ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Справа № 923/1054/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк", м. Київ,

до відповідача-1: Приватного підприємства "ВКФ "РОСТ", м. Херсон

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон", м. Херсон

відповідача-3: Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус", м. Олешки, Херсонська область

про стягнення 2 742 022,11 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, уповн. представник, довіреність № 05-5/5 від 17.06.2016р.;

від відповідача-1 - не прибув;

від відповідача-2 - не прибув;

від відповідача-3 - ОСОБА_2, керівник, довідка з ЄДР

Обставини справи: справу порушено та розглянуто за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (позивач) до Приватного підприємства "ВКФ "РОСТ" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон" (відповідач-2), Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" (відповідач-3) з вимогами про стягнення з відповідача-1 та відповідача-3, як з солідарних боржників, а також, про стягнення з відповідача-2 та відповідача-3, як з солідарних боржників, 2 742 022,11 грн. заборгованості, з пенею, за договором від 29.08.2013р. № 23/13/290813 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, із змінами до цього договору, у зв'язку з невиконанням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за вказаним договором, відповідно, з відповідача-3 як з позичальника за цим договором, а з відповідача-1 та відповідача-2 як з поручителів за цим договором, на підставі договорів поруки від 29.08.2013р. № 23/13/290813/4 та від 27.01.2015р. № 23/13/290813/8.

Ухвалою суду від 22.11.2016р., за клопотанням відповідача-3, строк розгляду справи продовжено понад два місяці, відкладено розгляд справи на 08.12.2016р. та повторно витребувано від відповідачів документи, які необхідні для розгляду справи.

Всі відповідачі належним чином повідомлені судом про місце, дату, час розгляду справи. Зокрема, рекомендовані листи з ухвалою суду про порушення справи отримано 04.10.2016р., як відповідачем-1, так і відповідачем-2 (а.с.71-72), а надіслані цим відповідачам рекомендовані листи з іншими ухвалами суду у справі не поверталися до суду без вручення. Проте, в жодне з трьох судових засідань по розгляду справи представники відповідача-1 та відповідача-2 не прибули. Заяви або клопотання відповідача-1 та відповідача-2 щодо вказаних судових засідань не надходили.

Жоден з відповідачів не надав суду відзиву на позов. Про причини ненадання відзивів не повідомлено.

В судовому засіданні 08.12.2016р. керівник відповідача-3 вказав про відсутність у відповідача-3 суттєвих підстав для заперечень проти задоволення позову, подав суду письмове клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду терміном на три роки, у зв'язку з тяжким фінансовим станом відповідача-3, з документальним обґрунтуванням клопотання, а також, заявив усне клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду, з цих самих підстав (тяжкий фінансовий стан відповідача-3).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з вказаних у позовній заяві підстав.

Неявка представників відповідача-1 та відповідача-2 не унеможливлює розгляд справи. Розгляд справи за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2, при тому, що цих відповідачів належним чином повідомлено судом про місце, дату, час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідно до ст.75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Стосовно відповідача-1 та відповідача-2 справа розглядається в порядку ст.75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи, в судовому засіданні 08.12.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та керівника відповідача-3, суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 28.04.2016р. у справі №923/198/16, яке набрало законної сили, стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" солідарно з Приватного підприємства "ВКФ "РОСТ" та Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус", а також, солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон" та Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" 11 507 610,30 грн. заборгованості, з пенею, за договором від 29.08.2013р. № 23/13/290813 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, із змінами до цього договору, з яких 8 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом (неповернутого кредиту), 2 254 810,35 грн. заборгованості по нарахованих по 14.02.2016р. процентах за кредитом, а також, нарахованої по 14.02.2016р. 846 665,47 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 406 134,49 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом, та. окрім цього, стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" з Приватного підприємства "ВКФ "РОСТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон" та Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" по 57 538,05 грн. компенсації по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставин, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, крім встановлених рішеннями третейського суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням господарського суду від 28.04.2016р. у справі № 923/198/16 встановлено, зокрема, наступні факти:

- укладання 29.08.2013р. Багатогалузевим приватним підприємством "Бонус" (надалі відповідач-3) з Публічним акціонерне товариство "БМ Банк" (надалі позивач) договору № 23/13/290813 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії;

- укладання 27.01.2015р. позивачем та відповідачем-3 додаткового договору до вказаного від 29.08.2013р. договору № 23/13/290813 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, за яким останній викладено у новій редакції, за якою позивач зобов'язався надавати, а відповідач-3, в свою чергу, зобов'язався отримувати, належним чином використовувати (за цільовим призначенням - на ведення поточної діяльності, придбання обладнання АЗС, реконструкція та будівництво АЗС) та повертати, згідно вказаного у договорі графіку, кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, у гривні, з максимальним лімітом кредитування (кредитної лінії) 8 000 000,00 грн. та сплатою 20,00 % річних за користування кредитом в гривні, в період з 29.08.2013р. до 29.08.2016р., з нарахуванням процентів за користування кредитом за методом "факт/факт" для кредиту в гривні, на суму кредиту, що фактично надано позивачем відповідачеві-3 і яку не повернуто відповідачем-3 позивачеві (надалі - договір);

- належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором: шляхом надання на умовах договору відповідачеві-3, за його заявами, у загальній сумі 23 812 000,00 грн. кредиту;

- неналежного виконання відповідачем-3 своїх зобов'язань за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого в період до 15.02.2016р. у відповідача-3 утворилася та існує станом на 15.02.2016р. заборгованість у розмірі 8 000 000,00 грн. з повернення кредитних коштів та у розмірі 2254 810,35 грн. з сплати процентів за користування кредитом;

- укладання, з метою забезпечення виконання відповідачем-3 передбачених договором зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування цими коштами, між позивачем, відповідачем-3 та відповідачем-1 договору поруки від 29.08.2013р. № 23/13/290813/4, а також, між позивачем, відповідачем-3 та відповідачем-2 договору поруки від 27.01.2015р. № 23/13/290813/8, на умовах яких відповідач-1 та відповідач-2 поручилися перед позивачем за повне та своєчасне виконання відповідачем-3 передбачених договором зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування цими коштами, а також, відповідач-1, як і відповідач-2, зобов'язався, у випадку порушення відповідачем-3 таких зобов'язань, відповідати разом з відповідачем-3 перед позивачем як солідарні боржники.

- несплати за станом на 28.04.2016р. будь-яким з відповідачів у справі № 923/198/16, які є й відповідачами у справі № 923/1054/16, повністю або частково, заявлених до стягнення з 8 000 000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 2 254 810,35 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 846 665,47 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 406 134,49 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічні положення щодо підстав припинення зобов'язань містить у собі ст. 599 Цивільного кодексу України

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, та в якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. За ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних пені за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.1.1. договору (як у його первісній, так і у його новій редакціях) за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом відповідач-3 зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. При цьому, нарахування пені припиняється через 3 (три) роки від дня, коли відповідне зобов'язання (з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом) мало бути виконане.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання боржником свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно з ч. 1 та ч. 2. ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Станом на теперішній час відповідачем-3, позичальником за договором, або ж відповідачем-1 та відповідачем-2 (поручителями за вказаним договором) не сплачено а ні повністю, а ні частково 8 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом (неповернутого кредиту), 2 254 810,35 грн. заборгованості по нарахованих по 14.02.2016р. процентах за кредитом, які стягнуто на користь позивача (ПАТ "БМ Банк") рішенням господарського суду Херсонської області від 28.04.2016р. у справі № 923/198/16.

Доказів іншого відповідачами не надано суду при розгляді справи № 923/1054/16.

За користування отриманими від позивача, на умовах договору, кредитними коштами в період з 15.02.2016р. по 11.09.2016р. позивачем нараховані відповідачеві-3 проценти у сумі 918 032,79 грн. за користування кредитом. Нарахування вказаних процентів відповідає положенням договору та закону (ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України, ст.ст. 599, 1054 Цивільного кодексу України) стосовно виконання договірних зобов'язань та їх припинення.

Також, за неналежне виконання відповідачем-3 своїх зобов'язань за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позивач нарахував за період з 15.02.2016р. по 11.09.2016р. пеню у загальній сумі 1 269 721,86 грн. за несвоєчасне повернення кредиту та пеню у загальній сумі 554 267,46 грн., у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом.

Відповідні розрахунки процентів за кредитом та пені (а.с.45-46) судом перевірено.

Жоден з відповідачів не надав заперечень щодо нарахування позивачем вказаних процентів у сумі 918 032,79 грн. та пені у загальній сумі 1 823 989,32 грн.

Станом на час розгляду справи договір від 29.08.2013р. № 23/13/290813 між позивачем та відповідачем-3, а також, договори поруки від 29.08.2013р. №23/13/290813/4 та від 27.01.2015р. № 23/13/290813/8, які укладено в забезпечення виконання зобов'язань відповідача-3 за вказаним договором, не визнано недійсними.

Відповідачем-3, позичальником за договором, або відповідачем-1 та відповідачем-2 (поручителями за цим договором) не сплачено а ні повністю, а ні частково на користь позивача вказані заявлені до стягнення 918 032,79 грн. процентів за користування кредитом та 1 823 989,32 грн. пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх належних заходів для невиконання (або неналежного виконання) господарського зобов'язання. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто, надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України якщо порушенню зобов'язання сприяли дії (бездіяльність) другої сторони у зобов'язанні, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Наданими відповідачем-3 при розгляді справи доказами не доведено наявності стосовно відповідача-3 передбачених ч. 2 ст. 218 та ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України фактичних обставин, з якими закон пов'язує можливість для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) господарського зобов'язання або зменшення розміру такої відповідальності,

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, у звязку з чим судовий збір повністю, у сумі 41 130,33 грн., має бути покладений на відповідачів у справі, з розподілом між ними у рівних частинах: по 13 710,11 грн. на кожного з відповідачів.

Відповідно до ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право:

- зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання;

- відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За загальним правилом (згідно із ст. 121 ГПК України) відстрочка або розстрочка виконання рішення суд може бути надана відповідачу за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у виняткових випадках залежно від обставин справи.

У п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У п.7.1.1 та п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", із змінами, в свою чергу, роз'яснено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, згода сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичних осіб - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. З урахуванням наведених приписів ч. 1 ст. 121 ГПК України та роз'яснень, власне, тяжкий фінансовий стан відповідача-3 (або будь-якого іншого суб'єкта господарювання) не є достатньою підставою для надання відстрочки виконання судового рішення. Проте, підставою для надання такої відстрочки є, зокрема, наявна загроза банкрутства суб'єкта господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 4 3 ГПК України та ст. 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наданими відповідачем-3 при розгляді справи доказами не доведено наявності стосовно відповідача-3 передбачених ст. 233 Господарського кодексу України фактичних обставин, з якими закон пов'язує можливість зменшення розміру штрафних санкцій, а також, передбачених законом підстав для надання відповідачеві-3 відстрочки та/або розстрочки виконання даного рішення суду.

Зокрема, відповідачем-3 при розгляді справи не додано доказів, які б однозначно та достовірно підтверджували наявність загрози банкрутства відповідача-3, у разі ненадання відповідачеві-3 відстрочки та/або розстрочки виконання даного рішення суду.

Суду не надано відомостей про усі відкриті відповідачем-3 у банківських установах рахунки та розмір залишків коштів на таких рахунках за станом на час подання до суду клопотань про відстрочку та розстрочку виконання даного рішення суду.

Також, суду не надано належного документального підтвердження (згідно даних первинних документів, які фіксують господарські операції за участі відповідача-3) щодо актуальних на даний час розміру поточних видатків відповідача-3 (на сплату податків та інших обовязкових платежів, виплату заробітної плати працівникам та фінансування власної поточної господарської діяльності) та розміру доходів відповідача-3 від його господарської діяльності.

За відсутності відповідних даних та документів суд позбавлений можливості зробити порівняння (співвіднести) розміри доходів та видатків відповідача-3 за будь-який період часу, й, відповідно, зробити висновок про можливість (або неможливість) для негайного виконання відповідачем-3 рішення суду у справі в повному обсязі, а також, про наявність загрози банкрутства відповідача-3, внаслідок негайного виконання відповідачем-3 рішення суду у справі в повному обсязі.

Крім цього, відповідачем не надано суду будь-якого обґрунтування терміну відстрочки, а саме, три роки, та не вказано будь-якого терміну розстрочки та розміру платежів за розстрочкою, а також, не надано суду доказів можливості виконання відповідачем рішення суду у даній справі, у разі надання відповідачеві відстрочки вказаної тривалості або розстрочки виконання даного рішення. У зв'язку з цим клопотання відповідача-3 про надання відстрочки та розстрочки виконання даного суду не підлягають задоволенню. У задоволенні таких клопотань має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "ВКФ "Рост" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Залізнична, буд.23, к.15; ідентифікаційний код юридичної особи 37631936) та Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" (місцезнаходження: 75101, Херсонська обл., м. Олешки, вул. М. Куліша, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 24104612) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд.37/122; ідентифікаційний код юридичної особи 33881201) 918 032 (дев'ятсот вісімнадцять тисяч тридцять дві) грн. 79 коп. заборгованості по процентах за кредитом та 1 823 989 (один мільйон вісімсот двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 32 коп. пені.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Олександрівська (колишня вул.Червонопрапорна), буд.30; ідентифікаційний код юридичної особи 38151336) та Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" (місцезнаходження: 75101, Херсонська обл., м. Олешки, вул.М. Куліша, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 24104612) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд.37/122; ідентифікаційний код юридичної особи 33881201) 918 032 (дев'ятсот вісімнадцять тисяч тридцять дві) грн. 79 коп. заборгованості по процентах за кредитом та 1 823 989 (один мільйон вісімсот двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 32 коп. пені.

4. Стягнути з Приватного підприємства "ВКФ "Рост" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Залізнична, буд.23, к.15; ідентифікаційний код юридичної особи 37631936) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд.37/122; ідентифікаційний код юридичної особи 33881201) 13 710 (тринадцять тисяч сімсот десять) грн. 11 коп. компенсації по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Херсон" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Олександрівська (колишня вул.Червонопрапорна), буд.30; ідентифікаційний код юридичної особи 38151336) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (місцезнаходження: 01032, м.Київ, бульвар Т. Шевченка, буд.37/122; ідентифікаційний код юридичної особи 33881201) 13 710 (тринадцять тисяч сімсот десять) грн. 11 коп. компенсації по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" (місцезнаходження: 75101, Херсонська обл., м. Олешки, вул. М. Куліша, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 24104612) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд.37/122; ідентифікаційний код юридичної особи 33881201) 13 710 (тринадцять тисяч сімсот десять) грн. 11 коп. компенсації по сплаті судового збору.

7. Відмовити у задоволенні поданого в судове засідання 08.12.2016р. письмового клопотання Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" про надання відстрочки виконання рішення суду терміном на три роки.

8. Відмовити у задоволенні заявленого в судовому засіданні 08.12.2016р. усного клопотання Багатогалузевого приватного підприємства "Бонус" про надання розстрочки виконання рішення суду.

9. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.12.2016р.

Суддя К.В. Соловйов