РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Справа №924/582/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Саврій В.А. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 07.07.2016 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Онікс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 06 вересня 2016 року у справі №924/582/16 (суддя Олійник Ю.П.)

за позовом Фермерського господарства "КОСВО"

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Онікс"

про стягнення 160 013,70 грн., з яких 107 255,65 грн. - основного боргу, 41 294,83 грн. - пені, 2 993,00 грн. - 3% річних, 8 470,22 грн. - інфляційних.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2016 року, рішенням господарського суду Хмельницької області було частково задоволено позов ФГ "КОСВО" до ТОВ "Агрофірма "Онікс" про стягнення 160013,70 грн., з яких 107255,65 грн. - основного боргу, 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних, 8470,22 грн. - інфляційних втрат та стягнуто з відповідача на користь позивача 107255,65 грн. - основного боргу, 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних, 7523,87 грн. - інфляційних втрат та 2386,01 грн. - судового збору. У решті позову відмовлено.

ТОВ "Агрофірма "Онікс" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ФГ "КОСВО", вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки відповідач не прострочив виконання зобовязання по оплаті виконаних робіт за Договором підряду №16/10-2015 від 16 жовтня 2015 року, оскільки за п.3.3. Договір діє до повного його виконання.

Судом нараховано штрафні санкції за період з 01 грудня 2015 року по 03 серпня 2016 року, проте термін дії договору - до 31 грудня 2015 року, таким чином, вважає, що навіть якщо і виникло прострочення виконання зобов'язань, то нарахування штрафних санкцій слід проводити з 01 січня 2016 року, а не з 01 грудня 2015 року.

ФГ "КОСВО" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки висновок відповідача про відсутність прострочення виконання зобов'язання за Договором підряду №16/10-2015 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Умови Договору були змінені Додатком №1 до нього від 31 жовтня 2015 року, де за п.2.2. Договору оплата за виконані роботи здійснюється не пізніше 30 листопада 2015 року.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання належним чином у відповідності до умов Договору, що підтверджується актами виконаних робіт №3 від 31 жовтня 2015 року та №4 від 05 грудня 2015 року, проте відповідач, взятих на себе зобовязань по оплаті не виконав.

31 жовтня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 16 листопада 2016 року.

16 листопада 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 07 грудня 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просить відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду Хмельницької області залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча і завчасно був проінформований про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

16 жовтня 2015 року, між ФГ "КОСВО", як підрядником, та ТОВ "Агрофірма "Онікс", як замовником, було укладено Договір підряду №16/10-2015, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання по виконанню з 16 жовтня по 31 грудня 2015 року сільськогосподарських робіт з дискування землі на площі орієнтовним обсягом не менше 524,5 га по ціні 450,00 грн. з ПДВ за 1,0 га., а замовник прийняти та оплатити виконані роботи. (а.с.8)

Згідно з п.2.2 Договору №16/10-2015, оплата за виконані роботи здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно з п.5.1 Договору №16/10-2015, прийняття-передача виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін.

31 жовтня 2015 року, між сторонами було укладено Додаток №1 до Договору №16/10-2015 підряду, згідно якого визначено обсяг робіт з дискування на площі 524,520 га та ціну у 375,00 грн. за 1 га, загальною вартістю робіт у 236 043,89 грн. з ПДВ. Цим Додатком також встановлено, що оплата за виконані роботи здійснюється не пізніше 30 листопада 2015 року. (а.с.9)

05 грудня 2015 року, між сторонами було укладено Додаток №2 до Договору №16/10-2015 підряду, згідно якого визначено обсяг робіт на площі 24,925 га по ціні 375,00 грн. за 1 га на загальну суму 11 211,55 грн. Додатком передбачено, що оплата за виконані роботи здійснюється не пізніше 31 грудня 2015 року. (а.с.13)

На виконання Договору №16/10-2015 підрядником, за актами виконання робіт (надання послуг) №3 від 31 жовтня 2015 року та №4 від 05 грудня 2015 року, було виконано роботи на площі 524,520 га та 24,925 га на загальну суму 247255,65 грн. (а.с.10-11, 14-15)

Відповідачем були прийняті проведені роботи та з 30 грудня 2015 року по 18 квітня 2016 року було частково проведено оплату за виконані позивачем роботи на загальну суму 140 000,00 грн. (а.с.19-20)

08 червня 2016 року, ФГ "КОСВО" звернулося до ТОВ "Агрофірма "Онікс" із претензією про сплату боргу у розмірі 107 255,65 грн., яка була залишена відповідачем без задоволення. (а.с.18)

