ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р.Справа № 922/4002/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Харків
до Управління а соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації, смт. Борова
про стягнення 7.155,34 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1991 від 28.12.2015 року;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 06-26/2088 від 12.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 21.11.2016 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації про стягнення 6.736,12 грн. основного боргу; 309,86 грн. збитків від інфляції, 109,36 грн. 3% річних.

Свої вимоги щодо стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2016 р., позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов"язань за договором про відшкодування витрат на надання підприємством зв'язку пільг населенню від 05.01.2015 року № 18-25/21/23 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, наданих позивачем, в зв'язку з чим, окрім суми основного боргу нараховано інфляційні та три проценти річних, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. В якості правових підстав позову вказує на норми ст.ст. 509, 525-527, ст. 617 ЦК України, ст. 102 Бюджетного кодексу України, Постанову Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2015 р. №64), Постанову Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 р. №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (з послідуючими змінами і доповненнями).

Представник позивача у судовому засіданні 13.12.2016 року підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідач у судовому засіданні заперечує проти позовних вимог з підcтав викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 42565 від 12.12.2016 р.) та просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що прострочення розрахунків за надані послуги пільговим категоріям населення відбулося за відсутності вини відповідача. Так, механізм фінансування вищезазначених видатків визначений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ № 256 від 04.03.2002 р. Відповідач діяв у чіткій відповідності до чинного законодавства, керуючись ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік", бюджетним кодексом України та Порядком № 256 від 04.03.2002 р., здійснивши всі передбачені заходи з метою отримання субвенцій з державного бюджету та здійснення повного розрахунку з позивачем, проте кошти субвенції з державного бюджету України для погашення у повному обсязі заборгованості перед позивачем на рахунок відповідача до теперішнього часу не надійшли, що унеможливило здійснення розрахунків з позивачем. Крім того, відповідач як структурний підрозділ Борівської районної державної адміністрації, є неприбутковою організацією та фінансується з Державного бюджету України, а тому у разі ненадходження коштів субвенції з Державного бюджету України, відповідач не має своїх власних грошових надходжень та не в змозі здійснити сплату заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

05.01.2015 року між ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії (позивач) та Управлінням соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації (відповідач) було укладено Договір про відшкодування витрат на надання підприємством звязку пільг населенню № 18-25/21/23 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 17-18), відповідно до умов п. 1 якого, позивач (виконавець) зобов'язався надати послуги зв'язку визначеним пільговим категоріям громадян в межах сум, виділених бюджетом, а відповідач (платник) прийняв зобов'язання, відповідно до Порядку використання коштів, виділених та затверджених бюджетом, відшкодувати протягом 2015 року цільові витрати виконавця на надання телекомунікаційних послуг громадянам смт. Борова та Борівського району, які підпадають під дію вказаних законів.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року. (п.6.1. договору).

За змістом п. 3.2 зазначеного вище Договору, відповідач зобовязався до кінця місяця, наступного за звітним, узгоджувати та підписувати акти здачі - приймання наданих послуг, здійснювати перерахування коштів на відшкодування витрат за надані послуги на підставі форми «2-пільга» та акту здачі-приймання наданих послуг.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконував свої обов'язки за вищевказаним договором та надавав протягом 2015 року телекомунікаційні послуги громадянам смт. Борова та Борівського району, які підпадають під дію вказаних у п. 1.1. договору законів (акти звіряння розрахунків станом на 01.01.2016 року, а.с. 11-15).

Відповідач допустив порушення взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного відшкодування отриманих послуг, у зв'язку з чим станом на момент звернення із даним позовом до суду за період з січня 2015 року по 01.01.2016 року нього виникла заборгованість перед позивачем за послуги звязку, надані на пільгових умовах, в сумі 6.736,12 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256, затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок № 256), відповідно до п. 3 якого, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені позивачем внаслідок надання населенню смт. Борова та Борівського району Харківської області послуг зв'язку на пільгових умовах в порядку п. 3.2 укладеного між сторонами договору.

Виходячи з положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

При цьому, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування вказаних вище витрат, понесених позивачем та не може бути підставою для звільнення відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо відшкодування позивачу наданих пільговим категоріям населення послуг зв'язку не спростовано відповідачем та факт надання позивачем послуг підтверджується актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги та зведеним реєстром актів звіряння за телефонізацію та користування телефонами громадянами пільгових категорій станом на 01.01.2016, підписаним сторонами та завіреним їх печатками.

За таких обставин, враховуючи, що факти повідомлені позивачем, у відповідності до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, відповідачем не спростовані, відшкодування позивачу наданих протягом 2015 року послуг пільговим категоріям населення у повному обсязі відповідачем не здійснено, позов в частині стягнення 6.736,12 грн. основного боргу є обґрунтованим, правомірним та підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 на суму боргу було здійснено нарахування 3% річних у розмірі 109,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 309,86 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши представлений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи встановлення факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором № 18-25/21/23 від 05.01.2015 р., дійшов висновку про правомірність здійснених нарахувань, а тому, відповідно, вимоги позивача в цій частині визнані обґрунтованими та заявленими правомірно, у звязку з чим суд задовольняє позов в цій частині в повному обсязі.

При цьому, приймаючи таке рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яким у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, визначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №3-28гс12.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, які складаються у даному разі з витрат по сплаті 1.378,00 грн. судового, збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 20, 188, 193 ГК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 611, 629 ЦК України, ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації (63801, Харківської області, смт. Борова, вул. Партизанська, 3; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, р/р 4901 в ПАТ "Альфа-Банк" м. Київ, МФО 300346, ) - 6.736,12 грн. залишку невідшкодованої заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення; 309,86 грн. збитків від інфляції; 109,36 грн. - 3 % річних; 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

/справа № 922/4002/16/