"07" грудня 2016 р. Справа № 921/179/16-г/16
УХВАЛА

у складі: судді Хоми С.О.

Розглянувши: заяву № без номера від 22.11.2016 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область про прийняття додаткового рішення щодо достягнення з відповідача на користь позивача 1200 грн. 01 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

по справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47862

до відповідача: Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро", с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область, 47375

про: стягнення 63410 грн. 29 коп, в тому числі: 15606 грн. 86 коп. сума основного боргу за зобов'язанням та 47803 грн. 43 коп. штраф за порушення умов Договору № 7/2015 (з врахуванням Заяви № без номера від 16.05.2016 року про зменшення позовних вимог).

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Суть справи.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 30.05.2016 р. у справі №921/179/16-г/16 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область задоволено та стягнуто з Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро" с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область, 47375 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область: 15606 грн. 86 коп. суми основного боргу, 47803 грн. 43 коп. штрафу, 951 грн. 15 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

17.06.2016 року господарським судом Тернопільської області на виконання даного рішення видано наказ.

25.11.2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Тернопільської області з заявою № без номера від 22.11.2016 року про прийняття додаткового рішення, в якій зазначається, зокрема, що ФОП ОСОБА_1 за звернення до господарського суду Тернопільської області із позовом було сплачено 2151 грн. 16 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 150 від 16.03.2016 р., примірник якого було долучено позивачем до позовної заяви по даній справі; однак в резолютивній частині рішення господарського суду Тернопільської області від 30.05.2016 р. по справі №921/179/16-г/16 вказано стягнути з ДСП "Надзбруччя-Агро" на користь ФОП ОСОБА_1 лише 951 грн. 15 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат, зазначає, що на даний час не вирішено питання про повернення сплачених судових витрат, а саме 1200 грн. 01 коп. судового збору.

Неявка представників сторін не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового рішення саме в цьому судовому засіданні. Потреба у відкладенні розгляду заяви на іншу дату відсутня.

Відповідно до п. 3.9.1. вказаної Постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Суд, розглянувши заяву №без номера від 22.11.2016р. року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область про прийняття додаткового рішення, вважає її такою, що не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Так, пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн. 00 коп.

Позивач за подання позовної заяви, згідно платіжного доручення №150 від 16.03.2016р. сплатив судовий збір в розмірі 2151 грн. 16 коп.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги до 63410 грн. 29 коп. (суд прийняв зменшення позовних вимог).

Предметом судового розгляду у справі №921/179/16-6/16 з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог є вимога майнового характеру: стягнення заборгованості у розмірі 63 410 грн., 29 коп., за яку належить до сплати 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та становить 1378,00 грн., тобто мінімальний розмір заробітної плати.

Разом з тим, при прийнятті судового рішення від 30.05.2016р. судом було стягнуто з відповідача в користь позивача 951 грн. 15 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат, замість 1378 грн. Згідно ч. 1 ст. 89 ГПК України, суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Згідно ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до абз.1 п.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 р., з наступними змінами, прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо).

У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

Згідно абз. 4 п. 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р., господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 111-10 ГПК).

Відповідно до ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

В судовому рішенні від 30.05.2016р.судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат, оскільки в мотивувальній частині зазначено, що судові витрати покладаються на відповідача та суд при прийнятті рішення керується, зокрема ст.49 ГПК України, яка передбачає саме розподіл судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви № без номера від 22.11.2016 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. А тому, у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виносяться ухвала (стаття 86 ГПК).

Як зазначається в п. 5.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів. Про таке повернення зазначається, зокрема: в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Зайво сплачена сума судового збору складає 773 грн. 16 коп.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні Заяви № без номера від 22.11.2016 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47862, про прийняття додаткового рішення про достягнення з Відповідача - Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро", с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область на користь позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область 1200грн. 01коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат, відмовити.

Суддя С.О. Хома