КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Справа№ 906/84/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Евін А.К. - дов. №5 від 09.12.2015р.

від відповідача: Власюк В.П. - дов. №42-75/30/2-16 від 05.09.2016р.

Білий В.І. - дов. №1962/48/2-16 від 21.04.2016р.

від третьої особи-1: Лисий В.І. - дов. №531 від 31.12.2015р.

від третьої особи-2: Грінчук Н.А. - дов. №05/1445 від 13.04.2016р.

від прокуратури: Скляр Д.Ю., посвідчення №041074 від 03.02.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2016р.

у справі № 906/84/16 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт"

до Житомирської обласної державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд державного майна України (третя особа-1)

Регіональне відділення Фонду державного майна України по

Житомирській області (третя особа-2)

за участю Прокуратури Житомирської області

про визнання додаткової угоди укладеною

В судовому засіданні 30.11.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Головинський граніт" та Житомирською обласною державною адміністрацією.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.10.2013р. між сторонами був укладений договір оренди землі строком до 03.06.2015р. При цьому, згідно умов даного договору, після закінчення строку дії договору орендар, тобто позивач, має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом за вих. № 271/3 від 30.04.2015р. позивач звернувся до відповідача з проханням про продовження дії договору оренди землі на 20 років, однак відповідач жодного письмового повідомлення, в т.ч. письмового заперечення на поновлення договору оренди землі протягом одного місяця (до 03.07.2015р.) після закінчення строку договору оренди землі позивачу не надав, у зв'язку з чим позивач, як орендар, вважає, що договір оренди землі був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

18.12.2015р. позивач звернувся до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та надав разом із вказаним повідомленням 2 примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013р.

Як стверджує позивач, на момент звернення до суду з позовом, відповіді від відповідача на вказаний лист він не отримав, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013р. між сторонами не підписано, а отже позивач вважає, що зволікання у підписанні відповідачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі створює позивачу перешкоди у цільовому використанні земельної ділянки, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також позивач зазначив про те, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду у справі №806/5363/15 від 22.01.2016р. за позовом Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" до Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії визнано протиправною бездіяльність Житомирської обласної державної адміністрації щодо зволікання при розгляді звернення Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" від 30.04.2015р. про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 17.10.2013р. та зобов'язано Житомирську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про визначення керівника органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 17.10.2013р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2016р. у справі №906/84/16 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ч. 3 ст. 205 ЦК України, ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 35, 111-28 ГПК України.

На думку апелянта, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі та відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки є підставою вважати, що договір оренди земельної ділянки був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Апелянт зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає в явному зволіканні щодо укладення з позивачем додаткової угоди про поновлення договору оренди, що створює позивачу перешкоди у цільовому використанні земельної ділянки.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача 01.07.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Федорчук Р.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався, у справі оголошувалась перерва, останній раз на 30.11.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.11.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.11.2016р. заперечували проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.11.2016р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.11.2016р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та третіх осіб, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, а рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2013р. між Житомирською обласною державною адміністрацією (орендодавець, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Головинський граніт" (орендар, позивач) був укладений договір оренди землі (договір), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території в межах Головинської селищної ради Черняхівського району Житомирської області, кадастровий номер :03:000:0188 (п.1), в оренду надається земельна ділянка площею 95,1090 га (забудовані землі) (п.2), на земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать орендарю на умовах оренди відповідно до договору оренди № 22 цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Головинський кар'єр" від 21.12.2001р., укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна та товариством (п.3), договір укладено строком до 03.06.2015р.

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8), земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (п.15), дія договору припиняється зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.36).

Вказаний договір зареєстрований Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56.

Листом за вих. № 271/3 від 30.04.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження дії договору оренди землі на 20 років. Доказів надання до вказаного листа примірників додаткової угоди матеріали справи не містять.

Листом за вих.№13-6-0.4-8664/2-15 від 11.06.2015р. на лист позивача за вих. № 271/3 від 30.04.2015р. відповідач повідомив про те, що звернення позивача щодо поновлення договору оренди землі буде внесено на розгляд засідання комісії облдержадміністрації по розгляду звернень підприємств, організацій, установ та громадян щодо надання земельних ділянок та водних об'єктів.

Згідно протоколу №7 від 12.08.2015р. вищевказаною комісією облдержадміністрації прийнято рішення про відмову у погодженні матеріалів щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок, в т.ч. площею 95,1090 га в межах Головинської селищної ради, у зв'язку з припиненням дії договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Головинський кар'єр".

Наказом Фонду державного майна України від 21.10.2015р. №1561 єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Головинський кар'єр" включено до Переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, а наказом від 22.10.2015р. № 1564 прийнято рішення про його приватизацію та визначено дату оцінки та проведення інвентаризації майна Державного підприємства "Головинський кар'єр".

18.12.2015р. позивач звернувся до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та надав разом із вказаним повідомленням 2 примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013р.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2016р. у справі №806/5363/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" до Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії визнано протиправною бездіяльність Житомирської обласної державної адміністрації щодо зволікання при розгляді звернення Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" від 30.04.2015р. про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 17.10.2013р. та зобов'язано Житомирську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про визначення керівника органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 17.10.2013р.

Як стверджував позивач у позовній заяві, на момент звернення до суду з позовом, на лист від 18.12.2015р. він не отримав відповідь відповідача, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013р. між сторонами не підписано, а отже позивач вважає, що зволікання у підписанні відповідачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі створює йому перешкоди у цільовому використанні земельної ділянки, у зв'язку з чим просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Головинський граніт" та Житомирською обласною державною адміністрацією, наступного змісту:

"Додаткова угода до договору оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право № 3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56,

Орендодавець (уповноважена ним особа) Житомирська обласна державна адміністрація в особі уповноваженого представника з одного боку, та Публічне акціонерне товариство "Головинський Граніт" в особі Голови правління Панасенко Ірини Борисівни, яка діє на підставі статуту, з другого боку, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 17.10.2013р., про таке:

1.Договір оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Реєстраційною службою Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області номер запису про інше речове право № 3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, поновити з 03.06.2015р. і продовжити на той же 594 денний строк до 17.01.2017р. на тих самих умовах.

2.Всі інші умови договору оренди земельної ділянки від 17.10.2013р., який зареєстрований Реєстраційною службою Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області номер запису про інше речове право № 3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, залишаються без змін.

3.Дана додаткова угода вступає в силу з моменту набрання чинності рішенням суду, після чого стає невід'ємною частиною договору оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Реєстраційною службою Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області номер запису про інше речове право № 3175493 від 18.10.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, та поширюється на відносини, які виникли з 03.06.2015р. ".

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (ст.15 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 17.10.2013р. спірна земельна ділянка була надана позивачу в оренду до 03.06.2015р. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, а розташовані на цій території об'єкти нерухомого майна належать позивачу на умовах оренди відповідно до договору оренди № 22 цілісного майнового комплексу державного підприємства "Головинський кар'єр" від 21.12.2001р., укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна та товариством, строком дії до 21.12.2015р.

Згідно з положеннями ст.33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До такого листа-повідомлення орендар зобов'язаний надати проект додаткової угоди.

Як свідчать матеріали справи, 30.04.2015р. позивач звернувся до відповідача з листом про поновлення договору.

Однак доказів направлення відповідачу проекту відповідної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі матеріали справи не містять та не надані суду позивачем.

У відповідь на лист позивача від 30.04.2015р. відповідач листом від 11.06.2015р. №13-6-0.4-8664/2-15 повідомив про внесення звернення позивача на розгляд чергового засідання комісії облдержадміністрації стосовно земельних питань.

В подальшому, комісією облдержадміністрації згідно протоколу №7 від 12.08.2015р. було прийнято рішення про відмову позивачу у погодженні матеріалів щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок, в т.ч. площею 95,1090 га в межах Головинської селищної ради, у зв'язку з припиненням дії договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Головинський кар'єр".

Крім цього, наказом Фонду державного майна України від 21.10.2015р. №1561 єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Головинський кар'єр" включено до Переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.

Перелік майна, що входить до цілісного майнового комплексу ДП «Головинський кар'єр» свідчить про те, що майно призначене саме для розробки кар'єрів, яке знаходиться на території цього ЦМК. До складу ЦМК входять об'єкти, без яких неможливо проводити розробку кар'єрів чи навіть дістатися до них, зокрема №1.35 автодорога до Головинського кар'єру та №1.36 автодорога до Сліпчинського кар'єру.

Як вбачається з доводів третьої особи-1, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, у зв'язку з систематичним порушенням ПАТ «Головинський граніт» умов договору оренди ЦМК щодо сплати орендної плати, станом на 05.04.2016р. заборгованість позивача перед державним бюджетом становить 2 769 340,64 грн., а тому було прийнято рішення щодо недоцільності продовження орендних відносин на наступний термін.

Таким чином, доводи позивача про не отримання ним від відповідача будь-яких заперечень стосовно можливості продовження строку дії договору оренди земельної ділянки спростовуються матеріалами справи.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у клопотанні від 30.04.2015р. про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач запропонував нові умови договору, оскільки поставив питання про продовження строку його дії на 20 років.

Крім того, позивач направляв відповідачу листа від 22.02.2016р. №22-1, в якому просив надати згоду на поділ орендованої земельної ділянки на частини 44,7 га та 50,409 га, а за приписами ст. 33 вищевказаного Закону у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Фактично позивач ініціював внесення змін до договору оренди земельної ділянки, проте сторони не досягли згоди на внесення цих змін у передбаченому законодавством порядку.

Судом встановлено, а сторонами не заперечується, що договір оренди позивачем цілісного майнового комплексу, розташованого на спірній земельній ділянці, припинив свою дію. Відтак, використання позивачем у майбутньому орендованої земельної ділянки за передбаченим у договорі цільовим призначенням, з огляду на припинення договору оренди цілісного майнового комплексу, неможливе.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Щодо твердження позивача про наявність спеціального дозволу на користування надрами Сліпчицького родовища №2698 від 03.06.2002 як на підставу для продовження договору оренди землі, колегія суддів зазначає, що згідно абз. 2 ст. 16 Кодексу України про надра, надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби, а отже отримання ділянки для розробки надр є підставою для отримання спеціального дозволу, а не навпаки, тобто сама по собі наявність спеціального дозволу на розробку надр не є підставою для укладання договору оренди земельної ділянки, як про це зазначає позивач (апелянт).

Крім цього, на території земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0188, знаходиться не тільки Сліпчицьке родовище, на яке у позивача є діючий спеціальний дозвіл на користування надрами №2698 від 03.06.2002р., але і Головинське родовище, на яке у позивача спеціального дозволу немає.

Разом з цим, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач повідомив, що на дату звернення позивача до Житомирської обласної державної адміністрації із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки площею 95,1090га для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд, підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами із земель промисловості, транспорту, зв'язку та енергетики, оборони та іншого призначення було анульовано дію спецдозволів на користування надрами з метою видобутку Головинського та Сліпчинського-1 родовищ лабрадоритів.

Вказані обставини позивачем у передбаченому законом порядку не спростовані.

Зважаючи на те, що договір оренди позивачем цілісного майнового комплексу, розташованого на спірній земельній ділянці, припинив свою дію 21.12.2015р., без продовження орендних відносин, наказом ФДМУ від 21.10.2015р. №1561 єдиний майновий комплекс ДП «Головинський кар'єр» включено до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, а наказом від 22.10.2015р. №1564 прийнято рішення про його приватизацію та визначено дату оцінки та проведення інвентаризації майна ДП «Головинський кар'єр», а договором оренди землі від 17.10.2013р. позивачу було передано в користування земельну ділянку площею 95,1090 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, які були передані на умовах оренди ЦМК ДП «Головинський кар'єр», відповідно використання позивачем у майбутньому спірної земельної ділянки за передбаченим у договорі цільовим призначенням є неможливим, у зв'язку з припиненням договору оренди цілісного майнового комплексу (ЦМК).

При цьому, наявність спеціального дозволу на користування надрами, не є підставою для визнання укладеною додаткової угоди до спірного договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що позивачем не наведено суду обґрунтованих підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 17.10.2013р., який зареєстрований Черняхівським районним управлінням юстиції Житомирської області, номер запису про інше речове право №3175493 від 18.10.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 56, у зв'язку з чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у позові.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2016р. у справі № 906/84/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2016р. у справі № 906/84/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №906/84/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко