РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. Справа № 906/1080/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Коломис В.В. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача приватного підприємства "Кароля" на рішення господарського суду Житомирської області від 05.07.16р. у справі №906/1080/15 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом ОСОБА_1 (м. Житомир)

до приватного підприємства "Кароля"(с. Скраглівка Бердичівського р-ну Житомирської обл.)

про визнання недійсними рішень загальних зборів власників № 5 та № 7, протокол № 1 від 9 липня 2013 року

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник за угодою про надання правової допомоги від 08.11.2016р.;

відповідача - Грицик А.В., представник за довіреністю №29/02-1 від 29.02.2016р.; Макаренко І.Я., представник довіреністю №б/н від 31.12.2014р.;

Судом роз'яснено представникам права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом до приватного підприємства "Кароля" (враховуючи заяву про уточнення позовних вимог) про визнання недійсними рішень загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р. №5 та №7 щодо виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зі складу власників відповідача та внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.09.2015р. у справі №906/1080/15 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №5 від 09.07.2013р. в частині виключення позивача зі складу власників підприємства; визнано недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №7 від 09.07.2013р. в частині внесення змін до статуту відповідача, що пов'язані з виключенням позивача зі складу власників підприємства; в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016р. рішення господарського суду від 30.09.2015р. у справі №906/1080/15 скасовано в частині визнання недійсним рішення загальних зборів власників відповідача №5 від 09.07.2013р. щодо виключення ОСОБА_1 зі складу власників відповідача; визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" №7 від 09.07.2013р. в частині внесення змін до статуту ПП "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_1 зі складу власників відповідача; прийнято в цих частинах нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено; в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016р. та рішення господарського суду Житомирської області від 30.09.2015р. у справі №906/1080/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Житомирської області від 05.07.2016р. у справі №906/1080/15 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №5 від 09.07.2013р. в частині виключення ОСОБА_1 зі складу власників підприємства; визнано недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №7 від 09.07.2013р. в частині внесення змін до статуту приватного підприємства "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_1 зі складу власників підприємства; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, приватне підприємство "Кароля" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №5 від 09.07.2013р. в частині виключення ОСОБА_1 зі складу власників підприємства та визнання недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №7 від 09.07.2013р. в частині внесення змін до статуту приватного підприємства "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_1 зі складу власників підприємства, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, прийшовши до висновку, що відповідач в протоколі від 09.07.2013р. не вирішив питання, яке передбачене п. 5.6. статуту та порушив механізм (порядок) виключення власників підприємства, дане питання вирішене у передбачений законом спосіб та фактично реалізоване позивачем. Скаржник вказує, що вимоги статуту приватного підприємства "Кароля" та норми чинного законодавства України при скликанні загальних зборів підприємства, їх проведенні, а також прийнятті рішень були повністю дотриманні. Скаржник вважає рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу співвласників приватного підприємства "Кароля" законним та обґрунтованим. Так, п. 5 протоколу №1 загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" ОСОБА_1 було виключено зі складу співвласників відповідача у зв'язку із її поведінкою, як власника, яка була направлена на перешкоджання цілям та меті статутної діяльності підприємства, в тому числі: за порушення прав інших власників підприємства; за зменшення площі землекористування відповідача, шляхом переукладення договорів оренди земельних ділянок на інше підприємство де ОСОБА_1 являється власником; за не надання іншим власникам інформації стосовно діяльності підприємства.

Приватне підприємство "Кароля" надіслало до суду додаткові письмові пояснення (вх. №25295/16 від 28.09.2016р. та вх. №30890/16 від 01.12.2016р.), в яких відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу співвласників приватного підприємства "Кароля" є законним та обґрунтованим, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.08.2016р. колегією суддів у cкладі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено розгляд справи на 10.11.2016р.

Розпорядженням керівника апарату від 09.11.2016р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Юрчука М.І. 10.11.2016р, враховуючи двохмісячний строк розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, згідно норм ГПК України, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/1080/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2016р. визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду колегією суддів у cкладі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М.

В судовому засіданні 01.12.2016р. представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, тому просять апеляційну скаргу задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання недійсними рішень загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №5 №7 від 09.07.2013р. в частині виключення ОСОБА_1 зі складу власників підприємства та внесення змін до статуту приватного підприємства "Кароля".

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2016р. заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до п. 1.1 статуту приватного підприємства "Кароля", який затверджений рішенням Загальних зборів власників №1 від 29.04.2008р., підприємство створено у відповідності до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, та інших законодавчих актів, з метою одержання прибутку (т.1. а.с. 21-33).

Згідно п. 1.2 статуту власниками відповідача є: ОСОБА_1, громадянка України, що проживає - Україна, АДРЕСА_1, ід. № НОМЕР_1; ОСОБА_5, громадянин України, що проживає - Україна, АДРЕСА_1, ід. № НОМЕР_2; ОСОБА_10, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_2 (НОМЕР_3, виданий муніципалітетом м. Вунстрф 222 січня 2004, ід. № НОМЕР_4); ОСОБА_11, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_3 (НОМЕР_5, виданий муніципалітетом м. Сатерленд 9 листопада 1998 року, ід. № НОМЕР_6); ОСОБА_8, громадянин Німеччини, що проживає за адресою - АДРЕСА_4 (паспорт № НОМЕР_8, виданий 5 лютого 2008 року муніципалітетом м. Нендорф, ід. № НОМЕР_7).

За умовами п. 2.1 статуту приватне підприємство "Кароля" створюється для здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів народного вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, надання послуг, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Предметом діяльності приватного підприємства "Кароля" є, зокрема, пошук придатних для даної мети земельних ділянок (п. 2.2. статуту).

Відповідно до підпункту 5.2 статуту частки власників в статутному капіталі підприємства становлять: ОСОБА_10 - 837 500 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 106281, 73 Євро, що становить 50 відсотків від статутного капіталу підприємства; ОСОБА_11 - 293125 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 37 198, 60 Євро, що становить 17, 5 відсотків від статутного капіталу підприємства; ОСОБА_8 - 293125 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 37198, 60 Євро, що становить 17,5 відсотків від статутного капіталу підприємства; ОСОБА_1 - 234500 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 29758, 88 Євро, що становить 14 відсотків від статутного капіталу підприємства; ОСОБА_5 - 16 750 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2008 року становить 2125, 63 Євро, що становить 1 відсоток від статутного капіталу підприємства.

Згідно п. 4.1 статуту власники мають право брати участь в управлінні підприємством у порядку, визначеному статутом; брати участь у розподілі прибутку підприємства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з підприємства; здійснювати відчуження часток (чи її частини) у статутному капіталі підприємства, у порядку, встановленому цим статутом та чинним законодавством; одержувати інформацію про діяльність підприємства у порядку, встановленому статутом.

Відповідно до п. 4.2 статуту власники підприємства зобов'язані додержуватися статуту підприємства та виконувати рішення зборів власників; виконувати свої зобов'язання перед підприємством, а також робити вклади у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені статутом підприємства; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства; інші обов'язки, встановлені статутом та законом.

За приписами п. 8.2 статуту вищим органом управління приватного підприємства "Кароля" є Загальні збори власників; вони складаються з власників підприємства або призначених ними представників; представники власників повинні діяти на основі довіреності

За умовами п. 8.4 статуту загальні збори власників приватного підприємства "Кароля" скликаються головою підприємства шляхом повідомлення іменним листом усіх власників відповідача, незалежно від того, чи це чергові чи позачергові Загальні збори власників підприємства; повідомлення про проведення зборів повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до початку зборів, або у виняткових випадках в коротші строки за згодою усіх власників підприємства; повідомлення про проведення зборів повинно містити детальне зазначення порядку денного, а також місця, дати і часу проведення зборів.

Пунктом 8.7 статуту визначено, що загальні збори власників підприємства вважаються повноважними, якщо на них були присутні власники (представники власників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до п. 8.9.4 статуту до виключної компетенції загальних зборів власників підприємства належить, серед іншого, виключення власника із підприємства; при цьому підстав щодо такого виключення не зазначено.

28.05.2013р. відповідачем направлено ОСОБА_1 повідомлення про те, що 09.07.2013р. об 11-00 годині відбудуться загальні збори власників приватного підприємства "Кароля" за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Скраглівка, вул. Чуднівська.

09.07.2013р. були проведені Загальні збори власників приватного підприємства "Кароля", які оформлені протоколом №1 (том 1, а.с. 67-70) з наступним порядком денним:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів;

2. Обрання голови підприємства;

3. Звіт директора про результати роботи підприємства за 2008-2012 роки;

4. Обрання ревізійної комісії;

5. Виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 із складу власників підприємства;

6. Відкликання та призначення директора підприємства та укладення з ним контракту;

7. Внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до п. 5 даного рішення зборів щодо позивача було вирішено:

- виключити ОСОБА_1 зі складу власників приватного підприємства "Кароля" у зв'язку з перешкоджанням цілям та меті статутної діяльності відповідача;

- частку виключеного власника приватного підприємства "Кароля" виплатити ОСОБА_1 у встановленому законом порядку;

- у зв'язку з виключенням власника приватного підприємства "Кароля", з метою недопущення зменшення розміру статутного капіталу, іншим власникам довнести вклади до статутного капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційного розміру їх часток;

- уповноважено ОСОБА_9 провести реєстрацію змін у складі власників.

Щодо ОСОБА_5, власника 1% статутного капіталу Загальними зборами власників приватного підприємства "Кароля" вирішено:

- виключити ОСОБА_5 зі складу власників приватного підприємства "Кароля", у зв'язку з його смертю;

- частку виключеного власника приватного підприємства "Кароля" виплатити спадкоємцям у встановленому законом порядку;

- у зв'язку з виключенням власника приватного підприємства "Кароля", з метою недопущення зменшення розміру статутного капіталу, іншим власникам довнести вклади до статутного капіталу в розмірі частки виключеного учасника, пропорційно розміру їх часток;

- уповноважити ОСОБА_9 провести реєстрацію змін у складі власників.

Відповідно до п. 7 даного рішення зборів у зв'язку зі змінами в складі власників приватного підприємства "Кароля" було вирішено затвердити нову редакцію статуту відповідача та уповноважено директора підприємства ОСОБА_9 подати статут у новій редакції на реєстрацію.

Відповідно до протоколу реєстрації власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р. для участі в загальних зборах відповідача зареєструвались: ОСОБА_10 (частка 50%, 837500 грн), ОСОБА_12 (частка 17,5 %, 293125 грн) та ОСОБА_8 (частка 17,5%, 293125 грн.), які в сукупності володіють 85 % голосів (том 1, а.с. 66).

Позивач, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з позовом про визнання недійсними пунктів 5 та 7 рішення Загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля", які оформлені протоколом від 09.07.2013р. №1.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016р. та рішення господарського суду Житомирської області від 30.09.2015р. у справі №906/1080/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Суд касаційної інстанції в своїй постанові зазначив, що відповідачем було вжито заходи для належного повідомлення позивача про час, дату та місце проведення загальних зборів, у відповідності до пункту 8.4 статуту, що свідчить про обізнаність позивача про проведення зборів; збори власників приватного підприємства "Кароля", які оформлені протоколом від 09.07.2013р. №1 є правомочними відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" та пунктом 8.7 статуту в котрому також визначено, що загальні збори власників відповідача вважаються повноважними, якщо на них були присутні власники (представники власників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. При цьому, факти встановлені під час розгляду справи апеляційним судом Житомирської області (ухвала апеляційного суду Житомирської області від 03.03.2014р.) стосувались невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, як директора підприємства в результаті чого і було звільнено її як посадову особу, а не встановлювали неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків як учасника товариства.

Як зазначено судом касаційної інстанції, при новому розгляді суду необхідно виконати вказівки, які згідно вимог ч. 1 ст. 111-12 ГПК України є обов'язковими для суду під час нового розгляду справи. Так, суд касаційної інстанції зазначив, що суди належним чином не дослідили, чи існує вирок суду яким були встановлені факти незаконного привласнення сільськогосподарської техніки підприємства ОСОБА_1, що стали підставою для виключення позивача зі складу учасників товариства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 15 ЦК України визначено, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Корпоративні спори - це правовідносини учасників або засновників підприємства, які виникають, міняються або припиняються в процесі досудового або судового розгляду і які безпосередньо пов'язані з корпоративними правами і обов'язками.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

В силу ч. 3 ст. 100 ЦК України, учасник товариства у випадках, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Положення зазначеної статті є загальним та закріплює лише можливість виключення учасника зі складу учасників товариства. За повнотою змісту ця норма є відсилочною, тобто такою, що спрямовує до іншого нормативно-правого акта для з'ясування підстав реалізації можливості виключення учасника зі складу учасників товариства. Таким нормативно-правовим актом є Закон України "Про господарські товариства".

Підстави для реалізації можливості виключення учасника зі складу товариства зазначені в ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", згідно з якою учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежно виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. До того ж цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Статтею 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що питання виключення учасника з товариства належить до компетенції загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

З аналізу зазначених норм вбачається, що питання виключення учасника актуальне за наявності у товаристві корпоративного конфлікту між самими учасниками.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Відповідно до пункту 4.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що вникають з корпоративних правовідносин" під час вирішення спорів, пов'язаних з виключенням учасників з господарських товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції загальних зборів учасників цих товариств, а не суду. Виключення учасника з товариства судом є втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством. Суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.

У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства.

Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язки, які покладаються на учасників (власників) підприємства визначені п. 4.2. статуту, а саме:

- додержуватися статуту підприємства та виконувати рішення зборів власників;

- виконувати свої зобов'язання перед підприємством, а також робити вклади у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені статутом підприємства;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства; нести інші обов'язки, встановлені статутом підприємства та законом.

Майже ідентичні обов'язки учасників товариства визначені ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 117 ЦК України.

Перелік зазначених обов'язків не є вичерпаний та може бути розширений в статуті товариства за рішенням самих учасників, але не може бути зменшений.

Обґрунтовуючи причини виключення ОСОБА_1 зі складу приватного підприємства "Кароля" відповідачем у протоколі загальних зборів власників ПП "Кароля" №1 від 09.07.2013р. зазначено, що позивач:

- систематично порушував права інших власників підприємства;

- діючи в своїх власних інтересах та зловживаючи довірою шляхом обману заволодів сільськогосподарською технікою, яка була куплена іншими учасниками в Німеччині за власні кошти для потреб відповідача;

- зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам відповідача, без відома та згоди інших власників зменшив площі землекористування відповідача більш як на 1 тис. га., переуклавши договори оренди земельних ділянок на інше підприємство;

- перешкоджає цілям та меті статутної діяльності підприємства;

- не надає іншим власникам інформації стосовно діяльності відповідача.

Пунктом 8.9.4 статуту надана можливість виключення власника із підприємства, однак підстав такого виключення не зазначено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зміст систематичності невиконання учасником обов'язків, передбачених законом та статутом Законом України "Про господарські товариства" не розкривається у законодавстві, цей критерій є оціночним. Відсутність нормативного визначення зазначеного терміна дає змогу учасникам самостійно надати йому визначення та закріпити у статуті.

Щодо неналежності виконання та перешкоджання досягненню цілей товариства, то зміст зобов'язань учасників робить зазначені підстави взаємопов'язані, оскільки перешкоджання досягненню цілей товариства є наслідком неналежного виконання учасником своїх обов'язків.

Беручи до уваги вищезазначене для визнання рішення про виключення учасника з товариства правомірним, необхідно мати фактичні та письмові докази.

Форма таких доказів залежить від підстав, які підтверджують систематичність невиконання або неналежність виконання учасником обов'язків, або підтверджують факт перешкоджання з боку учасника досягненню цілей товариства.

Усі докази невиконання учасником обов'язків, передбачених законом та статутом товариства, повинні розглядатись у взаємозв'язку із наявними негативними для товариства наслідками або під час їхнього розгляду має враховуватись вірогідність настання таких наслідків у результаті дій (бездіяльності) учасника товариства.

Як встановлено апеляційним судом, згідно протоколу загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" №1 від 09.07.2013р. ОСОБА_1 (власник 14% голосів) від реєстрації та участі у зборах відмовилась, проте на зборах була присутня (т. 1, а.с. 67). Також, актами від 09.07.2013р., які складені представниками власників приватного підприємства "Кароля" засвідчено факт відмови позивача брати участь в загальних зборах, приймати участь в голосуванні та надавати будь-які усні чи письмові пояснення з приводу причин ненадання звіту (том 1, а.с. 72-73).

Апеляційним судом встановлено, що станом на початок 2013р. в користуванні відповідача знаходилося 2449,92 га землі, яка була оброблена та засіяна сільськогосподарськими культурами, що підтверджується "Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2013 року" за формою №4-СГ від 31.05.2013р. (код рядка №400, 409), який підписаний особисто ОСОБА_1, як директором підприємства (т. 2, а.с. 187-190).

Разом з тим, на момент звільнення ОСОБА_1 з посади директора ПП "Кароля" (09.07.2013р.) в користуванні підприємства залишилося всього 1800 га землі (рілля), що стверджується відповідним звітом за формою №4-СГ (т. 2, а.с. 191-194).

В матеріалах справи містяться угоди про припинення дії договорів оренди землі, що були укладені у 2008 році приватним підприємством "Кароля" та орендодавцями; вказані угоди підписані зі сторони відповідача - ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 184, 188, 193, 198, 202, 209, 212, 215, 218, 22, 226).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що уклавши угоди про припинення дії договорів оренди землі шляхом їх дострокового розірвання ОСОБА_1 тим самим зменшила посівні площі земель приватного підприємства "Кароля" на 649, 92 га., що призвело до зменшення загальної площі землекористування відповідача, втрати цілісності земельних масивів, які знаходяться в користуванні землекористувача. В свою чергу втрата цілісності земельних масивів призвела до значного утруднення технологічного обробітку орендованих земельних ділянок в цілях ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі в частині обмеження можливості застосування деяких видів сільськогосподарської техніки для обробітку земельних ділянок, а також ускладнення, а подекуди й неможливості в застосуванні таких сучасних засобів обробітку земель, як авіа обробіток про що зазначено у висновку Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 27.09.2016р. №117/09-2 (т. 2, а.с. 213-214).

Разом з тим, після припинення дії договорів оренди землі з приватним підприємством "Кароля" частина земель були орендовані ФГ "Віктор-Д" засновником та директором, якого є ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.09.2015р. (том 1, а.с. 161-162).

Під час розгляду справи №274/4151/13-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Кароля" про поновлення на роботі (а. с. 86, 87, т. 1), апеляційним судом Житомирської області в ухвалі від 03.03.2014р. встановлено, що ОСОБА_1, діючи всупереч статуту підприємства та вимог інших власників ПП "Кароля" звіти про діяльність підприємства за період своєї діяльності не надавала, інших власників підприємства до управління підприємством не допускала, інформації про діяльність підприємства не надавала.

Як встановлено апеляційним судом, п.п. 2.1, 2.2. статуту визначено, що приватне підприємство "Кароля" створюється для здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів народного вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, надання послуг, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Предметом діяльності приватного підприємства "Кароля" є, зокрема, пошук придатних для даної мети земельних ділянок.

Таким чином, аналізуючи вказані пункти статуту відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що основною метою діяльності відповідача є отримання прибутку в результаті здійснення підприємницької діяльності у сфері сільського господарства, а предметом діяльності є пошук придатних для даної мети земельних ділянок для подальшого їх використання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи одночасно директором та одним із власників приватного підприємства "Кароля" діяла всупереч статуту та інтересам підприємства, оскільки припинила дію договорів оренди землі шляхом їх дострокового розірвання та в подальшому уклала їх із фермерським господарством "Віктор-Д" засновником якого вона також являється. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що ОСОБА_1 звіти про діяльність підприємства за період своєї діяльності не надавала, інших власників підприємства до управління підприємством не допускала, інформації про діяльність підприємства не надавала, вказані обставини встановлені при розгляді справи №274/4151/13-ц. Оскільки позивач, всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України, доказів на спростування даних висновків не надав, апеляційний суд вважає, що дані факти є в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України преюдиційними та не підлягають доведенню повторно при вирішені даного спору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що статус директора та учасника підприємства в даній справі переплелися, що презюмує їх спільну та нерозривну правову відповідальність. Так, якщо одна особа одночасно є і учасником підприємства, і його директором, то її неможливо розглядати ізольовано лише з одного аспекту діяльності, оскільки з директора ніхто не знімав обов'язку дотримуватися положень статуту, а навпаки директор безпосередньо впливає на процеси волевираження підприємства, укладає від його імені правочини, тощо, що може спричинити негативні правові наслідки для підприємства. Особа, маючи статус учасника підприємства, повинна усвідомлювати, що її дії, в тому числі як громадянина, або під час здійснення незалежної підприємницької діяльності, або як керівника підприємства не повинні йти в розріз з метою діяльності підприємства або перешкоджати досягненню цілей підприємства, учасником якого вона являється.

Враховуючи викладене, колегія судів зазначає, що в рішенні загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р., яке оформлене протоколом №1 щодо виключення ОСОБА_1 зі складу власників приватного підприємства "Кароля" чітко конкретизовані обґрунтовані причини та підстави виключення позивача зі складу підприємства, зазначено в чому саме полягає невиконання позивачем статутних обов'язків та які дії позивача перешкоджали досягненню цілей діяльності відповідача, тому колегія суддів приходить до висновку, що позов в цій частині безпідставний, необґрунтований та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача в рішенні загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р., яке оформлене протоколом №1, як на підставу для виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства те, що позивач шляхом обману заволодів сільськогосподарською технікою, яка була куплена іншими учасниками в Німеччині за власні кошти для потреб відповідача, оскільки суду апеляційної інстанції в процесі судового слідства не надано вирок суду яким були б доведені дані обставини.

Однак, апеляційний суд зазначає, що ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" не передбачає одночасну наявність декількох підстав (в їх сукупності) для реалізації можливості виключення учасника зі складу товариства, а лише констатує те, що учасник може бути виключений зі складу товариства за наявністю будь-якого порушення, визначеного в даній статті.

Позивач також просить визнати недійсним рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" щодо виключення зі складу власників ОСОБА_5, посилаючись на те, що відповідачем проігноровано вимоги пунктів 7.6, 7.6.1 статуту, відповідно до яких, зокрема, загальні збори співвласників не можуть відмовити спадкоємцю у набутті права участі у підприємстві.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до підпункту 8.9.4 статуту до виключної компетенції загальних зборів підприємства належить, зокрема, виключення власника із підприємства.

Пунктом 7.6 статут визначено, що частка у статутному капіталі відповідача переходить до спадкоємця власника відповідача; спадкоємець має право відмовитись від вступу в підприємство, має право одержати вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі відповідача, що належить йому про праву спадщини.

Статтею 55 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, спадкоємці мають переважне право вступу до цього товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Як вбачається з протоколу загальних зборів підприємства, підставою для виключення ОСОБА_5 стала його смерть. Факт смерті ОСОБА_5 підтверджено свідоцтвом про смерть від 28.07.2012р. (т. 1, а.с. 20). В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що позивач повідомила в установленому законом порядку ПП "Кароля", що вона є спадкоємцем померлого співвласника підприємства та надала відповідачу документи в підтвердження факту успадкування ними майна спадкодавця, зокрема частки в статутному капіталі підприємства.

Враховуючи факт припинення цивільної правоздатності ОСОБА_5, яка пов'язана з його смертю, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно виключено останнього з числа власників відповідача, в результаті прийняття рішення загальними зборами власників відповідача щодо виключення ОСОБА_5 з числа власників. В свою чергу права та інтереси позивача саме, як учасника відповідача, не порушені, тому вимоги позивача в частині визнання недійсним рішення №5 загальних зборів щодо виключення із складу власників підприємства ОСОБА_5 безпідставні.

Оскільки рішення загальних зборів власників приватного підприємства "Кароля" від 09.07.2013р., яке оформлене протоколом №1 за результатами судового розгляду апеляційним судом не визнано недійсними та є чинними, вимога позивача щодо визнання недійсними рішення загальних зборів власників відповідача від 09.07.2013 року щодо внесення змін до статуту шляхом його викладення в новій редакції не підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що позов безпідставний та необґрунтований, тому в його задоволенні слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом визнано недійсним рішення №5 від 09.07.2013р., яке оформлене протоколом №1 з підстав порушення механізму (порядку) виключення учасника підприємства, не вирішення питання, яке передбачене п. 5.6. статуту. Однак, підставами заявленого позову є недоведеність відповідачем наявності унормованих підстав виключення позивача зі складу товариства, тобто суд першої інстанції застосував самостійно визначену підставу для визнання недійсним рішення в частині, при цьому не надавши оцінки доводам та запереченням сторін щодо заявлених позивачем підстав позовних вимог, тобто діяв в порушення вимог Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення".

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтею 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Кароля" на рішення господарського суду Житомирської області від 05.07.16р. у справі №906/1080/15 - задоволити.

2. Рішенням господарського суду Житомирської області від 05.07.16р. у справі №906/1080/15 скасувати в частині визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" № 5 від 09.07.2013 року в частині виключення ОСОБА_1 зі складу власників підприємства та визнання недійсним рішення загальних зборів власників ПП "Кароля" № 7 від 09.07.2013 року в частині внесення змін до статуту ПП "Кароля", що пов'язані з виключенням ОСОБА_1 зі складу власників підприємства.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даних позовних вимог відмовити.

3. В решті рішення господарського суду Житомирської області від 05.07.16р. у справі №906/1080/15 - залишити без змін.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПП "Кароля" (13343, Житомирська область, Бердичівський район, с. Скраглівка, ) - 1 515,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду Житомирської області видати судовий наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

7. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.