УХВАЛА

07.12.2016Справа № 910/10190/15
За заявою Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про відстрочення виконання рішення суду по справі № 910/10190/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол"

До Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

Про визнання недійсним правочину

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Вєдєрнікова О.С. (дов.від 31.12.2015)

від відповідача: Бєлячкова О.В. (дов. № 2-77 від 21.03.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Концерн Стирол" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (далі по тексту - відповідач) про визнання недійсним правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/10190/15, розгляд справи призначено на 01.06.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі № 910/10190/15 позов задоволено повністю.

25.07.2016 постановою Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/10190/15 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/10190/15 залишено без змін.

18.10.2016 Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 у справі №910/10190/50 Господарського суду міста Києва та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 залишено без змін.

28.11.2016 через канцелярію до суду від Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про відстрочення виконання рішення суду по справі № 910/10190/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року прийнято, розгляд заяви призначено на 07.12.2016.

В судове засідання, призначене на 07.12.2016, представник відповідача (зявника) не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

В судове засідання, призначене на 07.12.2016, з'явився представник позивача (стягувача), проти задоволення заяви заперечив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням суд вважає, що заява боржника (заявника) не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, п.1 ч.3 ст. 129 Конституції України, суд управнений здійснювати повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

В свою чергу, відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 р., № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2. Постанови №9 визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» у своїй заяві посилається на те, що підприємство Відповідача є складовою частиною нафтогазової галузі, здійснює суспільно-важливу і стратегічну функцію по своєчасному й безперебійному забезпеченню населення та промислових об'єктів України природним газом, підприємство перебуває у важкому фінансовому становищі, має дебіторську та кредиторську заборгованість.

У зв'язку із зазначеними обставинами Відповідач просить відстрочити виконання рішення суду в частині зобов'язання Відповідача поновити в обліку в підземному сховищі газу природний газ Позивача в об'ємі 125 664,807 тис. куб. м., оскільки для такого відновлення ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» необхідно здійснити закупівлю вказаних обсягів природного газу, на що у підприємства немає вільних коштів.

Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК України, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють, або унеможливлюють виконання рішення. При цьому, винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Наведені Відповідачем підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище не підтверджується ніякими належними доказами. Надані службові записки та довідки про існування дебіторської заборгованості ніяким чином не доводять скрутного фінансового становища ПАТ «УКРТРАНСГАЗ».

Натомість, важкий фінансовий стан Позивача підтверджується Консолідованим звітом про фінансовий стан ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ».

Відповідно до статті 121 ГПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

В даному випадку посилання ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» до статті 121 ГПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

В даному випадку посилання ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на збитки від курсових різниць та інфляційних процесів не можуть вважатися незвичайними і непрогнозованими обставинами в умовах ринкової економіки, вони носять загальний характер і у повній мірі стосуються обох Сторін.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків...».

Тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю.

Окрум того, Відповідач просить відстрочити виконання рішення у даній справі на 2 роки, проте жодним чином не обґрунтовує запропонованого строку відстрочення та не надає жодних доказів на підтвердження того, що після спливу вказаного строку рішення суду у даній справі буде виконане.

Таким чином, при ненаданні доказів відсутності у нього на рахунках коштів, неможливо вважати винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10190/15 від 18.11.2015 відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про відстрочення виконання рішення суду по справі № 910/10190/15.

Суддя М.О. Лиськов