ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.11.2016 Справа № 905/2221/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Бокової Ю.В.,

суддів Харакоза К.С., Сажневої М.В.,

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.

розглянувши матеріали справи за позовом: Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Маріупольського міського округу Донецької області Верченко Тетяни Іванівни, м. Маріуполь

про вчинення певних дій, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Департамент міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ про усунення перешкод здійсненні права власності територіальної громади міста Маріуполя на майно - нежитлову будівлю, частину основного нежитлового будинку - літ. А-2, приміщення № 1, коридор - 1,2, кабінети 3,5,6, шкаф - 4, 7, умивальня - 8, вбиральня 9, загальною площею 44,7 кв.м., що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2947913 та з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 3019295.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.09.2012р. по справі № 2о/519/126/12 позивачу на праві власності належить нерухоме майно, на яке 09.03.2006р. було накладено заборону на відчуження до припинення договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.2014р. по справі № 263/7162/13-ц (2/263/2880/2013) встановлено, що договір іпотеки № 249 від 09.03.2006р. є припиненим з підстав, встановлених ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Разом із тим, заборону на відчуження спірного нерухомого майна знято не було, що зумовило звернення позивача із даним позовом до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.07.2016р. залучено Маріупольську міську раду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та Приватного нотаріуса Маріупольського міського округу Донецької області Верченко Тетяну Іванівну до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

12.09.2016р. від представника позивача на адресу господарського суду Донецької області надійшло клопотання № 03-4/3622 від 07.09.2016р про уточнення позовних вимог.

Як вбачається з тексту наданого клопотання № 03-4/3622 від 07.09.2016р., позивач фактично просить змінити предмет позову, заявляючи нові вимоги щодо зобов'язання відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради скасувати запис про обтяження нерухомого майна, а саме на частину основного нежитлового будинку - літ. А-2, приміщення № 1, коридор - 1,2, кабінети 3,5,6, шкаф - 4, 7, умивальня - 8, вбиральня 9, загальною площею 44,7 кв.м., що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2947913 та з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 3019295, тип обтяження - іпотека).

У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до п.3.11 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Початок розгляду справи по суті співпадає з початком розгляду безпосередньо позовних вимог, тобто після відкриття судового засідання, роз'яснення сторонам їх прав та обов'язків, з'ясування наявності відводів складу суду, розгляду інших клопотань та заяв (про відкладення розгляду справи, залучення інших осіб до участі у справі, витребування додаткових доказів тощо) суд переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог.

В судовому засіданні 31.08.2016р. судом було роз'яснено представнику позивача права та обов'язки, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, з'ясовано про наявність відводів складу суду, з'ясовано про наявність заяв чи клопотань у сторін, заслухано зміст позовних вимог позивача.

Таким чином, розгляд справи № 905/2221/16 у розумінні положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 фактично розпочатий судом по суті.

З урахуванням вищевикладеного у задоволенні клопотання № 03-4/3622 від 07.09.2016р. про уточнення позовних вимог, яке надійшло на адресу господарського суду Донецької області 12.09.2016р., судом відмовлено.

21.10.2016р. на адресу господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання вих. № 03-4/4230 від 17.10.2016р., в якому останній просив вважати позовні вимоги викладеними у наступній редакції: зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчинити певні дії, а саме надати заяви до Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про припинення обтяження та скасування записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 2947913) та з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 3019295) на нерухоме майно - нежитлову будівлю, частину основного нежитлового будинку - літ. А-2, приміщення № 1, коридор 1,2, кабінетів - 3,5,6, шкаф - 4,7, умивальня - 8, вбиральня - 9, загальною площею 44,7 кв.м., що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п. 3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново (стаття 24 ГПК), заново розгляд справи починається і в разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.10.2016р. з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя - Бокова Ю.В., судді Харакоз К.С. та Сажнева М.В.

Згідно зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Дослідивщи вищевказане клопотання вих. № 03-4/4230 від 17.10.2016р., господарський суд Донецької області дійшов висновку, що за своїм змістом воно фактично є заявою про зміну предмету позову та відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим приймається господарським судом до уваги під час розгляду справи.

Таким чином, судом розглядаються остаточні позовні вимоги, викладені в клопотанні вих. № 03-4/4230 від 17.10.2016р.

Представник позивача в попередніх судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог з урахуванням наданого 21.10.2016р. клопотання про зміну предмету позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 19.10.2016р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, на адресу господарського суду Донецької області надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 830 від 13.11.2005р. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 належало на праві приватної власності вбудоване нежитлове приміщення, літ. А-2, прим. 1, кімнати 1-9, загальною площею 44,7 кв.м., що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

09.03.2006р. між ПриватБанком (далі - банк) та ОСОБА_4 (далі - позичальник) укладено кредитний договір №20М-06, в забезпечення виконання якого між ПриватБанком в якості іпотекодержателя та ОСОБА_4 в якості іпотекодавця укладено та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Т.І. договір іпотеки від 09.03.2006р., зареєстрований за №249, предметом якого є належна іпотекодавцю на праві власності 44,7 кв.м. що є часткою 47/100 вбудованої нежитлової шлакоблочної будівлі А-2 загальною площею 95,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.09.2012р. по справі №2о/519/126/12 визнано відумерлою спадщину у вигляді вбудованого нежитлового приміщення літ. А-2, прим.1, кімнати 1-9, загальною площею 44,7 кв.м, що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано у власність територіальної громади Маріупольської міської ради.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2920747 від 25.04.2013р. право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано за територіальною громадою м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області 25.04.2013р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.2014р. по справі №263/7162/13-ц(2/263/2880/2013) у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ до Маріупольської міської ради про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №20М-06 від 19.03.2006р. в сумі 119 613,77 грн. на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 95,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем відмовлено.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. по справі №908/4359/14 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") до Маріупольської міської ради про стягнення 119 613,77 грн. збитків відмовлено та встановлено, що зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним договором № 20М-06 від 09.03.2006р. (в частині сплати кредиту, процентів, штрафних санкцій) припинилися з ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із смертю останнього.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. по справі №908/4359/14 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. по справі №908/4359/14 залишено без змін.

Управління міського майна Маріупольської міської ради неодноразово зверталось до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням припинити державну реєстрацію обтяження спірного приміщення, проте ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, обтяження.

В матеріалах справи наявний лист № 05/06-82 від 15.09.2016р., яким Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради за результатами розгляду листа вих. № 03-4/3700 від 14.09.2016р. Департаменту міського майна Маріупольської міської ради щодо скасування та вилучення записів про обтяження нерухомого майна, а саме на частину вбудованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 2947913) та з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер 3019295) повідомило про те, що у випадку надання заяви про зняття іпотеки та обтяження на нерухоме майно до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Департаменту міського майна Маріупольської міської ради буде відмовлено на підставі п. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме з причини подання заяви неналежною особою. Також у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.2014р. по справі № 263/7162/13-ц встановлено, що зі смертю ОСОБА_4 його обов'язки за кредитним договором № 20М-06 від 09.03.2006р. припинилися, а звернення до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з проханням припинити державну реєстрацію іпотеки та обтяження нерухомого майна та фактично виконати вимоги ст. 17 Закону України «Про іпотеку» ними було проігноровано, рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від здійснення дій, пов'язаних з анулюванням записів про наявність іпотечного обтяження нерухомого майна, а саме: вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 95,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінюючи матеріали справи, доводи позивача, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.2014р. по справі №263/7162/13-ц(2/263/2880/2013) у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ до Маріупольської міської ради про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №20М-06 від 19.03.2006р. в сумі 119 613,77 грн. на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 95,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем відмовлено.

У вказаному рішенні суд дійшов висновку про припинення договору іпотеки № 249 від 09.03.2006р. з підстав, встановлених ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони (ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст.575 Цивільного кодексу України іпотека є окремим видом застав. Так, згідно частини першої зазначеної статті іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 5 ст.3 Закону України „Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В статті 17 Закону України „Про іпотеку" зазначено, що іпотека припиняється, в тому числі, у разі припинення основного зобов'язання, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; що також кореспондується з ч. 1 п.1 ст. 593 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України „Про іпотеку", відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №64013090 від 21.07.2016р. існує заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 09.03.2006р.

Зважаючи на припинення договору іпотеки, наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна, що було передано в іпотеку, є порушенням прав позивача. Таким чином, в даному випадку у діях банку вбачається склад противоправної поведінки, вираженій у бездіяльності, яка порушує законне право власності та суперечить інтересам територіальної громади м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області.

За змістом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецендентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права.

Згідно із ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписом ст.317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпоряджання майном належать власникові майна.

Згідно із ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Тобто, з урахуванням вимог ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України позивачу як власнику належить, зокрема, право розпорядження майном, раніше переданим в іпотеку.

Стаття 391 ЦК України, надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що територіальна громада м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області набула право власності на спірну нерухомість, враховуючи зміст ст.ст.316, 317, 318 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що територіальна громада м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області набула право з володіння, користування та розпорядження вказаним вище майном.

Наразі, право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу. Право користування - це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами. Право розпорядження - це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 5 та ч.6 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен був подати реєстратору заяву про припинення обтяжень, як іпотекодержатель, у зв'язку з припиненням договору іпотеки 09.03.2006р., зареєстрованого за №249, проте Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ не здійснило зазначених дій.

Листами від 01.04.2014р. за № 03-4/1249, від 18.07.2014р. за № 03-04-/2611 Управління міського майна Маріупольської міської ради зверталося до відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з проханням припинити державну реєстрацію обтяження спірного приміщення. Як вбачається з матеріалів справи, вказані листи були залишені відповідачем без відповіді.

Згідно ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ст. 10 цього ж закону державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Необхідно враховувати, що як цивільні права так і цивільні обов`язки виникають на певних підставах, і якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлено відповідного обов`язку особи, то вона не може бути примушена до його виконання (ст. 14 Цивільного кодексу України).

Виходячи із сукупного аналізу чинного на час розгляду справи Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вбачається, що для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав необхідним є подання відповідної заяви заявником, яким у даному випадку, з огляду, зокрема, на зміст ст. 1 Закону, у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки може бути виключно іпотекодержатель/особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи .

Таким чином, саме відповідач, як іпотекодержатель майнових прав щодо спірного нерухомого майна, обтяженого іпотекою є особою, уповноваженою в порядку чинного на момент розгляду справи Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на подання відповідної заяви про державну реєстрацію припинення обтяження (іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна), що виникло на підставі договору іпотеки від 09.03.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Т.І. та зареєстрованого в реєстрі за №249.

Відповідно до п. 31 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Згідно Положення про департамент міського майна Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради № 7/6-208 від 08.04.2016р., управління є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, уповноваженим управляти майном міської комунальної власності, органом приватизації майна міської комунальної власності. Департамент має право від імені та в інтересах територіальної громади та від свого імені самостійно укладати договори, набувати майнових та немайнових прав та нести обов'язки, виступати позивачем та відповідачем у суді, господарському та адміністративному судах, укладати мирові угоди (п. 1.11. Положення).

Враховуючи зазначені обставини та зважаючи на той факт, що бездіяльність Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Дніпропетровськ позбавляють територіальну громаду м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області вільно розпоряджатися своїм майном, позовні вимоги Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 33, 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Дніпропетровськ про вчинення певних дій - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) у п'ятиденний строк подати заяву до державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про припинення обтяження та скасування записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 2947913) та з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 3019295) на нерухоме майно - нежитлову будівлю, частину основного нежитлового будинку - літ. А-2, приміщення № 1, коридор 1,2, кабінетів - 3,5,6, шкаф - 4,7, умивальня - 8, вбиральня - 9, загальною площею 44,7 кв.м., що складає 47/100 часток будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 25, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 05.12.2016 р.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя К.С. Харакоз

Суддя М.В. Сажнева