номер провадження справи 4/110/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 Справа № 908/2768/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, (08162, Київська область, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4-В)

до відповідача: Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району (72140, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка, вул. Перегудова, буд. 32-а)

про стягнення 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р. та 483 589, 07 грн. втрат від інфляції грошових коштів

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, довіреність №1 від 04.04.2016р.;

Від відповідача не з'явився.

19.10.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, смт. Чабани, Київська область з с. Новоолексіївка, Приморський район, Запорізька область про стягнення 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р., 543 712, 27 грн. пені, 197 440, 43 грн. штрафу, 315 400, 98 грн. 20% річних та 483 589, 07 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.10.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2768/16, справі присвоєно номер провадження 4/110/16, розгляд справи призначено на 21.11.2016 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. Ухвалою суду від 21.11.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 14.12.2016р.

В судовому засіданні 14.12.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

13.12.2016р. на електрону адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якій позивач зазначив, що після порушення провадження у справі Фермерське господарство «Лідер-Дем'янов Приморського району» зробило платіж у сумі 250 000 грн., від 17.11.2016 року, та платіж у сумі 250 000 грн. від 22.11.2016 року., що разом у сумі становить 500 000,00 грн. Враховуючи викладене, у зв'язку сплатою відповідачем 500 000,00 грн., позивач вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки №4/ПР від 04.02.2013 р., та 483 589,07 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

В судовому засіданні 14.12.2016р. представник позивача підтримав подану заяву про зменшення позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 ГПК України в цій частині, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Розглянувши заяву про зменшення позовних вимог, ухвалу суду від 19.10.2016р. про порушення провадження справи №908/2768/16 та матеріали справи №908/2768/16, суд дійшов висновку, що заява подана позивачем у відповідності до приписів ст. 22 ГПК України та п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, а тому приймається судом до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються вимоги про стягнення з Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, смт. Чабани 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р. та 483 589, 07 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, на підставі договору поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р., ст., ст. 526, 530 625 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка суму 527 006, 95грн. заборгованості та 483 589, 07 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р. та 483 589, 07 грн. втрат від інфляції грошових коштів визнав в повному обсязі, про що повідомив у заяві про визнання позовних вимог, яка надійшла на електронну адресу господарського суду Запорізької області 12.12.2016р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас (позивачем у справі) та Фермерським господарством Лідер-Дем'янов Приморського району (відповідачем у справі) був укладений договір поставки №4/ПР (надалі за текстом - Договір).

За умовами договору в терміни, визначені договором, позивач (Постачальник) зобовязався передати у власність відповідача (Покупця) продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а Покупець зобовязався прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором. (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що за цим договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних країн світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними та/або рахунками-фактурами, що є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.1 Договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного договору.

Додатком від 04.02.13 № 1 до договору сторони визначили, що загальна ціна товару за даним додатком складає 350920,00 грн. (п. 2 додатку № 1). Покупець сплачує Постачальнику 20% вартості Товару ,що складає 70184,00 грн. до 15червня 2013 року, решту 80% вартості Товару, що складає 280736,00 грн. сплатити до 15 жовтня 2013 року. (п. 3 додатку № 1).

Відповідно до п. 11.2. договору, договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін та діє до повних розрахунків.

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар передбачений умовами договору, відповідно до додатків № 1-9 до договору, та згідно видаткових накладних, а саме:- видаткової накладної № 234 від 04.02.2013 р. на суму 205 700, 00 грн.;

- видаткової накладної № 732 від 27.02.2013 р. на суму 21 140, 70 грн.;

- видаткової накладної № 2056 від 02.04.2013 р. на суму 7 114, 50 грн.;

- видаткової накладної № 2634 від 10.04.2013 р. на суму 73 840, 00 грн.;

- видаткової накладної № 2927 від 12.04.2013 р. на суму 176 230, 00 грн.;

- видаткової накладної № 5805 від 17.05.2013 р. на суму 165 879, 29 грн.;

- видаткової накладної № 7375 від 03.06.2013 р. на суму 72 668, 98 грн.;

- видаткової накладної № 7377 від 05.062013 р. на суму 80 890, 94 грн.;

- видаткової накладної № 7358 від 06.06.2013 р. на суму 129 510, 00 грн.;

- видаткової накладної № 7380 від 06.06.2013 р. на суму 75 083, 74 грн.;

- видаткової накладної № 7383 від 10.06.2013 р. на суму 140 276, 08 грн.;

- видаткової накладної № 8089 від 21.06.2013 р. на суму 11 620, 00 грн.;

- видаткової накладної № 8156 від 25.06.2013 р. на суму 3 099, 96 грн.;

- видаткової накладної № 9851 від 07.08.2013 р. на суму 10 000, 20 грн.

- видаткової накладної № 11129 від 02.10.2013 р. на суму 4 999, 92 грн., а всього на загальну суму 1 178 054,31 грн.

Всі зазначені видаткові накладні узгодженні між позивачем і відповідачем, мають підписи уповноважених осіб сторін та скріплені печатками підприємств. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням зазначеного, зобов'язання відповідача оплатити поставлену продукцію за спірний період не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать фактичні обставини справи, відповідачем на користь позивача згідно Договору поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р. за поставлений товар було перераховано 650 000, 00 грн.

Вказані суми зараховані Позивачем на погашення платежів у розмірі 20% за всіма додатками та на повне погашення заборгованості за додатком №2 від 04.02.2013 р.

Станом на 13.10.2016 р. сума неоплаченого Товару за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 року становить 527 006,95 грн.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 527 006, 95 грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р. визнав, про що повідомив у заяві про визнання позовних вимог, яка надійшла на електронну адресу господарського суду Запорізької області 12.12.2016р.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що уразі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, у звязку з чим прийняти рішення про задоволення позовної заяви про стягнення з Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, смт. Чабани 527 006, 95грн. заборгованості за договором поставки № 4/ПР від 04.02.2013 р.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Сума втрат від інфляції грошових коштів за прострочення виконання грошового зобовязання, згідно розрахунку позивача, становить 483 589, 07 грн., за період з листопада 2013р. по вересень 2016р. Розрахунок судом перевірений та визнаний таким, що виконаний вірно.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача втрат від інфляції грошових коштів підлягає задоволенню в сумі 483 589, 07 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Суд вважає за необхідне зазначити позивачу, що він має право звернутися до суду з клопотання про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 15 848, 31 грн., в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 47, 49, 75, 78, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, смт. Чабани до Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства Лідер-Дем'янов Приморського району (72140, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка, вул. Перегудова, буд. 32-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, (08162, Київська область, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4-В, ) 527 006 (п'ятсот двадцять сім тисяч шість) грн. 95 коп. заборгованості, 483 589 (чотириста вісімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 07 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 15 158 (п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 94 коп. судового збору. Видати наказ.

Суддя Н.Г.Зінченко

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 15 грудня 2016 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.