ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 911/3670/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз

до відповідача ОСОБА_1 університету державної податкової служби України

про стягнення 118302,54грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність 1-184 від 22.12.2015);

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Київоблгаз звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 університету державної податкової служби України про стягнення 118302,54грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання щодо оплати за надані послуги в лютому та березні 2016 року з розподілу природного газу в обємі 184 203 мі, що підтверджується актами надання послуг з транспортування природного газу .

Відповідач у справі ОСОБА_1 університет державної податкової служби України документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надав, представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з його великою завантаженістю та просив призначити розгляд справи з урахуванням його графіку роботи. Суд відмовив у задоволенні даної заяви, оскільки відповідач є юридичною особою, інтереси якої можуть представляти інші особи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з акту надання послуг з транспортування природного газу №12120286 від 29.02.2016 за лютий 2016 позивачем надано відповідачу послуги з розподілу природного газу в об'ємі 83501куб.м. (а.с. 7).

Згідно акту надання послуг з транспортування природного газу №12120286 від 31.03.2016 за березень 2016 позивачем надано відповідачу послуги з розподілу природного газу в об'ємі 100702куб.м. (а.с. 8).

Позивачем зазначено, що згідно постанови НКРЕКП №3171 від 29.12.2015 тариф на послуги розподілу природного газу з 01.01.2016 складає 642,24грн за 1000куб.м3, тому з розрахунку позивача заборгованість відповідача з оплати за надані послуги з розподілу природного газу за лютий та березень 2016 року становить 118 302,54грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити надані йому позивачем послуги, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обовязку, яка встановлена чинним законодавством.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував про виникнення між сторонами у справі договірних відносин з надання послуг, з чим погоджується суд з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При цьому, в силу ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, згідно ч. 4 ст.203 ЦК України, правочин (договір є правочином за змістом ч.2 ст.202 ЦК України) має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Між тим, згідно ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом; заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. При цьому, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Факт укладення сторонами договору надання послуг у усній формі підтверджується письмовими доказами актами надання послуг з транспортування природного газу № 12120286 від 29.02.2016 за лютий 2016 та №12120286 від 31.03.2016 за березень 2016.

Факт прийняття відповідних послуг підтверджується підписами на вищевказаних актах надання послуг з транспортування природного газу (а.с. 7-8).

Доказів у спростування відповідних фактів відповідач під час розгляду справи не надав.

Отже, зазначені накладні разом з відповідним рахунком підтверджують виникнення між сторонами господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Позивач звертався до відповідача з вимогою №KV 007-СЛ-6310-0916 від 27.09.2016 про оплату заборгованості в розмірі 118302,54грн (а.с.9), яка отримана відповідачем 03.10.2016 (а.с.10).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду документів на підтвердження сплати за надані послуги, вимоги позивача про стягнення з відповідача 118302,54грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме в розмірі 1774,54грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 університету державної податкової служби України на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз 118302,54грн основної заборгованості, 1774,54грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 09.12.2016

Суддя С.І. Чонгова