ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р.Справа № 922/3851/16

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Сальнікової Г.І.
при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, (м. Харків) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 (м. Чугуїв)
про стягнення коштів
за участю представників сторін:
позивача - Бородай К.П.(дов.№01-16юр/3218 від 25.04.2016 року);

відповідача - Сумцова Н.В. (дов.№4295 від 31.08.2016 року);

третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на свою користь заборгованість, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №14111, укладеним між АК "Харківобленерго" та Військовою частиною НОМЕР_1 від 29.04.2005 року. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 2034,72 грн., з яких 1864,68 грн. - сума пені, нарахована за період липень 2016 року; 170,40 - 3% річних за період липень 2016 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Військова частина НОМЕР_1 не виконав взяті на себе зобов`язання передбачені договором про постачання електричної енергії №14111 від 29.04.2005 року щодо своєчасної оплати за поставлену електричну енергію. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

05.12.2016 року до канцелярії суду (вх. №41425) від представника позивача клопотання, в якому представника позивача просить долучити до матеріалів справи оригінал поштової квитанції та опис вкладення у цінний лист, як доказ відправлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу третьої особи.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи оригіналу поштової квитанції та опису вкладення у цінний лист, вирішив за можливе задовольнити його.

12.12.2016 року до канцелярії суду (вх. №42363) від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про стан заборгованості відповідача перед постачальниками комунальних послуг.

Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи довідки про стан заборгованості відповідача перед постачальниками комунальних послуг, вирішив за можливе задовольнити його.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2016 просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.12.2016 просив суд визнати незадовільним майновий стан відповідача та зменшити розмір пені на 90%.

Представник 3-ї особи в судове засідання 12.12.2016 не з`явився, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

29.04.2005 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (Споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії №14111, у відповідності до умов якого Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Також, 05.01.2015 між Акціонерною компанією "Харківобленерго", Військовою частиною НОМЕР_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (Платник) укладена додаткова угода до Договору про постачання електричної енергії №14111 від 29.04.2005, за якою сторони змінили в п.п.4.4 та 4.5 додатка 2 до договору "Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник".

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди від 05.01.2015 року до Договору про постачання електричної енергії №14111 від 29.04.2005, змінено п. 4.2 Додатку № 2 до Договору, та викладено його в наступній редакції:

"Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індексу інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильника та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі перераховуються Платником на поточний рахунок Постачальника в термін 10 операційних днів після отримання Споживачем рахунку, акту звіряння, взаєморозрахунків або акту виконаних робіт".

Отже, відповідно до додаткової угоди від 05.01.2015 року оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії (у тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ здійснюється Платником (Відповідачем) протягом 10 операційних днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акта звіряння взаєморозрахунків.

Також п. 2 вищезазначеної додаткової угоди передбачено, що плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3 % річних, індекс інфляції, плата за надання Споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі перераховуються Платником на поточний рахунок Постачальника в термін 10 операційних днів після отримання Споживачем рахунку, акта звіряння взаєморозрахунків або акта виконаних робіт.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (Правила), Договір є основним документом, що визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 ("Правила"), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Зокрема, укладення Договору означає, що між компанією та Відповідачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до п. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Договору, п. 2.1.2. якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов`язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатка 1 "Договірні величини споживання" та додатка 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 2.2.5 Договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п. 5 Додатка 2 Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п. 5 Додатка 2 до Договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Зобов`язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України). Крім того, самим Договором, а саме п. 2.2.1, передбачено обов`язок Відповідача виконувати його умови.

Оплата обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п. 1 ст. 275 ГК України та п. 10.2 "Правил" є обов`язком відповідача як споживача електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, станом на 01.10.2015 року АК "Харківобленерго", як постачальник, виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі та здійснив в період за липень 2016 року відпуск електричної енергії споживачу у повному обсязі.

Проте, як зазначається позивачем, та, що не було спростовано відповідачем, останнім не були вчасно здійснені розрахунки за отриману електроенергію, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2016 року за період в період за липень 2016 року відповідач має перед АК "Харківобленерго" борг у розмірі 2034,72 грн., з яких:

- 1864,68 грн. - пеня нарахована в період за липень 2016 року;

- 170,40 грн. - 3% річних нараховані в період за липень 2016 року.

Сума пені нарахована відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР та п. 4.2.1 укладеного між сторонами Договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник при простроченні виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку 3 % річних нарахування за цим видом заборгованості проводилось на суму основного боргу (тарифна складова за спожиту електричну енергію та ПДВ 20%), яка на даний час не сплачена.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 1864,68 грн. пені та 170,40 грн. - 3% річних, у зв`язку з простроченням виконанням зобов`язання по оплаті електричної енергії, законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 83 п. 3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно Бюджетного кодексу України (БК України) бюджетна установа - орган, установа або організація, визначена Конституцією України, а також установа або організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету або місцевого бюджетів, бюджетні установи є неприбутковими (абзац шостий частини 1 статті 2 БК України).

Таким чином, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (Відповідач) є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України від 21.09.99 № 1076-ХІУ "Про господарську діяльність в Збройних Силах України", згідно якої квартирно- експлуатаційний відділ м. Харків як суб`єкт господарської діяльності за своїми зобов`язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов`язаннями військової частини (установи) несе Міністерство оборони України.

Відповідно ч. 4 ст. 48 БК України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

У зв`язку з тим, що на теперішній час склалася скрутна ситуація у Збройних силах України, всі кошти які є в наявності у Міністерстві оборони України спрямовані на підвищення обороноздатності країни, відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру пені на 90%, у відповідності до ст. 233 ГК, 83 ГПК України.

Розглянувши вказане клопотання, суд зважаючи на те, що прострочення відповідача сталося не з прямої вини відповідача та не завдало шкоди позивачу, але при цьому, розмір штрафних санкцій, нарахованих позивачем (1864,68 грн.) з урахуванням складного становища відповідача є значним. Стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій в повному розмірі значно ускладнить фінансовий стан відповідача, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити штрафні санкції на 50%.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені слід задовольнити частково в розмірі 932,34 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61; ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ; п/р НОМЕР_3 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 38085) пеню в розмірі 932,34 грн.; 3% річних в розмірі 170,40 грн.; 1378,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 932,34 грн. пені у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 15.12.2016 р.

Суддя Г.І. Сальнікова