ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Справа № 925/1480/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Азот, м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта,

м. Черкаси

про стягнення 17 474 грн. 41 коп. та усунення перешкод в

користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом публічне акціонерне товариство Азот до товариства з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта про стягнення заборгованості у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №45-820 від 01 січня 2016 року в розмірі 17 474 грн. 41 коп., а саме: 16 500 грн. 00 коп. основний борг та 974 грн. 41 коп. пеня, а також про зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме кімнатою №203 Палацу культури Дружба народів, яка належить позивачу та знаходиться за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 249, шляхом виселення відповідача з вказаного приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликаний в судове засідання представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29 листопада 2016 року було зобовязано відповідача надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 08 грудня 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1480/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 01 січня 2016 року між публічним акціонерним товариством Азот (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта (замовник) було укладено договір за №45-820.

Відповідно до розділу 1 вищевказаного договору виконавець зобовязався передати тимчасово замовнику з 01 січня по 31 травня 2016 року в платне користування приміщення Палацу культури Дружба народів публічного акціонерного товариства Азот (кімната №203-загальною площею 33 кв.м.), а замовник своєчасно сплачувати кошти за надані послуги виконавцю.

За своєю правовою природою вищевказаний правочин є договором оренди.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Умовами п. 2.1. договору визначено, що замовник зобовязується сплатити за надані послуги договірну суму 3 300 грн. 00 коп. щомісяця з урахуванням ПДВ.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 01 січня по 15 червня 2016 року та в будь-якому випадку до повного виконання зобовязань (п. 7.1. договору).

Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач вказував, що не заперечував проти того, щоб відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням після закінчення строку дії договору.

Також позивач не отримував від відповідача офіційних листів з пропозицією про розірвання договору.

Таким чином слід дійти висновку, що договір від 01 січня 2016 року було пролонговано на той самий строк.

Однак обовязку щодо своєчасної сплати орендної плати відповідач не виконав, в звязку з чим за період з червня по жовтень 2016 року борг зі сплати орендної плати складає 16 500 грн. 00 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 2.2. договору оплата послуг сплачується щомісячно до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснено користування приміщенням.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за орендоване приміщення, а також не було спростовано доводи позивача, що викладені в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу зі сплати орендної плати в розмірі 16 500 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 4.2. договору за несвоєчасні грошові розрахунки вказані в п. 2.2. даного договору замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у період нарахування пені) від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного погашення заборгованості.

Оскільки відповідачем було порушено строки оплати орендних платежів, визначених п. 2.2. договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 974 грн. 41 коп. пені нарахованої за період з 12 липня 2016 року по 21 листопада 2016 року за несвоєчасну сплату орендної плати за червень жовтень 2016 року (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Водночас при нарахуванні пені позивачем не було враховано вимог пункту 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань в якому зазначено, що якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Таким чином з урахуванням рекомендацій вищевказаної постанови пленуму розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача складає 936 грн. 61 коп., в решті стягнення пені слід відмовити.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про виселення відповідача із займаного ним приміщення.

Згідно ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Оскільки відповідач не здійснював оплату за користування кімнатою №203 більш ніж три місяці підряд (червень-жовтень 2016 року) позивачем було надіслано 09 листопада 2016 року лист за №501-06/288-2383, в якому позивач повідомив про відмову від договору №45-820, в звязку з тим, що відповідач не сплачує орендну плату (а.с. 35-36).

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду договір найму від 01 січня 2016 року є розірваним.

Також у своєму листі позивач вимагав від відповідача повернення приміщення (виселення з нього) до 11 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Під час судового засідання позивач стверджував, що на даний час відповідач орендоване приміщення не повернув, а позивач не має доступу до нього та не може користуватися своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують повернення відповідачем орендованого приміщення, вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні майном є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта, бул. Шевченка, 249, оф. 203, м. Черкаси, ідентифікаційний код 38646482 на користь публічного акціонерного товариства Азот, вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, ідентифікаційний код 00203826 16 500 грн. 00 коп. боргу, 936 грн. 61 коп. пені та 2 752 грн. 97 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта (бул. Шевченка, 249, оф. 203, м. Черкаси, ідентифікаційний код 38646482) усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме кімнатою №203 Палацу культури Дружба народів, яка належить публічному акціонерному товариству Азот (вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, ідентифікаційний код 00203826) та знаходиться за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 249, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю Украгро-нафта з кімнати №203 Палацу культури Дружба народів, яка знаходиться за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 249.

4. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 08 грудня 2016 року.

Суддя А.В.Васянович