ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.12.2016 Справа № 904/7086/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16

за заявою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60-К-16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60К-16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" зазначає, що справа, за результатами розгляду якої прийнято спірне рішення, була не підвідомча третейському суду, оскільки строк дії договору поставки № 2015-09 від 11.04.2014, яким було узгоджено сторонами третейську угоду у вигляді третейського застереження, втратив чинність 31.12.2014 та не містить умов щодо автоматичної пролонгації.

Ухвалою суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16 (суддя Ярошенко В.І.) заяву Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60К-16 задоволено; скасовано рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60К-16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2015р. у справі № 904/7086/16 про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60К-16 та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" в задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 22.07.2016 у справі № 14/60К-16.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги дійшла до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Частиною 1 ст. 53 ГПК України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011р. наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Отже, клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

У даному випадку, ухвала, що оскаржується, винесена 19.09.2016р. Апеляційна скарга на вказану ухвалу, згідно накладної з надання послуг доставки поштового відправлення, подана 25.11.2016р., тобто з пропуском процесуального строку, встановленого для її подання, однак містить клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги у зв'язку із тим, що копію вказаного рішення поштою ним не отримано та зі змістом ухвали ознайомився лише в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.11.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16 була направлена ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується штампом канцелярії суду на зворотньому аркуші оскаржуваної ухвали про розсилку 29.09.2016р. (а.с. 54, том. 1), який згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 року № 28, є доказом направлення відповідної ухвали на адресу скаржника.

Окрім того, представник скаржника був присутній у судовому засіданні 19.09.2016р., отже скаржник був обізнаний про прийняття оскаржуваної ухвали та мав вчинити необхідні дії для ознайомлення з матеріалами справи або ознайомлення з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відтак, несвоєчасне оскарження ухвали місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені відповідачем, не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Таким чином, скаржником не наведено належних обставин та не надано належних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16, що є підставою для відхилення клопотання ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" підлягає поверненню заявникові без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16.

Апеляційну скаргу ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі № 904/7086/16 повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № 14/157 від 24.11.2016р. та додані до неї документи на 20 арк., у т.ч. платіжне доручення № НОМЕР_1 від 23.11.2016р. про сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко