УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

09.12.2016Справа № 910/22421/16

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит";

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулася фізична особа - ОСОБА_1 з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2) про зобов'язання вчинити певні дії.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить суд зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 583 458,88 грн. та віднести ці вимоги до відповідної черги кредиторів у порядку, встановленому чинним законодавством.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд вважає, що вона не підлягає прийняттю до розгляду в господарських судах з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за захистом своїх порушених або оспорюваних прав до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (фізичні особи-підприємці) згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У даному випадку позивач є фізичною особою - громадянином, а не підприємцем чи юридичною особою, отже, ця обставина виключає можливість розгляду даної справи в господарських судах України.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 12 ГПК України фізичні особи мають право звернутись до господарського суду у справах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Однак, з матеріалів позовної заяви, вбачається, що спір не стосується корпоративних відносин та не пов'язаний з діяльністю господарського товариства.

Отже, оскільки позовну заяву пред'явлено фізичною особою (громадянином), яка не є суб'єктом господарювання, і у спорі, що належить не до корпоративних, а до цивільних спорів, така заява до розгляду в порядку господарського судочинства не підлягає, а віднесена до юрисдикції цивільного суду.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Так, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі цивільно-правової угоди - договору банківського строкового вкладу № 328823/142038/07-15 і в силу вимог закону саме на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в указаному спорі покладено обов'язок відшкодувати зазначені кошти від імені сторони правочину шляхом включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит".

Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку господарського судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Про вказаний висновок зазначив Верховний Суд України у постанові від 09.11.2016 р. по справі № 6-2309цс16, який є обов'язковим для застосування всіма судами України відповідно до ст. 111-28 ГПК України.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 16.02.2016 р. по справі № 21-4846а15 та від 15.06.2016 р. по справі № 21286а16, як на підставу звернення саме в порядку господарського судочинства, суд відхиляє та зазначає, що зроблений у постанові від 15.06.2016 р. (справа № 21286а16) висновок обгрунтований, у свою чергу, постановою Верховного Суду України від 16.02.2016 р. по справі № 21-4846а15.

У той же час, постанова Верховного Суду України від 16.02.2016 р. не містить чіткого та беззаперечного правового висновку, який відповідно до ст. 111-28 ГПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції у подібних правовідносинах при застосуванні одних і тих самих норм права, зокрема про те, що позовні вимоги фізичної особи, яка не займається підприємницькою діяльністю, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання включити грошові вимоги (внести зміни) до реєстру кредиторів, підсудна виключно господарським судам України з огляду на конкретні норми чинного законодавства України.

Крім того, у зазначеній постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 позивачем є не фізична особа, не суб`єкт підприємницької діяльності, а певна юридична особа, що в свою чергу свідчить про невідповідність спірних правовідносин даному спору, а тому вказана постанова Верховного Суду України у даному випадку не може бути застосована.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України господарський суд відмовляє у прийнятті заяви, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Головіна К.І.