24 червня 2016 року, ФГ "КОСВО" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до ТОВ "Агрофірма "Онікс" про стягнення 107 255,65 грн. - основного боргу, 36593,62 грн. - пені, 2570,71 грн. - 3% річних за невиконання грошового зобов'язання за Договором підряду №16/10-2015 від 16 жовтня 2015 року. (а.с.3-4)

03 серпня 2016 року, ухвалою господарського суду Хмельницької області, згідно ст. 22 ГПК України, прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути з відповідача 107255,65 грн. - основного боргу, 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних та 8470,22 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період з 01 грудня 2015 року по 03 серпня 2016 року. (а.с.37)

06 вересня 2016 року, рішенням господарського суду Хмельницької області було частково задоволено позов ФГ "КОСВО" до ТОВ "Агрофірма "Онікс" про стягнення 160013,70 грн., з яких 107255,65 грн. - основного боргу, 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних, 8470,22 грн. - інфляційних втрат та стягнуто з відповідача на користь позивача 107255,65 грн. - основного боргу, 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних, 7523,87 грн. - інфляційних втрат та 2386,01 грн. - судового збору. У решті позову відмовлено. (а.с.55)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, між ФГ "КОСВО" та ТОВ "Агрофірма "Онікс" було укладено Договір підряду №16/10-2015, з урахуванням додатків до нього, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання по виконанню з 16 жовтня по 31 грудня 2015 року сільськогосподарських робіт на площі 524,520 га 24,925 га за ціною 375,00 грн. з ПДВ за 1 га, загальною вартістю робіт на суму 247255,65 грн., а замовник прийняти та оплатити виконані роботи по площі 524,520 га не пізніше 30 листопада 2015 року, а по 24,925 га не пізніше - 31 грудня 2015 року. (а.с.8-9, 13)

Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач виконав свої зобовязання по договору і належним чином провів сільськогосподарські роботи на площі 524,520 га 24,925 га. на суму 247 255,65 грн. ОСОБА_1 роботи були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень і претензій про складено сторонами акти виконання робіт (надання послуг №3 та №4 від 31 жовтня та 05 грудня 2015 року, відповідно).

Відповідач свої зобовязання виконав не в повній мірі і прийнявши проведені роботи провів їх оплату з порушенням строків частково, сплативши позивачу кошти в сумі 140 000,00 грн., чим заборгував позивачу суму у розмірі 107255,65 грн.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених умов (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про підставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 107255,65 грн. заборгованості за Договором підряду №16/10-2015 від 16 жовтня 2015 року, та критично оцінює посилання відповідача, що строк виконання ним зобовязання по оплаті не настав, оскільки він чітко визначений Договором підряду №16/10-2015 та Додатками №1 і №2до нього.

Позивач, у своїй позовній заяві (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом) також просить стягнути з відповідача на його користь 41294,83 грн. - пені, 2993,00 грн. - 3% річних за період з 01 грудня 2015 року по 03 серпня 2016 року та 8470,22 грн. - інфляційних втрат, нарахованих з грудня 2015 року по червень 2016 року.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу приписів ст. 230 ГК України порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з п.6.1 договору у випадку прострочення оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховується на несплачену суму за весь час прострочення, суму інфляційних втрат за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" пеня обчислюється, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірно висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 41294,83 грн. - пені за період з 01 грудня 2015 року по 03 серпня 2016 року, нарахованої позивачем поперіодно, в межах річного строку позовної давності.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.п.4.1, 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року, сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат (а.с.31-32), апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 2993,00 грн. - 3% річних за період з 01 грудня 2015 року по 03 серпня 2016 року, та 7 523,87 грн. - інфляційних втрат, оскільки позивачем невірно застосовано індекс інфляції., тому позовні вимоги в частині стягнення 946,35 грн. - інфляційних не підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що нарахування штрафних санкцій слід проводити з 01 січня 2016 року, а не з 01 грудня 2015 року, тому що Договір підряду №16/10-2015 діє до 31 грудня 2015 року, колегією суддів оцінюється критично і відхиляються як безпідставні тому, оскільки Додатком №1 до даного Договору №16/10-2015 встановлено, що оплата за проведені позивачем роботи у розмірі 236043,89 грн. проводиться відповідачем до 30 листопада 2015 року.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.09.16 р. у справі №924/582/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Онікс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/582/16 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Мамченко Ю.А.