ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа № 913/868/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НИША

до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРУМ КРАСИ

про визнання права власності на транспортний засіб та зняття з нього арешту

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 1909/16 від 19.09.2016 року);

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на транспортний засіб Chevrolet Lacetti NF35B 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2601-15 від 26.01.2015 року укладеного між сторонами.

Представником позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений судом, вимоги суду викладені в ухвалах від 03.10.2016 року та 19.10.2016 року не виконав.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

26.01.2015 року між ТОВ «Форум Краси» та ТОВ «Ниша» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2601-15, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики: марка Chevrolet модель Lacetti NF35B 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал колір чорний номер кузова (шассі, рама) KLINF35BE8R927689 реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований продавцем 06.06.2008 року підрозділом МВС Шевченківського району м. Києва (надалі Транспортний засіб) та сплатити обумовлену цим договором грошову суму.

На підставі ст. 334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1338, якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок). У п. 2 вказаного Порядку зазначено, що він є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Відповідно до п. 3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

У відповідності до п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують правомірність придбання, транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, подається також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

У відповідності до п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 42 Порядку у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються та видаються номерні знаки для разових поїздок.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідачем та позивачем не було вжито жодних дій, передбачених Порядком, необхідних для державної реєстрації транспортного засобу за позивачем, зокрема, відповідачем не знято автомобіль з обліку для подальшого відчуження позивачу, між сторонами не укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля в присутності реєстратора уповноваженого органу МВС, не зареєстровано транспортний засіб за позивачем з вини самого позивача.

Вимоги позивача про визнання за ним права власності на автомобіль, є необґрунтованими, оскільки позивач у встановленому законом порядку право власності на автомобіль не набув, а за таких обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Щодо вимоги про зняття арешту з спірного транспортного засобу, то позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів накладення такого арешту будь-яким органом взагалі, тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту накладення арешту на спірний транспортний засіб, в звязку з чим суд не вбачає можливим встановити вказану обставину.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Л.Я. Мальована