РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016Справа №910/9637/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант"

про відшкодування шкоди 38672,26 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Сергутін В.А. (за дов.)

В судовому засіданні 07.12.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди в сумі 38672,26 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" відповідно до договору страхування № 030348/4600/0000042 від 03.11.2015.

16.01.2016 в м. Київ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 (власник ОСОБА_3), транспортного засобу "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 38672,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2016 № 761/3314/16-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4 у зв'язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, згідно полісу НОМЕР_3 у ТДВ "СК "Альфа-Гарант".

Позивач звернувся до відповідача із заявою № 17115 від 11.03.2016 вих. № 1524 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідач відповіді на заяву не надав, суму вимоги не сплатив.

Ухвалою суду від 30.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9637/16, розгляд останньої призначено на 22.06.2016.

Від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

Через загальний відділ діловодства суду від відповідача 22.06.2016 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що його не було попереджено про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а тому він не був присутній при проведенні огляду. Відповідач самостійно склав ремонтну калькуляцію. Відповідно до якої вартість відновлювального ремонту становить 27941,95 грн. Відповідач заперечує проти визначення вартості відновлювального ремонту на підставі звіту № 03-25/06 від 25.06.2015 та наголошує, що ремонт транспортного засобу не здійснювався на СТО офіційного дилера.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2016 у справі №910/9637/16 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі.

15.08.2016 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз через загальний відділ діловодства суду надійшов лист щодо направлення матеріалів справи для проведення судової експертизи до Черкаського відділення КНІДСЕ.

До Господарського суду міста Києва 01.09.2016 від судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання разом з матеріалами справи № 910/9637/16, з якого вбачається, що для проведення призначеної судом автотоварознавчої експертизи у даній справі, експерту необхідні додаткові документи, перелік яких наведений у вказаному клопотанні. Експерт просить провести попередню оплату судової експертизи.

Ухвалою суду від 09.09.2016 провадження у справі поновлено, клопотання судового експерта розглянуто та задоволено, провадження у справі №910/9637/16 зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи.

22.11.2016 до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/9637/16 з долученим висновком експерта.

Ухвалою суду 24.11.2016 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.12.2016.

Представник позивача в судове засідання 07.12.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО № 030348/4600/0000042, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки "Рено" д.р.н. НОМЕР_1. Вигодонабувач - ОСОБА_3

16.01.2016 в м. Київ, по вул. Молдавській, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 (власник ОСОБА_3) та транспортного засобу "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (власник Управління забезпечення ОРС ЦЗ ДСНС).

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 13.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2016 № 761/3314/16-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" з заявою про подію та про виплату йому на рахунок страхового відшкодування (заява № 00184939 від 16.01.2016).

Згідно акту огляду транспортного засобу від 20.01.2016, ремонтної калькуляції № 54736/АК від 04.02.2016 складеної за допомогою системи Audatex, вартість матеріального збитку власнику "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, завданого в результаті ДТП, становить 41610,04 грн.

До матеріалів справи надано рахунок ФОП ОСОБА_5 від 12.02.2016 № ККК0002402/КСС00001249 на суму ремонту автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1 - 39992,17 грн.

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу № 54736 від 04.02.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 38427,83 грн.

Відповідач заперечив проти того, що вказаний звіт являється належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, в зв'язку з чим надав ремонтну калькуляцію № ЦВ/16/0191 від 21.06.2016, згідно якої вартість ремонту по франшизі становить 27941,95 грн. За клопотанням відповідача у справі було призначено судову експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи у господарській справі № 910/9637/16 від 18.11.2016 № 681/16-23 розмір відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу без урахування податку на додану вартість - автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 16.01.2016 на перехресті вул.. Молдавської та вул.. Довженка у м. Києві за участю автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2 становить 43924,90 грн.

Відповідно до страхового акту №00184939 від 20.02.2016 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 38672,26 грн. з урахуванням безумовної франшизи - 1319,91 грн. (39992,17 грн.-1319,91 грн=38672,26 грн.)

На підставі страхового акту №00184939 від 20.02.2016 позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 38672,26 грн. згідно платіжного доручення № 006535 від 24.02.2016 на рахунок ОСОБА_3

Тобто сума сплачена позивачем ОСОБА_3 за договором страхування становить 38672,26 грн., а вартість матеріального збитку пов'язаного з ремонтом автомобіля "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, визначена експертом становить 43924,90 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою № 17115 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої ДТП від 11.03.2016 № 1524. В якій просив сплатити страхове відшкодування у розмірі 38672,26 грн.

Відповідач надав відповідь № 3269 від 18.03.2016, в якій зазначив, що вина ОСОБА_4 не доведена у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для виплати позивачу відшкодування.

Позивач просить стягнути з відповідача половину суми виплаченого ним страхового відшкодування з вирахуванням франшизи у розмірі 38672,26 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним

законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченою ним сумою страхового відшкодування у розмірі 38672,26 грн. ( з вирахуванням франшизи).

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керували автомобілем "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_4, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфі-Гарант", на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3.

Згідно відповіді МТСБУ від 08.06.2016 №7/2-28/15835, договором (полісом) НОМЕР_3 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи за полісом НОМЕР_3 та наявність вини водія у спричиненні матеріального збитку і просив стягнути з відповідача 38672,26 грн.

Відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачеві) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені ним витрати, виходячи з вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як і визначено Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Слід відмітити, що якщо існує різниця між сумою відшкодування, визначеною Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та фактичним розміром збитків, то ця різниця має бути відшкодована особою, винною в їх заподіянні (винуватцем ДТП).

Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових транспортного засобу згідно висновку судового експерта є більшою, ніж сума сплачена позивачем страхувальнику. А тому підстав зменшувати суму визначеного позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 38672,26 грн. на коефіцієнт фізичного зносу у суду не має. Крім того, позивач реально поніс вказані витрати і він не обмежений у праві здійснювати перерахунок страхового відшкодування на рахунок страхувальника, а не на рахунок станції технічного обслуговування. Вказаний порядок розрахунків обумовлений сторонами договору страхування і на зобов'язання відповідача не впливають, оскільки податок на додану вартість до страхової виплати включений не був (підтверджено платіжним дорученням).

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 38672,26 грн. шляхом перерахування на рахунок страхувальника. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 38672,26 грн. Тому заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки "Рено" д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Судом встановлено, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 38672,26 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, 26, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 А, ) страхове відшкодування у розмірі 38672 (тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят два гривень 26 коп.) та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.12.2016

Суддя І.В.Усатенко