УХВАЛА

30.11.2016Справа № 910/59/13

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на бездіяльність органу Державної виконавчої служби

у справі № 910/59/13

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.02.2013 р.

у третейській справі № 48/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали"

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестжитлобуд"

про звернення стягнення на предмет застави.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від скаржника (стягувача): не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

від ДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва була передана заява Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.02.2013 у третейській справі № 48/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестжитлобуд" про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2013 у справі № 910/59/13 вищевказану заяву задоволено, звернено стягнення на предмет застави за Договором застави майна №730/008-0к2с/3 (з майновим поручителем) від 6 березня 2008 року, а саме: обладнання цегельного заводу, згідно опису (Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору), заставною вартістю 5 026 000 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яке належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу № 07/4 від 9 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ "Техноінвест" та ТОВ "Городоцький завод "Будматеріали"; також звернено стягнення на предмет застави за Договором застави майна № 730/008- ОК2С/2 (з майновим поручителем) від 6 березня 2008 року, а саме: обладнання - свердловину водозапірну, заставною вартістю 34 000 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яка належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу № 07/4 від 12 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ "Техноінвест" та ТОВ "Городоцький завод "Будматеріали"; обладнання - водонапірну башту, заставною вартістю 31 300,00 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яка належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу№07/4 від 12 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ "Техноінвест" та ТОВ "Городоцький завод "Будматеріали", для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 730/008- ОК2С від 6 березня 2008 року в сумі 842 772 гривні 25 копійок, - шляхом продажу предметів застави на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації обладнання цегельного заводу, згідно опису (Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору) у сумі 502 600 гривень, свердловини водозапірної у сумі 34 000 гривень та водонапірної башти у сумі 31 300 гривень, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" третейський збір в сумі 8 827 гривень 72 копійки; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.

10.04.2013 господарським судом міста Києва видано відповідні накази по справі № 910/59/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2013 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" на ухвалу господарського суду м. Києва від 10.04.2013 у справі № 910/59/13 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 10.04.2013 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2013 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2013 року у справі № 910/59/13 - без змін.

29.09.2016 до господарського суду міста Києва представником Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" було подано скаргу на бездіяльність органу Державної виконавчої служби.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2016 розгляд скарги було призначено на 26.10.2016.

26.10.2016 представник скаржника у судове засідання з'явився.

26.10.2016 представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестжитлобуд" та Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції у судове засідання не з'явились.

Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2016 не виконав.

Враховуючи нез'явлення в судове засідання представника Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції та неподання Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції витребуваних документів, розгляд скарги було відкладено на 30.11.2016.

17.11.2016 до суду надійшло клопотання Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби (далі - ДВС) про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення по суті скарги.

У судове засідання представники учасників судового процесу не з'явились.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Проаналізувавши зміст скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у справі № 910/59/13, суд дійшов висновку про необхідність її відхилення, з огляду на наступне.

Скаржник зазначає суду про те, що ДВС майже півтора року не вчиняється жодних виконавчих дій з метою примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.04.2016 № 910/53/13.

Представник ДВС у своїх письмових поясненнях зазначає суду про те, що доводи, викладені у скарзі є безпідставними, так як державним виконавцем здійснюються всі виконавчі дії, у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пунктів 6 та 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (набрав чинності 05.10.2016) рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження (ВП № 37837913) було відкрито до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, то до даних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 та п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження (ВП № 37837913) з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.04.2013 у справі № 910/53/13.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У постанові про відкриття виконавчого провадження по наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2013 державним виконавцем було надано боржнику строк для добровільного виконання рішення третейського суду до 20.05.2013.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем 24.03.2014 був складений Акт опису та арешту майна боржника.

24.10.2014 матеріали виконавчого провадження (ВП № 37837913) були надіслані державним виконавцем В.о. начальнику УДВС Головного управління юстиції у Рівненській області для проведення подальших дій щодо реалізації описаного та арештованого майна.

В подальшому, 16.01.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій у зв'язку із поданням адміністративного позову про зобов'язання вчинення дій та визнання дій державного виконавця незаконними.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

ОСОБА_1 звернувся до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій. Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 позовну заяву залишено без руху. Строк на усунення недоліків позовної заяви надавався позивачу до 23 січня 2015. 29 січня 2015 на адресу суду повернувся невручений поштовий конверт з відміткою відділення поштового зв'язку "За закінченням терміну зберігання". Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 процесуальний строк, встановлений суддею для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015, продовжено до 10 лютого 2015, однак, до вказаного строку позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій було повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Частиною другою статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» надана можливість оскарження постанови державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій, проте стягувач не скористався таким правом, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

06.10.2016 Рівненським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області матеріали виконавчого провадження № 37837913 були скеровані для передачі майна на реалізацію.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що державним виконавцем не вчинялось жодних дій з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.04.2013 у справі № 910/59/13, а тому, доводи, викладені Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у його скарзі на бездіяльність органу Державної виконавчої служби, спростовуються наявними у справі матеріалами виконавчого провадження № 37837913.

Згідно з п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляну вищенаведене, доводи скаржника щодо бездіяльності органу Державної виконавчої служби є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а тому скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на бездіяльність органу Державної виконавчої служби відхилити.

Суддя О.В. Нечай