КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" грудня 2016 р. Справа №910/9131/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

при секретарі судового засідання: Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Ананійчук О.А. ( дов. № 19/3-02/188 від 14.11.2016);

від ПАТ «Креатив»: Пипко Р.П. (дов. № 153Д-10 від 30.05.2016);

Свистунов Д.В. (№ 152Д-10 від 30.05.2016);

від арбітражного керуючого Кізленка В.А.: Конопля А.М. (дов. б/н від 11.11.2016);

інші учасники провадження: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016

у справі № 910/9131/16 (Суддя Яковенко А.В.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.06.2016 порушено провадження у справі № 910/9131/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Креатив"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Креатив"; призначено розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Креатив" арбітражного керуючого Кізленка Вадима Андрійовича; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у даній справі, прийняти постанову, якою відмовити ПрАТ "Креатив" у порушенні справи про банкрутство.

В обґрунтування апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2016 у даній справі прийнято до розгляду вказану апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та розгляд її призначено на 30.11.2016.

28.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Креатив" Кізленка В.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційної інстанції прийняти ухвалу про припинення апеляційного провадження з розгляду вказаної апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у даній справі, посилаючись не те, що апелянт не має право на апеляційне оскарження в даному випадку.

30.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Креатив" надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі № 910/91/31/16 залишити без змін.

30.11.2016 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Доманської М.Л. на лікарняному, розгляд вказаної апеляційної скарги не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2016 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/9131/16 призначено на 12.12.2016.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 12.12.2016 апелянт підтримав апеляційну скаргу, просив суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у даній справі, прийняти постанову, якою відмовити ПрАТ "Креатив" у порушенні справи про банкрутство. Представники арбітражного керуючого Кізленка В.А. та ПАТ «Креатив» заперечили проти апеляційної скарги, вважають, що апелянт не набув статусу учасника провадження у даній справі, просили суд припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Згідно з частиною 1 статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи ухвалу в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2016 (колегія суддів у складі: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О., Шипко В.В.) відмовлено ПАТ "Державний ощадний банк України" у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі № 910/9131/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2016 у даній справі касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишено без задоволення, вказану ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2016 - без змін.

У вказаній постанові судом касаційної інстанції було зазначено наступне: «Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "Державний ощадний банк України" у встановленому Законом про банкрутство порядку з грошовими вимогами до боржника не звертався, його кредиторські вимоги не розглянуті і не визнані судом на час звернення з апеляційною скаргою. У зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що на момент здійснення апеляційного провадження ПАТ "Державний ощадний банк України" не набув статусу учасника у справі про банкрутство, а відтак не наділений процесуальним правом на оскарження ухвали суду першої інстанції від 06.06.2016.»

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

В силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

У відповідності до абз. 16 ст. 1 Закону учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 7 ст. 1 Закону, визначено термін "кредитор", як юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

При цьому колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме, кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, визнання цих кредиторських вимог судом. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство. На вказане була звернута увага апелянта у зазначеній вище постанові Вищого господарського суду України від 11.10.2016 у даній справі.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників провадження, які були присутні у судовому засіданні 12.12.2016, встановила, що в матеріалах справи № 910/9131/16 відсутня ухвала про визнання кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до боржника у даній справі. Апелянт вказаного не спростував.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апелянт - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, а відтак не наділений процесуальним правом на оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі №910/9131/16.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" на момент винесення оскаржуваної ухвали місцевого суду не набув процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у даній справі про банкрутство, що має право на апеляційне оскарження прийнятої у даній справі ухвали суду першої інстанції від 06.06.2016, а тому банк не мав права подавати апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції в порядку, передбаченому положеннями ст. 91 та частини 6 ст. 106 ГПК України.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 06.04.2016 у справі № 914/4284/15.

Твердження апелянта стосовно того, що Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" не позбавлене права у передбачений законом спосіб з дотриманням чинного законодавства повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, і це право йому було надано, як зазначає апелянт, Вищим господарським судом України у постанові від11.10.2016, судовою колегією відхиляються. Враховуючи те, що Вищий господарський суд України чітко зазначив, що законодавством про банкрутство передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка формалізується ухвалою суду про визнання кредиторських вимог до боржника, і дозволяє таким кредиторам оскаржувати прийняті у справі судові рішення.

Отже, право, визначене у ст. 91 ГПК України, на подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, у даному випадку, у Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (апелянта) було відсутнє.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7 у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на вищевикладене, на те, що Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" не набуло статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство, відсутні підстави вважати, що права апелянта оскаржуваною ухвалою порушені чи що судом першої інстанції в даному випадку вирішувались питання про права і обов'язки апелянта стосовно сторін у справі, апелянт не довів права на оскарження прийнятої судом першої інстанції ухвали господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" має бути припинено.

Керуючись ст. ст. 4-1, 4-7, 32-34, 43, п. 1 ч. 1 ст. 80, 86, 99 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі № 910/9131/16.

2. Матеріали справи № 910/9131/16 повернути до господарського суду м. Києва для подальшого розгляду.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко