УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.12.2016Справа № 910/22670/16
Cуддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурист-БП»

про визнання недійсним рішення та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурист-БП» про визнання недійсним рішення та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розглянувши зазначену позовну заяву з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає поверненню позивачу без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до абзаців другого та шостого п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Отже, належним доказом виконання позивачем обов'язку щодо направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів є опис вкладення у цінний лист, яким підтверджується направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем до позовної заяви долучено опис вкладення у цінний лист від 08.12.2016, з якого вбачається, що копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтурист-БП» на адресу: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 26, Б-2.

Однак, відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурист-БП» є: 01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 26, літ. В-2.

За таких обставин, опис вкладення у цінний лист від 08.12.2016 не може вважатися належним доказом направлення позивачем на адресу місцезнаходження відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України - у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені, оскільки відмітки про засвідчення копій не містять ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копію та відтиску печатки юридичної особи, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Не є доказом засвідчення ксерокопій документів належним чином, напис на пакеті документів "прошито та пронумеровано", оскільки даний напис свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не про засвідчення, що дані ксерокопії відповідають оригіналу свідчить напис, передбачений п.5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003).

Більше того, зазначені документи додані до позовної заяви у нечитабельних копіях.

Вищезазначені порушення є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів позивачу без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Звернути увагу позивача на те, що після усунення допущеного порушення, яке стало підставою повернення позовної заяви, він має право повторно звернутися з позовом до суду.

Суддя О.А. Грєхова