КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Справа№ 910/18945/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Кішинський Д. Г. - представник

від відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Херсонський річковий порт "АСК "Укррічфлот"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 15.11.2016р.

у справі № 910/18945/16 ( суддя Л.М. Шкурдова)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Херсонський річковий порт "АСК "Укррічфлот"

до Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

про визнання відсутності права на отримання вигоди

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Херсонський річковий порт "АСК "Укррічфлот" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" про визнання відсутності у останнього права на отримання після 31.10.2013 року будь-якої грошової вигоди за Договором управлянням майном від 31.10.2006 року, укладеним з Дочірнім підприємством «Херсонський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укріччфлот», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сіліним В.І. та зареєстрованим в реєстрі № 1950.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 року порушено провадження у справі № 910/18945/16 та справу призначено до розгляду на 15.11.2016.

15.11.2016 під час розгляду справи представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи його тим, що в Господарському суді міста Києва розглядається справа № 910/16953/16 за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" до Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", предметом якої є стягнення заборгованості у розмірі 2 946 671,52 грн. за договором управління майном № б/н від 31.10.2006 року за період з грудня 2013 року по вересень 2016 року, у зв'язку з чим вважає, що дана справа є тотожною зі справою № 910/16953/16.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 № 910/18945/16 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, оскільки рішення у справі № 910/16953/16 не прийнято. Одночасно місцевий господарський суд зупинив провадження у справі № 910/18945/16 на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України до розгляду пов'язаною з нею справи № 910/16953/16.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу від 15.11.2016 скасувати та направити матеріали справи до місцевого суду для розгляду по суті спору, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права та неповне з»ясування обставин справи.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника позивача, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання відсутності права на отримання після 31.10.2013 року будь-якої грошової вигоди за Договором управлянням майном від 31.10.2006 року, укладеним з Дочірнім підприємством «Херсонський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укріччфлот», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сіліним В.І. та зареєстрованим в реєстрі № 1950.

Обґрунтовуючи ухвалу про зупинення провадження у справі місцевий суд послався на те, що справа № 910/16953/16 безпосередньо пов'язана зі справою № 910/18945/16, оскільки предметом розгляду справи № 910/16953/16 є стягнення заборгованості за Договором управління майном № б/н від 31.10.2006 року за період з грудня 2013 року по вересень 2016 року, а предметом розгляду справи № 910/18945/16 є визнання відсутнім права на отримання грошової вигоди за Договором управління майном № б/н від 31.10.2006 року після 31.10.2013 року.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним (п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Отже, зупиняючи провадження у справі № 910/18945/16, предметом спору якої є наявність або відсутність права у відповідача на отримання вигоди на підставі Договору управління майном від 31.10.2006 р. за період з грудня 2013 р. по вересень 2016 р. до розгляду справи, предметом якої є стягнення заборгованості за цим же Договором управління майном № б/н від 31.10.2006 року за період з грудня 2013 року по вересень 2016 року суд мав враховувати обставини конкретної справи.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином з'ясування обставин у ході розгляду справи № 910/16953/16 унеможливить розгляд заявлених позовних вимог у справі № 910/18945/16 та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмету та підстав позову.

Крім того, місцевим судом не зазначено, у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи, та які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

В даному випадку, суд прийняв рішення про зупинення провадження у справі, не зважаючи на те, що розгляд справи № 910/16953/16 ніяким чином не впливає на вирішення спору у справі № 910/18945/16, оскільки наявність або відсутність права є окремою позовною заявою, яка має на меті встановлення того чи іншого юридичного факту.

Отже, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі як неможливість розгляду справи, оскільки у межах цієї справи суд вправі самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що наведені відповідачем у клопотанні про припинення провадження у справі, не є підставами ні для залишення позову без розгляду, ні для зупинення провадження у справі № 910/18945/16.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що саме обов'язком суду є встановлення обставин справи, проведення оцінки наданих сторонами доказів, колегія приходить до висновку про допущення місцевим судом помилки щодо застосування зупинення провадження у справі, чим порушено приписи ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, ухвала про зупинення провадження у справі № 910/18945/16 скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа передачі до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Херсонський річковий порт "АСК "Укррічфлот" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.11.2016р. у справі № 910/18945/16 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.11.2016р. у справі № 910/18945/16 скасувати.

Матеріали справи № 910/18945/16 повернути до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті спору.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська