ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 грудня 2016 року Справа № 915/1352/16

Суддя Смородінова О.Г., розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1,

10003, АДРЕСА_1

Відповідач - 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-турецька гірнича компанія»

56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул.. Михайлівська, буд.39

Відповідач - 2: Виконавчий комітет Вознесенської міської ради

56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, площа Центральна, буд. 1

про: визнання недійсним рішення загальних зборів яке стало підставою для проведення реєстраційних дій про внесення статутних та інших змін за реєстраційними записами 7001830 та 8001830 18.11.2016 року; визнання нової редакції Статуту ТОВ «Українсько-турецької гірничої компанії» недійсною.

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення загальних зборів яке стало підставою для проведення реєстраційних дій про внесення статутних та інших змін за реєстраційними записами 7001830 та 8001830 18.11.2016 року та визнання недійсною нової редакції Статуту ТОВ «Українсько-турецької гірничої компанії».

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду виходячи з наступного:

Пунктом 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має немайновий характер, судовий збір сплачується у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378грн. 00 коп.).

З доданої до позову квитанції № 0.0.665317462.2 від 07.12.2016 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 1378,00 грн.

Тобто позивачем сплачено судовий тільки за одну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, позивачем в поданій позовній заяві вх. № 20641/16 від 12.12.2016р. заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Так, позивач за текстом прохальної частини позовної заяви просить суд:

5. Визнати рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-турецька гірнича компанія» яке стало підставою для проведення реєстраційних дій про внесення статутних та інших змін про товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-турецька гірнича компанія» за реєстраційними записами 7001830 та 8001830 18.11.2016 року

6. Визнати нову редакцію Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-турецька гірнича компанія» прийнятого в результаті проведених змін до нього від 18.11.2016 року - недійсною.

За приписами ж п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пункт 5 прохальної частини позову не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. Так, позивачем не зазначено яким протоколом оформлене оскаржуване рішення, не конкретизовано вимогу щодо оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд фактично не може здійснити необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду відповідно до ст. 64 ГПК України.

Слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З приводу вимог позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процессуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову»).

Позивачем не наведено та не надано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення даного позову, на що суд вважає за необхідне звернути увагу позивача.

Керуючись п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 57, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 /10003, АДРЕСА_1/ позовну заяву вх. № 20641/16 від 12.12.2016 року і додані до неї документи без розгляду.

2. Повернути ОСОБА_1 /10003, АДРЕСА_1/ зі спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 1378,00 грн. перерахований по квитанції № 0.0.665317462.2 від 07.12.2016, судовий збір в сумі 689,00 грн. перерахований по квитанції № 0.0.665317195.2 від 07.12.2016.

Суддя __________________________ О.Г. Смородінова