № 5004/1671/12 в частині призначення арбітражного керуючого ОСОБА_6 ліквідатором ТОВ "Ковельсільмаш" скасовано та справу в цій частині передано на розгляд до господарського суду Волинської області.

У зв'язку із звільненням судді Слободяна П.Р., у провадженні якого перебувала дана судова справа, відповідно до п.п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Волинської області від 07.12.2015 року № 01-3/207 проведено автоматизований перерозподіл (повторний розподіл) справи № 5004/1671/12, де відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями від 07.12.2015 року визначено новий склад суду - головуючий суддя Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 14.12.2015 року справу № 5004/1671/12 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Флавія" до публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш" про банкрутство прийнято до розгляду.

02.03.2016 рок на адресу суду надійшла заява ПАТ "ПУМБ" № 61-05-117 від 01.03.2016 року про визнання договору поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року, укладеного між ПАТ "Ковельсільмаш" та ТОВ "Динеро-Капітал", припиненим, яка ухвалою суду від 09.03.2016 року призначена до розгляду в судовому засіданні 23.03.2016 року. Про те, у зв'язку із надходженням апеляційної скарги ПАТ "ПУМБ", провадження у справі № 5004/1671/12 судом першої інстанції не здійснювалося на час апеляційного провадження.

По суті розгляд заяви ПАТ "ПУМБ" про визнання договору поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року припиненим був розпочатий після того, як матеріали справи повернуті господарському суду Волинської області.

Ухвалою суду від 13.10.2016 року розгляд заяви ПАТ "ПУМБ" про визнання договору поруки припиненим призначено у судовому засіданні 02.11.2016 року.

Як вже зазначалося судом апеляційної інстанції вище у даній постанові, провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ковельсільмаш" здійснено 02.01.13р., у період, в який діяла редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до 19.01.13р.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону банкрутство у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI положення цього Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону про банкрутство здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (у тому числі питання призначення ліквідатора) визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури за його новою редакцією.

За змістом п.6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 19.01.13р.) кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Згідно п. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

ПАТ "ПУМБ" у заяві № 61-05-117 від 01.03.2016 року просить визнати договір поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року, укладений між ПАТ "Ковельсільмаш" та ТОВ "Динеро-Капітал", припиненим.

Заяву обґрунтовує тим, що порука за спірним договором припинилась у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності; не пред'явленням кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання; погашенням вимог на підставі ч.2 ст. 14 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи про банкрутство, ТОВ "Динеро-Капітал" звернувся до господарського суду Волинської області з заявою №187/464 від 21.09.2015 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 16 682 276 грн. 50 коп..

В обґрунтування заяви кредитор посилається на договір фінансового кредиту № ФК/06/12 від 05.06.2012 року зі змінами та доповненнями, договір фінансового кредиту № ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року зі змінами та доповненнями, договір поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року.

05.06.2012 року між ТОВ "Динеро-Капітал" та ПАТ "Ковельсільмаш" укладено договір фінансового кредиту № ФК/06/12, згідно умов якого, компанія передає позичальнику у власність на умовах платності, строковості, повернення грошові кошти в сумі 500 000 грн. 00 коп. Згідно п. 4.2 договору у випадку не повернення кредитних коштів у строк, передбачений договором, боржник сплачує за користування коштами річні відсотки із розрахунку 40% на рік.

28.10.2011 року між ТОВ "Динеро-Капітал" та ТОВ "Ковальсько-пресове підприємство" укладено договір фінансового кредиту № ФК/10/11-01, згідно якого компанія передає позичальнику у власність на умовах платності, строковості, повернення грошові кошти в сумі 6 500 000 грн. 00 коп. (том 11 а.с. 155-156).

25.02.2015 року між ТОВ "Динеро-Капітал" та ТОВ "Ковальсько-пресове підприємство" укладено додаткову угоду до договору фінансового кредиту № ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року, згідно умов якої товариство передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 13 200 000 грн. 00 коп.. Кінцевий строк повернення кредиту - 01.07.2015 року. (том 11, а.с. 157).

01.11.2011 року між ТОВ "Динеро-Капітал" та ПАТ "Ковельсільмаш" укладено договір поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11, згідно якого ПАТ "Ковельсільмаш" поручається перед кредитором за виконання ТОВ "Ковальсько-пресове підприємство" обов'язків боржника за договором фінансового кредиту №ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року, укладеного між ТОВ "Динеро-Капітал" та ТОВ "Ковальсько-пресове підприємство" (том 11, а.с. 153-154).

Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання.

Положеннями ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором поруки чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про її дію до повного припинення зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п.п.2.1, 3.2, 3.2.1, 6.1 під основним договором в договорі поруки сторони розуміють договір фінансового кредиту № ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року, укладений між ТОВ "Динеро-Капітал" та ТОВ "Ковельсько-пресове підприємство", за яким боржник зобов'язується повернути у власність кредитора отримані боржником кредитні кошті в сумі 6500000грн.00коп. Поручитель солідарно із боржником відповідає за виконання останнім зобов'язань за основним договором, своєчасне повернення отриманих боржником кредитних коштів. Обсяг солідарної відповідальності поручителя становить 6500000грн.00коп. від суми заборгованості, на дату звернення кредитора до поручителя із вимогою щодо оплати замість боржника, та може бути збільшений лише на умовах, визначених п.3.2.2 договору. У випадку збільшення на протязі строку дії основного договору суми кредитних коштів, отриманих боржником від кредитора, обсяг солідарної відповідальності поручителя збільшується не більш ніж на 50% від суми, визначеної п. 3.2 договору, до 9750000грн.00коп. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 року або до припинення поруки.

Твердження апелянта про припинення договору поруки внаслідок збільшення обсягів відповідальності поручителя спростовується тим, що умовами договору поруки сторони досягли домовленості щодо максимального розміру відповідальності боржника перед кредитором за виконання ТОВ "КПП" обов'язків за договором фінансового кредиту, а саме в розмірі не більш ніж 9750000грн.00коп. Тобто, згода на відповідне збільшення суми кредиту надана поручителем. ТОВ "Динеро-Капітал" нарахована лише сума основної заборгованості, без нарахування будь-яких штрафних санкцій, що не суперечить вимогам п. 3.2.2 договору.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Додатковою угодою від 25.02.2015 року до договору фінансового кредиту № ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року сторонами внесено зміни щодо строку дії договору, а саме встановлений строк повернення кредиту - до 01.07.2015 року.

Договір поруки діє до 31.12.2015 року або до припинення поруки.

02.07.2015 року ТОВ "Динеро-Капітал" на адресу ПАТ "Ковельсільмаш" направлено вимогу про сплату заборгованості за договором поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року на суму 9750 000 грн. 00 коп.

Таким чином, безпідставним є також твердження банку щодо припинення договору поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Твердження банку (ПАТ "ПУМБ") про встановлення кінцевого строку повернення кредиту 30.09.2012 року та право ТОВ "Динеро-Капітал" на звернення з майновими вимогами лише як конкурсного кредитора спростовується матеріалами справи.

Крім того, ухвалою суду від 02.03.2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Ковельсільмаш", згідно якого визнано поточні вимоги, зокрема, ТОВ "Динеро-Капітал" в сумі 16 682 276 грн. 50 коп. четверта черга, 2436 грн. 00 коп. перша черга, які ґрунтуються, на договорі поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року.

Згідно мотивувальної частини вказаної ухвали, заперечення ПАТ "ПУМБ" та посилання на ч. 1 ст. 599 ЦК України щодо припинення договору поруки, віднесення заявлених вимог до поточних відхилені судом.

Ухвала господарського суду Волинської області від 03.02.2016 року оскаржена ПАТ "ПУМБ" та залишена в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 року

Однією з основних засад судочинства, згідно із статтею 129 (ст.129-1 у новій редакції) Конституції України та ст.ст. 4-5, 115 ГПК України є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "ПУМБ" від 01.03.2016 року про визнання договору поруки №ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року припиненим.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд вважає, що доводи, викладені кредитором - ПАТ "ПУМБ" в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Разом з тим апеляційна скарга (останній розділ) містить посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального. При цьому порушенням норм матеріального права апелянт вважає ч.4 ст.559 ЦК України. Разом з тим і судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції застосовано вказану норму до даних правовідносин, досліджено у судових засіданнях, що Додатковою угодою від 25.02.2015 року до договору фінансового кредиту № ФК/10/11-01 від 28.10.2011 року сторонами внесено зміни щодо строку дії договору, а саме встановлений строк повернення кредиту - до 01.07.2015 року. За цим правочином договір поруки діє до 31.12.2015 року або до припинення поруки. Жодних доказів того, що такий правочин був оспорений у судовому порядку, а у подальшому визнаний недійсним, апелянтом ні місцевому господарському суду ні суду другої інстанції апелянтом не надано. У межах згаданого правочину 02.07.2015 року ТОВ "Динеро-Капітал" на адресу ПАТ "Ковельсільмаш" направлено вимогу про сплату заборгованості за договором поруки № ДК-КСМ-ДП-11-11 від 01.11.2011 року на суму 9750000грн.00коп.

Що ж стосується посилання апелянта на порушення господарським судом Волинської області норм ч.2 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 19.01.13р.), то воно є у даному випадку безпідставне, оскільки вона стосується повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, і жодного відношення не має до вимог заяви кредитора, яка була розглянута в порядку ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону після 19.01.13р.).

З приводу порушення принципів справедливості, змагальності неупередженості при прийнятті судового рішення (порушення норм процесуального права), то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу апелянта, що ухвалою господарського суду Волинської області від 02.03.2016р. визнано грошові вимоги, у тому числі товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" в сумі 27018971грн.84коп. - четверта черга, 3583грн.00коп. - перша черга; ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в сумі 3583грн.00коп. - перша черга, 724724грн.24коп. - шоста черга. Окремо внесені вимоги кредиторів, як такі, що погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення: ПАТ "Перший Український ОСОБА_5" в сумі 2980881грн.03коп.

Ухвала господарського суду Волинської області від 02.03.2016р. постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.16р. залишена без змін.

В касаційному порядку постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.16р. не переглядалася з причин порушення заявником касаційної скарги (ПАТ "ПУМБ") порядку сплати судового збору.

За змістом частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином ініціюючи та подаючи заяву про визнання договору поруки припиненим, не враховуючи письмових доказів, якими вже встановлено у судових актах, що набрали законної сили, обставини виникнення, наявності та визнання грошових вимог, апелянт повторно намагається їх оцінити (здійснити переоцінку доказів), при цьому помилково вважаючи, що суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята із врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" від 07.11.16р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 02 листопада 2016 року у справі №5004/1671/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №5004/1671/12 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.