номер провадження справи 34/121/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 Справа № 908/2743/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 82 від 27.01.2016.; від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2743/16,

за позовом: Публічного акціонерного товариства ВІДРАДНЕНСЬКЕ (70406, Запорізька область, с. Відрадне, вул. Перемоги, 3)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Продрезерв-Україна (70403, Запорізька область, с. Августинівка, вул. Леніна, 11-Е)

про стягнення суми

Сутність спору:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 499233,58 грн., з яких: сума 486090 грн. - основний борг за договором поставки № 36 від 25.07.2016р., сума 10937,92 грн. пеня, сума 2205,66 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.10.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2743/16, судове засідання призначено на 07.11.2016р.

Ухвалою суду від 07.11.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 23.12.2016р., потім на 13.12.2016р.

13.12.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

22.11.2016р. від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача суму 486090 грн. основного боргу, суму 18964,35 грн. пені, суму 3607,85 грн. 3% річних, суму 22604,98 грн. інфляційних втрат.

Заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 531267,18 грн., з яких: сума 486090 грн. - основний борг, сума 18964,35 грн. пеня, сума 3607,85 грн. 3% річних та сума 22604,98 грн. інфляційних втрат.

24.11.2016р. позивач надав суду нові розрахунки заявлених до стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору поставки № 36 від 25.07.2016р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 997165 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий товар здійснив частково в розмірі 511075 грн., несплаченою залишилась сума 486090 грн. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 11, 202, 205, 526, 625, 629, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 173, 175, 193 ГК України, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму 486090 грн. основного боргу, суму 18964,35 грн. пені, суму 3607,85 грн. 3% річних, та суму 22604,98 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у судове засідання не зявився, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, які надійшли до суду 07.11.2016р. та 22.11.2016р.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016р. між ПАТ «Відрадненське» (постачальник, позивач у справі) та ТОВ «Продрезерв-Україна» (покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 36, відповідно до умов якого постачальник зобовязався передати, у встановлений договором строк, товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець прийняти товар і сплатити за нього грошову суму згідно договору (п.1.1).

Предметом поставки є живі кури, які належать продавцю (п.3).

Згідно з п. 1.4 договору кількість, асортимент та ціна товару встановлюються згідно специфікацій, які є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору постачальник при відвантажені товару покупцю повинен передати покупцю наступні документи: - видаткову накладну; - товарно-транспортну накладну; - податкову накладну; - ветеринарне свідоцтво.

У пункті 4.1 договору зазначено, що постачальник виконує поставку товару згідно специфікації.

За умовами п. 5.1 договору ціна за товар є договірна та складає 5,75 грн. за кілограм живої ваги. Товар, що постачається за договором оплачується за ціанами вказаними в специфікації до цього договору, яка є невідємною його частиною.

Пунктом 6.1 договору сторонами визначено, що право власності на товар (випадкового знищення або пошкодження товару) переходить від постачальника до покупця в момент відвантаження продукції.

Відповідно до п. 11.1 договору він вступає в силу з часу його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору, за погодженими сторонами специфікаціями, поставив відповідачу товар на загальну суму 997165 грн.

Поставка товару здійснювалась за видатковими накладними: № 48 від 26.07.2016р. на суму 52785 грн., № 50 від 27.07.2016р. на суму 53360 грн., № 57 від 28.07.2016р. на суму 54395 грн., № 58 від 29.07.2016р. на суму 52900 грн., № 59 від 31.07.2016р. на суму 56810 грн., № 61 від 01.08.2016р. на суму 58075 грн., № 65 від 02.08.2016р. на суму 54970 грн., № 66 від 03.08.2016р. на суму 54280 грн., № 70 від 04.08.2016р. на суму 49910 грн., № 73 від 08.08.2016р. на суму 53590 грн., № 80 від 10.08.2016р. на суму 53935 грн., № 86 від 12.08.2016р. на суму 54855 грн., № 89 від 15.08.2016р. на суму 51405 грн., № 99 від 17.08.2016р. на суму 52900 грн., № 06 від 19.08.2016р. на суму 52785 грн., № 10 від 21.08.2016р. на суму 50255 грн., № 12 від 22.08.2016р. на суму 51060 грн., № 15 від 23.08.2016р. на суму 18250,50 грн., № 17 від 23.08.2016р. на суму 30854,50 грн., № 16 від 24.08.2016р. на суму 39790 грн.

Отриання відповідачем товару підтверджується самими видатковими накладними, товарно-транспортними-накладними, підписаними обома сторонами, та довіреностями на отримання матеріальних цінностей.

Відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, оплату за отриманий товар здійснив частково в розмірі 511075 грн., що підтверджується платіжними доручення, копії яких містяться в матеріалах справи. Несплаченою залишилась сума 486090 грн.

У звязку чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором поставки № 36 від 25.07.2016р. в розмірі 486090 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 486090 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 18964,35 грн. за загальний період з 04.08.2016р. по 18.11.2016р.

Приписами п. 7.1 договору сторони визначили, що у разі порушення строків оплати вказаних у договорі винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми (вартості) несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевіривши розрахунок за накладними № 66 від 03.08.2016р. на суму 54280 грн., № 80 від 10.08.2016р. на суму 53935 грн., № 99 від 17.08.2016р. на суму 52900 грн., № 10 від 21.08.2016р. на суму 50255 грн., № 16 від 24.08.2016р. на суму 39790 грн. вважає за необхідне скоригувати розрахунки в частині визначення періоду нарахування пені з урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Виходячи з наведеного, нарахування пені за накладною № 66 від 03.08.2016р. виникає з 09.07.2016р., за накладною № 80 від 10.08.2016р. з 16.08.2016р., за накладною № 99 від 17.08.2016р. з 23.08.2016р., за накладною № 10 від 21.08.2016р. з 26.08.2016р., за накладною № 16 від 24.08.2016р. з 30.08.2016р.

За накладними № 59 від 31.07.2016р. на суму 56810 грн., № 61 від 01.08.2016р. на суму 58075 грн., № 65 від 02.08.2016р. на суму 54970 грн., № 66 від 03.08.2016р. на суму 54280 грн., № 70 від 04.08.2016р. на суму 49910 грн., № 73 від 08.08.2016р. на суму 53590 грн., суд коригує період нарахування пені оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Періоди нарахування пені за іншими видатковими накладними є вірними, суму пені суд залишає в визначеному позивачем розмірі.

Перевіривши нарахування пені за всіма накладними, скоригувавши при цьому періоди розрахунків, водночас суд приходить до висновку про залишення загального розміру пені в заявленому позивачем розміру 18964,35 грн. (не виходячи за межі зазначеного позивачем максимального розміру пені по кожній накладній).

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 18964,35 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму 3607,85 грн. 3% річних за період з 04.08.2016р. по 18.11.2016р. та суму 22604,98 грн. інфляційних втрат за період з вересня 2016р. по жовтень 2016р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд також вважає за необхідне скоригувати розрахунки 3% річних в частині визначення періоду, а саме: за накладною № 66 від 03.08.2016р. нарахування повинні річних повинні здійснюватися з 09.07.2016р., за накладною № 80 від 10.08.2016р. з 16.08.2016р., за накладною № 99 від 17.08.2016р. з 23.08.2016р., за накладною № 10 від 21.08.2016р. з 26.08.2016р., за накладною № 16 від 24.08.2016р. з 30.08.2016р.

За накладними № 59 від 31.07.2016р. на суму 56810 грн., № 61 від 01.08.2016р. на суму 58075 грн., № 65 від 02.08.2016р. на суму 54970 грн., № 66 від 03.08.2016р. на суму 54280 грн., № 70 від 04.08.2016р. на суму 49910 грн., № 73 від 08.08.2016р. на суму 53590 грн., суд коригує період нарахування 3% річних, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Періоди нарахування річних за іншими видатковими накладними є вірними.

Загальну суму 3% річних залишає в визначеному позивачем розмірі, не виходячи за межі визначеного позивачем максимального розміру 3% річних по кожній накладній окремо.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що заявлена позивачем сума інфляційних є вірною.

Отже, вимоги про стягнення з відповідача суми 3607,85 грн. 3% річних та суми 22604,98 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 7969,01 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Продрезерв-Україна (70403, Запорізька область, с. Августинівка, вул. Леніна, 11-Е; ідентифікаційний код юридичної особи: 35672525) на користь Публічного акціонерного товариства ВІДРАДНЕНСЬКЕ (70406, Запорізька область, с. Відрадне, вул. Перемоги, 3; ідентифікаційний код юридичної особи: 00852186) суму 486090 (чотириста вісімдесят шість тисяч девяносто) грн., суму 18964 (вісімнадцять тисяч девятсот шістдесят чотири) грн. 35 коп. пені, суму 3607 (три тисячі шістсот сім) грн. 85 коп. - 3% річних, суму 22604 (двадцять дві тисячі шістсот чотири) грн. 98 коп. інфляційних втрат, суму 7969 (сім тисяч девятсот шістдесят девять) грн. 01 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.12.2016р.

Суддя А.О. Науменко