ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р.Справа № 922/3361/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 142 619,90 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Костіна Л.П., довіреність б/н від 24.10.2016 р.

відповідача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Томаш" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення основного боргу 118 121,53 грн., пені в розмірі 4 062,39 грн. та 20% штрафу в розмірі 20 435,98 грн. за договором поставки №123 від 02.01.2016 р. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Наполягає на тому, що спірні видаткові накладні підписані саме відповідачем.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити. Заперечує факт отримання товару на підставі спірних видаткових накладних. Наполягає на тому, що спірні видаткові накладні не підписував та взагалі не має штампу, відтиск якого міститься на спірних видаткових накладних.

Ухвалою суду від 05.12.2016 р. продовжено строк розгляду спору у даній справі на 15 днів, до 21.12.2016 р.

Ухвалою суду від 12.12.2016 р. відмовлено у клопотанні відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 12.12.2016 р. відмовлено у клопотанні відповідача про відвід судді Макаренко О.В.

У судових засіданнях було оголошено перерви: 25.10.2016 р. до 08.11.2016 р., 08.11.2016 р. - до 22.11.2016 р., 22.11.2016 р. - до 29.11.2016 р., 29.11.2016 р. до 05.12.2016 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

02.01.2016 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір поставки №123, відповідно до умов п. 1 якого позивач зобов'язався систематично поставляти і передавати у власність відповідача лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари, які мають придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи (згідно переліку, затвердженого Наказом МОЗ України) (далі - товар), а відповідач зобов'язався приймати товар і вчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.2. договору поставка товару може здійснюватися шляхом доставки за адресою, яку вказано відповідачем (на умовах DDP, згідно Правил ІНКОТЕРМС 2010), або на умовах самовивозу.

За умовами п. 2.3. договору формування асортименту і об'єму поставки здійснюється на підставі усного, письмового або в електронному виді замовлення відповідача. Позивач зобов'язаний розглянути замовлення і повідомити відповідача про прийняття замовлення, обсяг його виконання, термінах, цінах. Замовлення відповідач зберігається у позивача на протязі 3-х днів з моменту приймання товару.

Згідно з п. 2.4. договору передача товару від позивача відповідачеві здійснюється на підставі супровідних документів (накладної, акта). Підпис на супровідних документах матеріально відповідальної особи, яка одержала товар, засвідчується печаткою відповідача згідно довіреності на приймання та підписання накладних при прийманні товару.

Даний договір набирає чинності моменту його підписання і діє до 31.12.2017 р. (п. 7.3. договору).

Позивач у позові зазначив, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 119 946,04 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними за № 187052 від 01.07.2016 р. на суму 4 058,80 грн., № 187086 від 04.07.2016 р. на суму 1179,95 грн., № 187465 від 04.07.2016 р. на суму 233,06 грн., №187464 від 04.07.2016 р. на суму 2210,33 грн., № 190088 від 06.07.2016 р. на суму 882,79 грн., №190130 від 06.07.2016 р. на суму 3851,05 грн., №190131 від 06.07.2016 р. на суму 1149,43 грн., №190114 від 06.07.2016 р. на суму 121,10 грн., № 189798 від 06.07.2016 р. на суму 1145,24 грн., № 190129 від 06.07.2016 р. на суму 2965,25 грн., № 191219 від 07.07.2016 р. на суму2215,04 грн., №191220 від 07.07.2016 р. на суму 891,17 грн., №181192 від 07.07.2016 р. на суму 1836,02 грн., №191193 від 07.07.2016 р. на суму 199,61 грн., № 192163 від 08.07.2016 р. на суму 318,83 грн., № 192235 від 08.07.2016 р. на суму 127,42 грн., №192234 від 08.07.2016 р. на суму 4790,23 грн., №192162 від 08.07.2016 р. на суму 1760,90 грн., № 192333 від 08.07.2016 р. на суму 1297,81 грн., № 193508 від 08.07.2016 р. на суму 2187,28 грн., № 193574 від 08.07.2016 р. на суму 616,06 грн., № 193220 від 09.07.2016 р. на суму 3997,08 грн., № 193221 від 09.07.2016 р. на суму 363,50 грн., №193577 від 09.07.2016 р. на суму 2365,14 грн., № 193578 від 09.07.2016 р. на суму 151,81 грн., № 193856 від 11.07.2016 р. на суму 646,30 грн., № 193718 від 11.07.2016 р. на суму 120,06 грн., № 193717 від 11.07.2016 р. на суму 1618,40 грн., № 193855 від 11.07.2016 р. на суму 1687,52 грн., № 194039 від 11.07.2016 р. на суму 758,90 грн., № 193998 від 11.07.2016 р. на суму 4435,26 грн., №196581 від 134.07.2016 р. на суму 127,42 грн., №196580 від 13.07.2016 р. на суму 936,87 грн., №196583 від 13.07.2016 р. на суму 130,01 грн., №196582 від 13.07.2016 р. на суму 1546,31 грн., №196246 від 13.07.2016 р. на суму 2343,03 грн., № 196247 від 13.07.2016 р. на суму 799,84 грн., № 197827 від 18.08.2016 р. на суму 1396,25 грн., №197847 від 14.07.2016 р. на суму 1892,72 грн., № 197848 від 14.07.2016 р. на суму 370,57 грн., № 197828 від 14.07.2016 р. на суму 1787,27 грн., № 200103 від 15.07.2016 р. на суму 528,13 грн., № 200102 від 15.07.2016 р. на суму 860,69 грн., № 199148 від 15.07.2016 р. на суму 132,62 грн. № 199225 від 15.07.2016 р. на суму 1334,65 грн., № 199147 від 15.07.2016 р. на суму 210,65 грн., №199227 від 15.07.2016 р. на суму 763,09 грн., №200167 від 16.07.2016 р. на суму 6783,96 грн., № 200168 від 16.07.2016 р. на суму 642,97 грн., № 200162 від 16.07.2016 р. на суму 461,12 грн., № 200161 від 16.07.2016 р. на суму 2611,57 грн., № 200425 від 18.07.2016 р. на суму 272,90 грн., № 200377 від 18.07.2016 р. на суму 1307,92 грн., № 200376 від 18.07.2016 р. на суму 9094,70 грн., №200424 від 18.07.2016 р. на суму 2379,26 грн., № 204164 від21.07.2016 р. на суму 1013,94 грн., № 204195 від 21.07.2016 р. на суму 1021,63 грн., № 204198 від 21.07.2016 р. на суму 123,84 грн., № 204196 від 21.07.2016 р. на суму 161,23 грн., № 104167 від 21.07.2016 р. на суму 1054,52 грн., №206601 від 22.07.2016 р. на суму 164,77 грн., № 205713 від 22.07.2016 р. на суму 882,46 грн., № 205764 від 22.07.2016 р. на суму 128,06 грн., № 205760 від 22.07.2016 р. на суму 930,92 грн., № 205658 від 22.07.2016 р. на суму 1140,16 грн., №206600 від 22.07.2016 р. на суму 986,96 грн., № 206599 від 23.07.2016 р. на суму 981,03 грн., № 208673 від 26.07.2016 р. на суму 171,53 грн., № 208672 від 26.07.2016 р. на суму 2055,98 грн., № 208492 від 26.07.2016 р. на суму 204,82 грн., № 208491 від 26.07.2016 р. на суму 1990,83 грн., №209820 від 27.07.2016 р. на суму 711,40 грн., № 209822 від 27.07.2016 р. на суму 483,44 грн., № 209819 від 27.07.2016 р. на суму 900,91 грн., № 210978 від 28.07.2016 р. на суму 629,82 грн., № 210977 від 28.07.2016 р. на суму 2475,79 грн., № 212425 від 29.07.2016 р. на суму 1006,89 грн., № 212426 від 29.07.2016 р. на суму 171,48 грн., № 213284 від 29.07.2016 р. на суму 276,24 грн., №213263 від 29.07.2016 р. на суму 805,25 грн., № 213262 від 30.07.2016 р. на суму 1547,37 грн., № 213285 від 30.07.2016 р. на суму 573,05 грн., № 215332 від 02.08.2016 р. на суму 1516,77 грн., № 215203 від 02.08.2016 р. на суму 1083,38 грн., № 215202 від 02.08.2016 р. на суму 418,81 грн., № 215330 від 02.08.2016 р. на суму 415,55 грн., № 219674 від 06.08.2016 р. на суму 1628,28 грн., № 219703 від 06.08.2016 р. на суму 856,25 грн., № 225157 від 123.08.2016 р. на суму 524,26 грн., № 225158 від 12.08.2016 р. на суму 488,36 грн., №233404 від 20.08.2016 р. на суму 460,04 грн. та № 233408 від 20.08.2016 р. на суму 1064,16 грн. (далі - спірні видаткові накладні).

Відповідач, в свою чергу, не визнає факт отримання товару на підставі спірних видаткових накладних. Заперечує достовірність спірних видаткових накладних з посиланням на фальсифікацію підписів та відтисків штампу на цих накладних.

Дослідивши надані сторонами матеріали справи та проаналізувавши вищенаведені доводи відповідача, суд вважає їх хибними і такими, що суперечать приписам чинного законодавства та спростовуються наявними у справі матеріалами, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п. 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 р. № 1307, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.

Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначається в окремих рядках зокрема, такий обов'язковий реквізит як дата виписування податкової накладної.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У даному випадку позивач всі операції по поставці товару відповідачу, у тому числі за спірними накладними, зареєстрував відповідно до чинного законодавства України в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з реєстру податкових накладних (т. 1 а.с. 235-268).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський та фінансову звітність" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Оскільки регістри бухгалтерського обліку складаються та зберігаються позивачем на машинних носіях, останній надав до суду копії витягів з регістрів синтетичного (журнал ордер) та аналітичного обліку стосовно взаємовідносин з відповідачем за період з 01.01.2016 р. по 17.11.2016 р., а також копію оборотно-сальдової відомості по покупцю ФОП ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 270-290).

У повідомленні від 02.01.2016 р. вих. № 2 відповідач надав позивачеві зразок підпису матеріально-відповідальної особи ФОП ОСОБА_1, уповноваженої на здійснення прийому-передачі цінностей за договором поставки №123 від 02.01.2016 р., а також зразок відтиску штампу, печаток, яким матеріально-відповідальна особа ФОП ОСОБА_1 засвідчує свій підпис (т. 1 а.с. 133).

Зі змісту наданих позивачем копій спірних видаткових накладних (т. 1 а.с. 12-132), копій видаткових накладних за попередній період з 01.06.2016 р. по 01.07.2016 р. (т. 2 а.с. 43-87), а також копій товарно-транспортних накладних (т. 1 а.с. 201-234) вбачається підпис та відтиск штампу, які візуально є ідентичними зразку підпису та відбитку штампу, зазначеним у повідомлені відповідача від 02.01.2016 р. вих. № 2 (т. 1 а.с. 133).

Відповідач заперечує проти дійсності підпису на спірних видаткових накладних та стверджує про відсутність у нього штампу, відбиток якого міститься на цих накладних, але в той же час відповідач не заперечує ані проти дійсності підпису та відбитку штампу у повідомленні про зразки підписів від 02.01.2016 р. вих. №2 (т. 1 а.с. 133), ані проти дійсності підпису та відбитку штампу у видаткових накладних за попередній період з 01.06.2016 р. по 01.07.2016 р. (т. 2 а.с. 43-87), ані проти дійсності підпису та відбитку штампу на товарно-транспортних накладних (т. 1 а.с. 201-234).

З огляду на викладені обставини, суд вважає доводи відповідача про відсутність у нього штампу, відбиток якого міститься на спірних видаткових накладних, такими, що не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи суд зобов'язував відповідача надати для порівняння копії наявних у нього видаткових накладних, оформлених на підставі договору поставки №123 від 02.01.2016 р. Відповідач вимоги суду не виконав, копії витребуваних видаткових накладних до суду не надав, подавши лише копії реєстрів/накладних лікарських засобів, які надійшли до суб'єкта господарювання. Дані документи підписано лише з боку відповідача і є документами внутрішнього користування (т. 1 а.с. 2-41).

Крім того, відповідач не надав жодних доказів звернення відповідача до правоохоронних органів з відповідною заявою щодо фальсифікації спірних видаткових накладних та незаконного використання штампу відповідача.

Таким чином, доводи відповідача про фальсифікацію підписів та відтисків штампу на спірних видаткових накладних є необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вищевказані докази в їх сукупності підтверджують факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару за договором поставки №123 від 02.01.2016 р. на суму 119 946,04 грн. за спірними видатковими накладними.

Відповідно до п. 4.2. договору відповідач зобов'язаний прийняти й оплатити товар на умовах даного договору.

Згідно з пунктами 3.1.-3.3. договору загальна сума договору складається із суми всіх накладних за даним договором. Ціна товару, сума кожної поставки, відстрочка оплати поставленого товару і розмір націнки вказуються в накладних, які є невід'ємною частиною даного договору. Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку у формі платіжного доручення або в іншій формі, передбаченій чинним законодавством.

Так, у спірних видаткових накладних встановлено строк оплати - 35 днів з моменту одержання товару.

Позивач у письмових поясненнях (т. 2 а.с. 93) зазначив про те, що відповідач частково (на загальну суму 1 824,51 грн.) оплатив товар, поставлений на підставі спірної видаткової накладної № 187052 від 01.07.2016 р. на суму 4 058,80 грн. (т. 1 а.с. 12-13), що підтверджується копіями банківських виписок від 08.08.2016 р. на суму 900,00 грн. (частково товар за спірною видаткової накладної № 187052 від 01.07.2016 р. в сумі 334,51 грн.), від 09.08.2016 р. на суму 150,00 грн., від 11.08.2016 р. на суму 100,00 грн., від 12.08.2016 р. на суму 150,00 грн., від 23.08.2016 р. на суму 490,00 грн., від 25.08.2016 р. на суму 600,00 грн.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором поставки №123 від 02.01.2016 р. в розмірі 118 121,53 грн. (119 946,04 грн. - 1 824,51 грн. = 118 121,53 грн.), яка залишається непогашеною.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладені обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не сплачено і не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №123 від 02.01.2016 р. в розмірі 118 121,53 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 4 062,39 грн. та штрафу в розмірі 20 435,98 грн., суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п. 6.2. договору відповідач за даним договором крім відшкодування збитків несе таку відповідальність:

- за несплату вартості товару у встановлений термін нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення;

- за прострочення виконання грошового зобов'язання понад 30 днів від дати узгодженого терміну оплати, сплачує постачальнику 20% від загальної вартості несплаченого товару.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем штрафу в розмірі 20 435,98 грн., суд вважає позовні вимоги в цій частині обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, за результатами проведеного судом перерахунку суд визнає позовні вимоги про стягнення з відповідача пені такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 062,38 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 0,01 грн. в позові слід відмовити.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в розмірі 118 121,53 грн., пені в розмірі 4 062,38 грн. та штрафу в розмірі 20 435,98 грн., всього: 142 619,89 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 627, 628, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 48, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 380805) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" (юридична адреса: 61204, м. Харків, пр. Л. Свободи, буд. 46-в, кв. 79, фактична адреса: 61105, м. Харків, вул. Фонвізіна, буд. 18, , р/р 7548 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) основний борг в розмірі 118 121,53 грн., пеню в розмірі 4 062,38 грн., штраф в розмірі 20 435,98 грн. та судовий збір в розмірі 2 139,30 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 14.12.2016 р.

Суддя О.В. Макаренко