КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/13450/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Агрикової О.В.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Усенко А.М. довіреність № 35 від 11.01.16

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року

у справі № 910/13450/16 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

про стягнення 8 364 грн. 18 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 8 364,18 грн. (а.с. 4-6).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі № 910/13450/16 позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ "СК "Країна" на користь ПрАТ "СК "Альфа Страхування" страхове відшкодування у розмірі 5 176,51 грн., в іншій частині позову відмовлено (а.с. 103-108).

17 жовтня 2016 року ПАТ "Страхова компанія "Країна" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року в повному обсязі та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

02 листопада 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф., справу призначено до розгляду на 29 листопада 2016 року.

29 листопада 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 13 грудня 2016 року.

У судовому засіданні 13 грудня 2016 року представник ПАТ "СК "Країна" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ПрАТ "СК "Альфа Страхування" у судове засідання 13 грудня 2016 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихмасовим ідентифікатором 195 (а.с. 146).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника зазначеної особи.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

02 грудня 2015 року між ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 120.0890713.506, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 29.12.2015 р., застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Land Rover Range Rover, д.н.НОМЕР_4 у період дії договору з 03.01.2016 р. по 02.02.2017 р. Також умовами вказаного договору визначено, що ремонт застрахованого транспортного засобу здійснюється на гарантійному СТО за спрямуванням страховика (а.с. 9, 9 зворот).

У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (аналогічні приписи також містяться у п. 3 ч. 1 ст. 20 та п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування").

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 84037719, виданої взводом з обслуговування поста № 2 "Сухинівка" роти ДПС ДАІ, 17 січня 2016 року о 12 год. 40 хв. на трасі М-22, Полтава-Олександрія, 83км., 320 м. трапилась ДТП, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Peugeot Boxer" д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля "Land Rover Range Rover", д.н. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_5, під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого було завдано механічних пошкоджень автомобілю "Land Rover Range Rover", д.н. НОМЕР_4 (а.с. 12).

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2016 р. у справі № 554/626/16-п встановлено, що 17.01.2016 р. ОСОБА_4, керуючи автомобілем Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_3, порушив пункти 11.2, 1.10 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вищевказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 13).

17 січня 2016 року ОСОБА_6 подав позивачу заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у якій просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок СТО (а.с. 14-15).

03 лютого 2016 року ТОВ "Віді-Пауер" виставлено рахунок № ПАсС-0001188 щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Land Rover Range Rover Evoque Dynamic - НОМЕР_5, д.н. НОМЕР_4 на суму 57 867,84 грн. (а.с. 17).

Згідно із складеним позивачем страховим актом № 0070.206.16.01.01 від 16.02.2016 р. з урахування розрахунку розміру страхового відшкодування (у якому визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (п. 7.2.), виходячи з розрахунку СТО ТОВ "Віді-Пауер" № ПАсС-0001188 від 03.02.2016 р., до виплати призначено 57 867,84 грн. (а.с. 18, 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 57 867,84 грн. на рахунок ТОВ "Віді-Пауер", що підтверджується платіжним дорученням № 3483 від 24.02.2016 р. (а.с. 20).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна норма закріплена і у ст. 993 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Peugeot Boxer, д.н. НОМЕР_3, була застрахована ПАТ "СК "Країна" (відповідачем) відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2969423 з розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., франшизи - 0 грн. (а.с. 36).

02 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з Заявою № 0070/2016 на виплату страхового відшкодування в порядку регресу, у якій просив здійснити відшкодування в межах ліміту за Полісом ОСЦПВ у розмірі 50 000 грн. та поза лімітом за полісом у сумі 7 867,84 грн. (а.с. 21).

На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 02.06.2016 р., відповідачем 21.06.2016 р. було виплачено на рахунок позивача 41 632,82 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 7236 від 21.06.2016 р. (а.с. 63).

Оскільки Заяву позивача було задоволено частково, він звернувся з даним позовом та просив стягнути з відповідача 8 364,148 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності відповідача (50 000,00 грн. - 41 632,82 грн.).

Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Проте, здійснення позивачем виплати страхового відшкодування в сумі 57 867,84 грн. (на підставі рахунка СТО, без врахування зносу) на користь страхувальника не суперечить приписам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки, вказаний закон не поширюється на правовідносини, що виникли за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 02.12.2015 р. № 120.0890713.506, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить.

З приписів вищевказаних норм Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що обов'язки, пов'язані з оцінкою шкоди, не стосуються позивача (страховика за договором добровільного страхування майна), оскільки його дії не регулюються цим Законом.

Відповідач посилається на відсутність підстав для стягнення з нього різниці між лімітом відповідальності за позовом та виплаченою ним сумою відшкодування, оскільки останню було здійснено виходячи з вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу Land Rover Range Rover, д.н. НОМЕР_4, з урахуванням зносу, вставленого відповідно до наданого позивачем звіту № 81 про оцінку автомобіля від 16.02.2016 р., у розмірі 41 635,82 грн. Проте вказані посилання є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до Звіту № 81 про оцінку автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_4 (дата проведення оцінки 19.01.2016 р.), складеного 16.02.2016 р. ТОВ "Екліс" на замовлення ПрАТ "СК "Альфа Страхування", вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 51316,31 грн., а матеріальний збиток завданий власникові вказаного т.з. в результаті його пошкодження при ДТП складає 41635,82 грн. (а.с. 37-46).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Водночас, Законом України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15: "Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Крім того, листом Верховного Суду України "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 р., роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Тому визначення позивачем вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover , д.н. НОМЕР_4, відповідно до рахунку № ПАсС-0001188 від 03.02.2016 р., наданого ТОВ "Віді-Пауер" є правомірним.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Отже, в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності власника автомобіля Peugeot Boxer, д.н. НОМЕР_3, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover , д.н. НОМЕР_4, при цьому, в межах суми, що перейшла до позивача в порядку регресу в зв'язку із виплатою страхового відшкодування за мінусом франшизи.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2969423 розмір франшизи складає 0 грн. 00 коп., розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача різниці між розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну (50 000,00 грн.) за Полісом № АЕ/ 2969423 та виплаченою відповідачем позивачу (41 635,82 грн.) у сумі 8 364,18 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та норм матеріального права.

Тому, рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 необхідно скасувати та прийняти нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

При цьому, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі №910/13450/16 скасувати та прийняти нове рішення:

"1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (02160, м. Київ, проспект Возз'єднання, буд. 19, ) страхове відшкодування у розмірі 8 364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) грн. 18 коп. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

4. Справу №910/13450/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Н.Ф. Калатай

О.В. Агрикова