ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016р. Справа№ 914/327/15

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Іванчук С.В., суддів Коссака С.М. та Трускавецького В.П., при секретарі Дубенюк Н.А., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Центр-Ресурс, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Каскадбуд, м.Львів

про стягнення заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник; ОСОБА_2 директор;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, ОСОБА_4 директор.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутніх представників сторін в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Центр-Ресурс до Товариства з обмеженою відповідальністю Каскадбуд про стягнення 47137грн. 72коп. основного боргу, 2691грн. 56коп. пені та 9427грн. 54коп. штрафу.

Ухвалою суду від 03.02.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 17.02.2015р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, враховуючи невиконання сторонами в повному обсязі вимог ухвал суду, заявлені клопотання сторін, ухвалами суду від 17.02.2016р. та від 27.03.2015р. строк розгляду спору продовжувався, розгляд справи відкладався з підстав зазначених в ухвалах. В судових засіданнях 03.03.2015р. та 24.03.2015р. оголошувались перерви.

З метою встановлення обставин, які мають значення для прийняття рішення у справі ухвалами суду від 01.04.2016р. та від 13.10.2015р. провадження у справі №914/327/15 зупинялось та призначалась судова будівельно-технічна експертиза. У зв"язку із тим, що матеріали справи були повернуті Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз в господарський суд Львівської області без виконання експертизи ухвалами суду від 05.10.2015р. та від 19.09.2016р. провадження у справі №914/327/15 поновлювалось і справа призначалась до судового розгляду.

Враховуючи неявку представників сторін, у звязку із закінченням строків розгляду спору, та необхідністю подання доказів у справі, які мають значення для розгляду спору по суті, а також враховуючи ту обставину, що справа є складною, потребує додаткового дослідження та оцінки доказів по справі, з метою повного і всестороннього зясування усіх обставин спору, ухвалою суду від 26.09.2016р. призначено колегіальний розгляд справи №914/327/15 у складі трьох суддів. Ухвалою суду від 27.09.2016р. прийнято справу №914/327/15 до розгляду колегіально та справу призначено до розгляду на 26.10.2016р. Ухвалами суду від 26.10.2016р. строк розгляду спору продовжувався та розгляд справи відкладався на 30.11.2016р.

У звязку з перебуванням судді Трускавецького В.П. у відрядженні з 29.11.2016 року по 02.12.2016 року, судове засідання 30.11.2016 року не відбулося, про що відповідно до абз. 2 пп. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №21 від 03.03.2016 року, повідомлено представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які прибули до суду 30.11.2016 року, а також повідомлено зазначених представників сторін, що судове засідання відбудеться 06.12.2016 року о 11год. 45хв. Ухвалою суду від 05.12.2016р. призначено судове засідання на 06.12.2016р.

02.03.2015р. від позивача, через канцелярію суду (вх.№936/15) подано уточнення до позовних вимог, в яких позивач зазначає, що в прохальній частині позовної заяви не врахована сума у розмірі 309грн. 95коп., яка складає 3% річних і просить суд стягнути з відповідача заборгованості на загальну суму 59566грн. 77коп., в тому числі 47137,72грн боргу, 2691,56грн. пені, 9427,54грн. -штрафу та 3 % річних в розмірі 309,95грн.

29.11.2016р. від позивача, через канцелярію суду (вх.№5680/16) подано заяву №19 від 29.11.2016р. про уточнення до позовних вимог, в яких позивач просить суд стягнути з відповідача 47137,72грн. основного боргу, 43176,67грн. пені, 9427,54 штрафу, 2828,26грн. 3% річних.

Згідно із п.п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами та доповненнями) ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про доповнення або уточнення позовних вимог, або заявлення додаткових позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як зміну предмета або підстав позову, подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог.

Частиною 4 ст.22 ГПК України встановлено, що до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви та заяв (вх.№936/15 від 02.03.2015р.) та №19 від 29.11.2016р. (вх.№5680/16 від 29.11.2016р.) про уточнення позовних вимог, які подані після початку судового розгляду по суті, згідно протоколу судового засідання від 17.02.15р., даними уточненнями позивач просить про стягнення 3% річних, тобто змінює предмет спору та ставить вимогу, яка не заявлялась у позовній заяві, тому враховуючи положення ст. 22 ГПК України, у цій частині вимог про стягнення 3% річних, дані заяви підлягають залишенню без розгляду та приєднуються до матеріалів справи. Заява №19 від 29.11.2016р. (вх.№5680/16 від 29.11.2016р.) в частині збільшення позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 43176,67грн. за період з 21.09.2014р. по 30.11.2016р. приймається судом до розгляду та судовий розгляд справи проводиться із врахуванням збільшених позовних вимог.

В судове засідання 06.12.2016р. представники позивача явку забезпечили, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та заяві №19 від 29.11.2016р. (вх.№5680/16 від 29.11.2016р.) про уточнення позовних вимог і просять суд позов задоволити.

30.11.2016р. від відповідача, через канцелярію суду (вх.№48206/16) подано пояснення №01/65 від 30.11.2016р., в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що щодо інформації зазначеної в акті №15, який є предметом спору відповідачу не відомо, чи дійсно виконувались зазначені у спірному акті роботи, оскільки після передачі погоджених та прийнятих об"ємів робіт власнику будівлі відповідач був проінформований замовником про те, що частину будівельних робіт, які ще не завершені на о"єкті замовник виконує самостійно із залученням інших підрядників.

В судове засідання 06.12.2016р. представники відповідача явку забезпечили, позовні вимоги заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву №01/11 від 12.02.2015р. (вх.№6086/15 від 12.02.2015р.) та поясненнях №01/65 від 30.11.2016р. (вх.№48206/16 від 30.11.2016р.) і просять суд в задоволенні позову відмовити, та врахувати положення ст. 232 ГК України щодо порядку нарахування штрафних санкцій.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

12.12.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Каскадбуд (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Центр-Ресурс (підрядник) було укладено договір підряду №1/12.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. замовник доручає, а підрядник зобовязується здійснити на умовах цього договору виконання робіт по: влаштуванню гіпсокартонних конструкцій згідно наданої документації та високоякісне фарбування (надалі іменується «роботи»), детальний перелік робіт вказується у кошторисі, що є невідємною частиною даного договору. Замовник зобовязується прийняти та оплатити підряднику вартість робіт.

Згідно із п.п.2.3., 2.4. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. кінцевий строк виконання робіт узгоджується сторонами залежно від обєму та складності робіт. Замовник зобовязується не зволікати із прийманням результатів виконаних робіт та підписати акт виконаних робіт (надалі акт) протягом 5 (пяти) робочих днів після надання його підрядником.

За умовами п.п. 3.1., 3.4., 3.5. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. ціна робіт за цим договором включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконані ним роботи та визначається на момент підписання договору згідно кошторису, що є додатком до даного договору. Розрахунки за даним договором проводяться у безготівковій формі протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок сторони. Кінцевий розрахунок за всі роботи виконані на умовах даного договору проводяться на протязі 10 (десяти) робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до розділу 5 договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно п.п. 6.3., 6.4., 6.5., 6.6. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. виконані роботи за цим договором оформляються актами здачі-прийому виконаних робіт. Здача-прийом виконаних робіт на окремих ділянках здійснюється комісією, котра складається з представників підрядника та служби технагляду замовника, і оформляється актом здачі-прийому виконаних робіт. Замовник зобовязаний протягом 5 (пяти) календарних днів розглянути представлений акт, та підписати його, або у письмовій формі сформувати і вказати підряднику зауваження у формі передбачені у п.6.9. договору, а підрядник зобовязаний прийняти всі необхідні заходи для їх усунення. Предявлені акти вважаються підписаними, а роботи проведеними, якщо після пяти робочих днів підрядник не отримав письмової обґрунтованої відмови від прийому робіт і переліку зауважень, які підлягають усуненню.

Позивач у позовній заяві зазначає, що здійснював роботи поетапно, відповідно подав на підписання акти виконаних робіт (№9, №10 у травні; №11, №12, №13, №14 у червні; №15 у липні. Повторно дані акти разом із супровідним листом №21 були подані 10.09.2014р. Як стверджує позивач, відповідач частково оплатив грошові кошти за виконані роботи, окрім робіт зазначених в акті №15 від 25.07.2014р. на суму 47137,72грн. Позивач зазначає, що будівельні роботи за цим актом були погоджені представником технічного нагляду, зі сторони замовника, п.Цупом В.Я., обєми робіт перевірені .

У поданих на виконання вимог ухвали суду поясненнях від 31.03.2015р. гр.ОСОБА_6 зазначив, про те, що ТзОВ Бізнес Проперті Менеджмент є замовником реконструкції офісного центру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Садова, 2А, а громадянин ОСОБА_6 являється найманим працівником ТзОВ Бізнес проперті менеджмент, в штаті якого займає посаду інженера з технічного нагляду. Згідно покладених на нього обовязків, здійснював перевірку якості та обємів виконаних робіт відповідності проектній документації та вимогам Державних будівельних норм України. Також зазначив, що технічний нагляд на обєкті по вул.Садова, 2А. у м.Львові здійснювався гр.ОСОБА_6 починаючи з 2012 року. Станом на сьогоднішній день даний обєкт зданий в експлуатацію. Також гр.ОСОБА_6 зазначив, щодо робіт, які виконувала субпідрядна організація ТОВ Центр-Ресурс, включаючи Акт №15, вказавши, що на цьому обєкті працювало більше 20-ти субпідрядних організацій, які залучалися Генпідрядником та відповідно до вимог нормативних документів після прийняття в експлуатацію завершеного обєкта будівництва не передбачено зберігання у представника технічного нагляду актів виконаних робіт, крім виконавчої документації та актів на закриття прихованих робіт, тому у звязку із великим обсягом робіт по даному обєкту, станом на сьогоднішній день не пригадує обставин за яких погоджувались дані роботи, що виконувались ТОВ Центр-Ресурс.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач на підставі договору №1/12 від 12.12.2013р. виконав підрядних робіт на загальну суму 660389,50грн., в т.ч. ПДВ, що підтверджується актами приймання передачі №1 від 13.01.2014р. на суму 108899,22грн., №2 від 25.02.2014р. на суму 24837,22грн., №2а від 25.02.2014р. на суму 36367,14, №5 від 31.03.2014р. на суму 166927,54грн., №4б від 31.03.2014р. на суму 1620,00грн., №4 від 31.03.2014р. на суму 36091,87грн., №3 від 14.03.2014р. на суму 6665,35грн., №4а від 14.04.2014р. на суму 24397,85грн., №8 від 14.04.2014р. на суму 12515,61грн., №6 від 14.04.2014р. на суму 15651,89грн., №7 від 14.04.2014р. на суму 3817,68грн., №6а від 14.04.2014р. на суму 36339,19грн., №9 від 24.10.2014р. на суму 6474,40грн., №10 від 24.10.2014р. на суму 7490,16грн., №11 від 24.10.2014р. на суму 17051,78грн., №12 від 24.10.2014р. на суму 38626,96грн., №13 від 24.10.2014р. на суму 85611,42грн., №14 від 24.10.2014р на суму 30968,22грн., які відповідачем оплачено. Відповідач стверджує, що акту №15, про який згадує у своїй претензії позивач відповідач не отримував, тому визнавати наявність боргу, по обсягу робіт, що не був належним чином документально оформлений та не був надісланий не може, про що також відповідач зазначив, у відповіді на претензію №01/03 від 21.01.2015р.

09.12.14р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серія ІУ №21 про засвідчення відповідності закінченого будівництвом об"єкта "Реконсрукція з розширенням за рахунок надбудови ТзОВ "Бізнес Проперті Менеджмент" існуючих нежитлових будівель на вул.Садовій , 2-А в м.Львові під "Бізнес центр".

Позивач вказує на те, що 10.09.2014р. позивач на адресу відповідача направляв лист №21, який згідно відмітки на ньому отриманий відповідачем 15.09.2014р., в якому зазначено, що ТОВ Центр-Ресурс завершило всі роботи 25.06.2014р. і відповідно поетапно подано на підписання акти виконаних робіт (№9, №10 у травні; №11, №12, №13, №14 у червні; №15 у липні, представниками замовника обєми перевірені та узгоджені, проте акти не підписані. Однак, відповідь на лист з обґрунтуванням відмови від підписання акту виконаних робіт №15 та із зазначенням будь-яких зауважень щодо якості, неповного виконання робіт та недоліків в роботах позивачу надано не було.

Позивач зазначає, що 11.12.2014р. на адресу відповідача направляв претензію №28, в якій зазначав про завершення всіх робіт 25.06.2014р. та подання на підписання актів виконаних робіт (№9, №10 у травні; №11, №12, №13, №14 у червні; №15 , а також зазначав, що повторно дані акти разом із супровідним листом №21 були подані 10.09.2014р., і усі акти крім №15 на суму 47137,72грн. були підписані та оплачені. В даній претензії зазначено про застосування штрафних санкцій, а саме пені за несвоєчасну сплату в розмірі 2691,56грн., 20% штрафу згідно п.7.3. в розмірі 9427,54грн. та 3% річних в розмірі 309,95грн.

У відповіді на претензію №01/03 від 21.01.2015р. відповідач зазначив, що акту №15 на суму 47137,72грн. відповідач не отримував, тому визнавати наявність боргу, по обсягу робіт, що не був належним чином документально оформлений та не був надісланий не може.

У поясненнях №01/28 від 23.03.2015р. (вх.№11928/15 від 23.03.2016) відповідач зазначив, що 03.03.2015р., ТОВ «Центр-Ресурс» передав на розгляд ТОВ «Каскадбуд» акт здачі-приймання робіт та додаток до акту №15. Згаданий акт та додаток були передані директором ТОВ «Центр-Ресурс» ОСОБА_2 представнику ТОВ «Каскадбуд» ОСОБА_7, свідченням чого є відмітка представника відповідача на поясненнях позивача №11 від 02.03.2015р. (вх.№8725/15 від 02.03.2015р.).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зобовязань щодо оплати по договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. по акту №15 від 25.07.2014р. відповідачем оплати не здійснено. Доказів протилежного не надано.

Згідно із ч.1 ст. 877 ЦК України, підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до додатків №1 до договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. кошторис №1 на виконання визначеного переліку робіт затверджено на загальну суму 832325,38грн., додатку від 03.02.14р. кошторис №2 затверджено на суму 27200,38грн., додатку від 05.03.2014р. - кошторис №3 затверджено на суму 39545,57грн., додатку від 05.03.2014р. - кошторис №4 затверджено на суму 86021,35грн., додатку від 06.06.14р. - кошторис №8 затверджено на суму 7389,36грн., які погоджені та підписані обома сторонами. Як вбачається з матеріалів справи та зазначається у письмових поясненнях позивачем, зафіксовані в актах підрядних робіт із врахуванням спірного акту, роботи які визначені у вказаних кошторисах, на загальну суму 707527,22грн., що не перевищує загальної суми затверджених між сторонами кошторисів.

З метою з"ясування обставин, щодо фактичного виконання робіт зазначених в акті № 15 від 25.07.14р. ухвалами суду від 01.04.2016р. та від 13.10.2015р. провадження у справі №914/327/15 зупинялось та призначалась судова будівельно-технічна експертиза. Матеріали справи були повернуті на адресу суду із Повідомленням про неможливість дати висновок судової будівельно-технічної експертизи у господарській справі №914/327/15 від 03.08.16р. №238/16 та актом про недопуск до об"єкта дослідження .

Відповідно до ч.1 ст.882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст.882 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Пунктом 2.4. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. передбачено, що замовник зобовязується не зволікати із прийманням результатів виконаних робіт та підписати акт виконаних робіт (надалі акт) протягом 5 (пяти) робочих днів після надання його підрядником.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем 03.03.15р. було отримано спірний акт №15 від 25.07.2014р., (що визнається відповідачем), однак не підписано його та не вказано в акті про відмову у його підписанні, також відповідачем не подано ні позивачу, ні суду, обґрунтованої відмови від прийняття робіт зазначених в акті №15 від 25.07.2014р. чи обгрунтованої відмови від підписання даного акта. В матеріалах справи також відсутні документи (листи), письмові зауваження, акти відповідача про недоліки щодо виконаних робіт відповідачем.

Відповідно до норм чинного законодавства, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Отже, замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду (аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 15.01.2014 у справі № 905/6076/13 та від 02.03.2016р. у справі №910/15760/15).

У пункті 6 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду, зокрема зазначено, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

За умовами пункту 6.6. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. предявлені акти вважаються підписаними, а роботи проведеними, якщо після пяти робочих днів підрядник не отримав письмової обґрунтованої відмови від прийому робіт і переліку зауважень, які підлягають усуненню.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Спірний акт недійсним не визнавався.

Відповідачем не надано документально-обгрунтованих мотивів відмови щодо підписання акта в строки, передбачені договором, як і не заявлено про можливі недоліки виконаних робіт у визначеному договором порядку, у зв'язку з чим відповідач втратив право посилатись на недоліки у виконаних роботах і вказане свідчить лише про намагання замовника ухилитись від прийняття та оплати таких робіт. (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15.04.2015р. у справі №922/1615/14)

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 47137грн. 72коп.

Відповідно до ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 13.07.2012р. №01-06/908/2012 розяснено , що у випадках порушення виконання господарських зобовязань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктами 7.2. та 7.3. договору підряду №1/12 від 12.12.2013р. встановлено, що за порушення замовником термінів оплати замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,01% вартості робіт за договором, але не більше як за 30 днів у розмірі не більшому подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня. У разі прострочення понад 30 днів замовник сплачує неустойку у розмірі 1% від вартості відповідних робіт за кожен наступний день прострочення але у розмірі не більшому подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня. За немотивовану відмову від прийняття виконаних робіт замовник сплачує підряднику штраф у розмірі 20% вартості робіт. Згідно з вимогами п.7.2. та п.7.3. договору позивач по акту №15 від 25.07.2014р. за період з 21.09.2014р. по 30.11.2016р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 43176грн. 67коп.та 20% штрафу у розмірі 9427грн. 54коп.

Згідно із ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

У пункті 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розяснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивач у позовній заяві зазначає, що акт №15 від 25.07.2014р. був направлений супровідним листом №21 10.09.2014р., тому розрахунок пені позивач проводить з 21.09.2014р., однак доказів надіслання спірного акту суду не представлено.

Відтак, виходячи з матеріалів справи, поданих доказів, заявлених доводів сторонами, зокрема наданих відповідачем у поясненнях №24.03.2015р. (вх.№11928/15 від 23.03.2016) про те, що представником відповідача отримано спірний акт з додатками 03.03.2015р., з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, враховуючи вимоги ст. 232 ГК України та умови договору підряду №1/12 від 12.12.2013р., щодо 5 робочих днів для обґрунтованої відмови від прийняття робіт і переліку зауважень, які підлягають усуненню та 10 робочих днів для оплати, суд здійснив перерахунок проведених позивачем нарахувань пені, в межах визначеного позивачем періоду часу та в перерахунку, пеня за період шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано становить 14110грн. 32коп. Відтак, в решті позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити у зв"язку із безпідстаністю заявленння..

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача про стягнення основного боргу в розмірі 47137грн. 72коп., 20% штрафу у розмірі 9427грн. 54коп. та пені в розмірі 14110грн. 32коп. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Каскадбуд (79053, м.Львів, вул.Володимира Великого, 52, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Центр-Ресурс (79044, м.Львів, вул.Конотопська, 4/70, ) 47137грн. 72коп. основного боргу, 9427грн. 54коп. 20% штрафу, 14110грн. 32коп. пені та 1294грн. 58коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

В решті позовних вимог щодо стягнення пені відмовити.

Повне рішення складено 09.12.2016р.

Головуючий суддя Іванчук С.В.

суддя Коссак С.М.

суддя Трускавецький В.П.