ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 р. Справа № 917/1715/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега", вул. Обсерваторна, 17-А,Київ 53,04053

до Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, вул. Горького, 48/75, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 13682,75 грн.

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 дов. №01-06/334 від 14.03.2016 року

В судовому засіданні 13.12.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення у відповідності до положень ст. 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення 13682,75 грн. за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4310885 від 05.07.2013 року, як відшкодування матеріальної шкоди.

18.11.2016 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.10.2013 року, контактування між забезпеченим транспортним засобом ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 ані з іншим автомобілем Мазда, ані з пішоходом ОСОБА_3 не було, працівники ДАІ та в подальшому працівники міліції, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди у день настання ДТП жодного зв'язку між діями водія ОСОБА_2 та настанням ДТП не вбачали. ОСОБА_2 того, відповідач вказує, що автомобіль НОМЕР_2 навіть не був зафіксований у схемі ДТП як учасник, лише через більше ніж півроку після описаної ДТП водій автомобіля ЗІЛ ОСОБА_2 був допитаний як свідок. Також відповідачем у відзиві зазначено, що після того, як відповідачем був отриманий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку ст. 128 КПК України, Кременчуцьке КАТП 1628 одразу повідомило ПАТ АСК Омега про даний факт, що підтверджується листом № 01-06/140 від 31.01.2015 року. Тому відповідач стверджує, що станом на 24.10.2013 року у Кременчуцького КАТП 1628 були відсутні будь-які підстави вважати, що забезпечений транспортний засіб ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, а тому вважає, строк подачі повідомлення про ДТП, в порядку п.п. 33.1.4 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було пропущено із поважних причин. Тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. До відзиву додано копію схеми до протоколу огляду місця ДТП від 24.10.2013 року, копію листа від 31.01.2015 року, постанову ВСУ від 22.06.2016 року.

В судовому засіданні 24.11.2016 року суд розпочав слухання справи по суті. Представник позивача виклав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

В судове засідання 13.12.2016 року представник позивача не з'явився, був повідомлений судом про дату і час слухання справи належним чином.

09.12.2016 року від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача ( арк. справи 45).

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву ( арк. справи 26-27).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

05.07.2013 року між приватним акціонерним товариством Акціонерне страхова компанія Омега (позивач) та Кременчуцьким КАТП 1628 (відповідач) було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 4310885 ( арк. справи 9).

Згідно полісу № АС/4310885 АСК ОМЕГА взяла на себе зобов'язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом ЗИЛ, д.н. 09153СН, а Кременчуцьке КАТП 1628 - зобов'язання щодо сконання обов'язків покладених на страхувальника ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання Д'ГП та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна.

Матеріали справи свідчать, що 24.10.2013 року у м. Кременчуці на перехресті проспекту Полтавського із вул. Комунарською сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобілем Мазда (державний номерний знак НОМЕР_3) під керуванням водія ОСОБА_4 було смертельно травмовано пішохода ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі страхового акту № 4280-ЦВ за шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_5, було виплачене страхове відшкодування у розмірі 13 682,75 грн. Про ДТП, що сталася 24.10.2013 р., АСК ОМЕГА, в строк, передбачений законодавством України, письмово повідомлена не була. На думку позивача, такими діями, відповідач спричинив для страховика труднощі у встановленні обставин страхового випадку.

Таким чином, з посиланням на ст.ст. 993, 1166, 1172, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ЗУ Про зв'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просить суд задовольнити його вимоги.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом N 1961-IV та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону N 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" статтю 33 Закону N 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону N 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Так, згідно підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗУ Про зв'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Тоді як відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходить і Верховний Суд України, зокрема, такі ж по суті висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі N 6-186цс16, від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16, від 16.09.2015 року у справі N 6-284цс15.

Судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 24.10.2013 року, безпосереднього контактування між транспортним засобом відповідача ЗІЛ (ДЗН 09153 СН) під керуванням водія ОСОБА_2 ні з автомобілем «Мазда», ні з пішоходом ОСОБА_3 не було.

За результатами оформлення матеріалів ДТП автомобіль НОМЕР_4, водій якого за версією правоохоронців був учасником ДТП, був направлений на штрафний майданчик, тоді як жодних дій стосовно автомобіля НОМЕР_2 відповідача як імовірного учасника ДТП не вчинялося. Тільки через більше ніж півроку після вказаної ДТП водій автомобіля ЗІЛ ОСОБА_2 був допитаний як свідок.

При цьому після отримання відповідачем цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку ст. 128 КПК України Кременчуцьке КАТП 1628 одразу повідомило ПАТ «АСК Омега» про даний факт, що підтверджується листом № 01-06/140 від 31.01.2015 року ( арк. справи 29).

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Автозаводського районного суду Полтавської обл. по справі № 524/10640/14-к встановлено, що: «відповідно до висновку комплексної судово - криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису, фототехнічної та авто технічної експертизи № 13168/13169/13170 від 18.04.2014 р. в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам 10.1 ПДР України та знаходилися з технічної точки зору в причинному зв'язку із виникненням події ДТП.

Отже, висновки щодо причетності автомобіля відповідача до ДТП були встановлені лише в результаті комплексної судово - криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису, фототехнічної та авто технічної експертизи, та не були виявлені при настанні самого ДТП.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, станом на 24.10.2013 року ( дату настання ДТП) у відповідача були відсутні будь-які підстави вважати, що забезпечений транспортний засіб ЗІЛ державний номерний знак НОМЕР_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, а тому відсутні правові підстави для твердження про пропуск відповідачем строку повідомлення страхової компанії.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

На підставі матеріалів справи та керуючись 33,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 15.12.2016 року

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією