РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016Справа №910/17575/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства «МТС України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Технокейс»

про стягнення заборгованості в розмірі 5 585,49 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Федорів І.Я. (довіреність № 0047/16 від 22.01.2016);

від відповідача: не з'явились,

ВСТАНОВИВ :

23.09.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «МТС України» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Технокейс» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 5 800,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку, згідно з умовами яких позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги мобільного зв'язку (далі - послуги), а відповідач зобов'язувався вказані послуги прийняти та оплатити вчасно і в повному обсязі. Проте, відповідач своє грошове зобов'язання за договорами, виконав неналежним чином, послуги, надані позивачем протягом березня-червня 2014, оплатив частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 700,00 грн.

Провадження у справі № 910/17575/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2016, розгляд справи призначено на 17.10.2016.

17.10.2016 у судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 26.09.2016 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 розгляд справи відкладено на 01.11.2016.

28.10.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав додаткові пояснення щодо укладення договорів між сторонами, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 585,49 грн, з яких: 4 426,20 грн - основний борг; 1 159,29 грн - договірна санкція. Вказана заява, на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, була прийнята судом до розгляду.

01.11.2016 у судовому засіданні представник позивача надав пояснення щодо обставин справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 26.09.2016 та 17.10.2016 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 розгляд справи відкладено на 29.11.2016.

29.11.2016 у судовому засіданні представник позивача подав додаткові пояснення щодо фіксації періодів обмеження надання послуг абоненту, а також нарахування договірної санкції, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 26.09.2016, 17.10.2016 та 01.11.2016 не виконав.

Ухвали у даній справі надсилались, зокрема й відповідачу на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були повернуті підприємством поштового зв'язку відправнику, у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, що підтверджується поштовими поверненнями, долученими до матеріалів справи.

Однак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач в судові засідання свого повноважного представника не направив, правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався та відзиву на позов не подав, а тому, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа була розглянута за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.11.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне:

23.06.2009 між приватним акціонерним товариством «МТС Україна» (далі - позивач або оператор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Технокейс» (далі - відповідач або абонент) був укладений договір про надання телекомунікаційних послуг № 1.12090065 та угода про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 до нього.

03.06.2009 сторонами були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку № 4717218 (номер телефону 050-469-77-65), № 4717222 (номер телефону 050-341-62-73), № 4717225 (номер телефону 050-611-6745) та № 4717227 (номер телефону 050-469-52-60).

16.06.2009 сторонами були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку № 4727400 (номер телефону 050-462-16-90), № 4727473 (номер телефону 050-355-39-47), № 4727491 (номер телефону 050-421-90-40), № 4727499 (номер телефону 050-311-69-16), б/н (номер телефону 050-469-48-33), № 4727906 (номер телефону 050-384-95-12) та № 4727908 (номер телефону 050-353-96-15).

18.06.2009 сторонами були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку № 4723199 (номер телефону 050-468-03-63), № 4723206 (номер телефону 050-468-03-70), № 4723209 (номер телефону 050-468-03-71), № 4727383 (номер телефону 050-334-07-93), № 4727389 (номер телефону 050-383-59-71) (далі разом - договори).

Також, позивачем на підставі заяв відповідача № 5915622, № 5915637 від 22.08.2012, № 6326649 від 03.07.2016, № 6443047 від 04.10.2013 в користування останнього були надані додаткові номери телефонів.

На підставі вищевказаних договорів та заяв відповідача було приєднано до мережі мобільного зв'язку позивача, позивач зобов'язувався надавати відповідачу телекомунікаційні послуги, а саме послуги мобільного зв'язку та послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет (далі - послуги), а відповідач зобов'язувався вказані послуги оплачувати вчасно та в повному обсязі.

16.08.2012 між сторонами була укладена додаткова угода № CDMA 18 ТП спеціальної тарифної лінійки - 5915637 до угоди № CDMA 1.12090065 про надання безпровідного доступу до мережі Інтернет до договору № 1.12090065 про надання телекомунікаційних послуг (далі - додаткова угода від 16.08.2012), згідно з п. 1 якої її умови розповсюджувались на контракт № 5915637 (заява № 5915637).

21.10.2013 сторонами була укладена додаткова угода до угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 до договору про надання телекомунікаційних послуг № 1.12090065 (далі - додаткова угода від 21.10.2013), згідно з п. 1 якої її умови розповсюджувались на контракт № 4727499 (договір про надання послуг мобільного зв'язку № 4727499).

Умовами вищевказаних додаткових угод від 16.08.2012 та 21.10.2013 сторонами були передбачені підстави та порядок застосування, а також розмір договірної санкції.

Відповідно до положень п. 6.1 договору про надання телекомунікаційних послуг № 1.12090065 та п. 3.1 договорів про надання послуг мобільного зв'язку, кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів.

Згідно з умовами договорів відповідачу був присвоєний номер особового рахунку - 1.12090065.

Позивач протягом періоду з березня по червень 2014 надав відповідачу послуги загальною вартістю 5 261,80 грн, що підтверджується рахунками за телекомунікаційні послуги: № від 31.03.2014; № від 30.04.2014; № від 31.05.2014; № від 30.03.2014, складеними позивачем за особовим рахунком 1.12090065, копії яких долучені до матеріалів справи.

Крім того, з рахунку № від 31.03.2014 вбачається, що заборгованість на особову рахунку відповідача станом на 01.03.2014 становила 164,40 грн.

Таким чином, загальна вартість спожитих відповідачем послуг становила 5 426,20 грн (5 261,80 + 164,40).

Відповідач, в порушення умов договорів, послуги, надані позивачем протягом спірного періоду, оплатив частково, а саме в розмір 1 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 11.03.2014, долученою до матеріалів справи.

У зв'язку з цим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з оплати телекомунікаційних послуг, наданих останнім, у розмірі 4 426,20 грн.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої 28.10.2016, просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 585,49 грн, з яких: 4 426,20 грн - основний борг; 1 159,29 грн - договірна санкція.

Телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій ( ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомуніції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 6.2 договору про надання телекомунікаційних послуг № 1.12090065 порядок розрахунків та правила надання послуг визначаються угодами та чинним законодавством.

Згідно з п. 1.2 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 умови цієї угоди поширюються на всі заяви про надання послуг мобільного зв'язку, що укладені сторонами та є чинними на час підписання цієї угоди, включаючи будь-які майбутні заяви, предметом яких є надання послуг мобільного зв'язку.

Пунктом 2.4.2 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 та договорів про надання послуг мобільного зв'язку, обов'язком абонента є своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (плата за утримання номера в мережі сплачується і в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

Згідно з положеннями п. 4.5 договору про надання телекомунікаційних послуг № 1.12090065 та п. 2.4.6 договорів про надання послуг мобільного зв'язку, обов'язком абонента є у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунком, зателефонувати до оператора за телефоном 111 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нарахування за надані послуги мобільного зв'язку здійснюється згідно з тарифами оператора, які є невід'ємною часиною цього договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць (п. 3.1 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 та договорів про надання послуг мобільного зв'язку).

Відповідно до п. 3.2 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 та п. 3.3 договорів про надання послуг мобільного зв'язку, за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Згідно з п. 3.4 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 та п. 3.7 договорів про надання послуг мобільного зв'язку, вартість пакета та вартість сервісного пакета послуг нараховуються та сплачуються абонентом на наступний розрахунковий період авансом.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за послуги, надані останнім протягом періоду з березня по червень 2014, становить 4 426,20 грн грн.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України закріплено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, що підтверджують оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовують доводи останнього, суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 4 426,20 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача договірну санкцію в розмірі 1 159,29 грн.

Судом встановлено, що 16.08.2012 та 21.10.2013 сторони уклали додаткові угоди, умовами яких передбачили підстави та порядок застосування, а також розмір договірної санкції.

Згідно з п. 1 додаткової угоди від 16.08.2012 починаючи з дати підписання цієї додаткової угоди сторонами та протягом 548 календарних днів абонент погоджується користуватись послугою високошвидкісного безпровідного доступу до мережі Інтернет в частині надання абоненту послуг, що надаються за заявами на надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет, які мають такі позначення: «Заява № 5915637», а надання послуг, передбачених угодою, здійснюється за зазначеними вище заявами з урахуванням умов, встановлених цією додатковою угодою. У разі тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за додатковою угодою, включаючи обмеження послуг високошвидкісного безпровідного Інтернету, за ініціативою оператора на підставах, обумовлених договором або угодою, або за бажанням абонента в період строку, встановленого цим пунктом, період дії цієї додаткової угоди продовжується на весь строк, на який надання послуг було призупинено.

Пунктом 1.1 додаткової угоди від 21.10.2013 передбачено, що цю додаткову угоду укладено терміном на 730 календарних днів, починаючи з дати її підписання сторонами, протягом яких абонент не має права відмовитись від договору, угоди про надання послуг мобільного зв'язку та/або від цієї додаткової угоди в частині надання абоненту послуг мобільного зв'язку, включаючи послуги голосової телефонії, що надаються за заявами абонента, які мають такі позначення: «Заява № 4727499», а надання послуг, передбачених угодою, здійснюється за зазначеними вище заявами з урахуванням умов, встановлених цією додатковою угодою. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг зв'язку на підставі договору або угоди за ініціативою оператора на підставах, обумовлених договором/угодою, або за заявою абонента в період строку, встановленого цим пунктом, період дії цієї додаткової угоди продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено і який було визначено тією/тими заявами, за якими таке призупинення мало місце.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди від 16.08.2012 в разі, якщо абонент відмовляється від цієї додаткової угоди, зокрема - від послуг високошвидкісного безпровідного Інтернету, до закінчення строку, встановленого п. 1 цієї додаткової угоди (за винятком, коли причиною відмови є невиконання оператором своїх зобов'язань згідно з договором або угодою), або коли дія додаткової угоди достроково припиняється на підставах, зазначених в договорі/угоді, в тому числі, в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції розміром 0,97 грн за кожний день, що залишився до закінчення строку, встановленого п. 1 цієї додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії.

Пунктом 1.2 додаткової угоди від 21.10.2013 передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язання абонента перед оператором не відмовлятись від договору, угоди та/або від цієї додаткової угоди в частині, що стосується надання послуг мобільного зв'язку за зазначеними вище заявами, зокрема - від послуг голосової телефонії, є договірна санкція. Якщо абонент відмовляється від договору, угоди та/або від цієї додаткової угоди, зокрема - від послуг голосової телефонії, до закінчення строку, встановленого п. 1.1 цієї додаткової угоди (за винятком, коли причиною відмови є невиконання оператором своїх зобов'язань згідно з договором або угодою), або коли надання послуг достроково призупиняється на підставах, зазначених в договорі/угоді, в тому числі, в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції розміром 1,92 грн за кожний день, що залишився до закінчення строку, встановленого п. 1.1 цієї додаткової угоди, починаючи з дня відмови або призупинення надання послуг.

Частиною 1 ст. 216 та частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України).

Право учасників господарських відносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України види забезпечення виконання зобов'язань, визначено частиною 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується з принципом свободи договору, встановленим ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом визначити забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 № 14/80-09-2056).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що положення п. 4 додаткової угоди від 16.08.2012 та п. 1.2 додаткової угоди від 21.10.2013, якими встановлена договірна санкція, не суперечить вимогам законодавства.

Пунктом 7.2 угоди про надання послуг мобільного зв'язку № 1.12090065 передбачено, що її дія припиняється, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення, а також у випадках, передбачених Умовами користування мережами мобільного зв'язку оператора.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом № D 1.12090065/05 від 17.05.2014, яким повідомив про наявність у відповідача заборгованості з оплати послуг, а також попередив, що у випадку не сплати заборгованості та платежів за поточний місяць дія укладених сторонами договорів буде припинена.

Відповідно до витягу з електронної бази Castomer care (База даних: prod6) за особовим рахунком № 1.12090065, долученого до матеріалів справи, дія контрактів № 5915637 та № 4727499 була припинена позивачем 27.07.2014.

Відповідач факт направлення йому позивачем листа № D 1.12090065/05 від 17.05.2014 та момент припинення дії договорів, визначений позивачем, не оспорив, документів, що спростовують доводи позивача, суду не надав.

Витягом з електронної бази Castomer care (База даних: prod6) за особовим рахунком № 1.12090065 підтверджується, що активація надання позивачем послуг зв'язку за контрактом № 5915637 на умовах додаткової угоди від 16.08.2012 відбулась - 22.08.2012, а призупинилось надання послуг - 25.12.2013 та поновлено в подальшому не було.

Таким чином, абонент користувався послугами зв'язку на умовах додаткової угоди від 16.08.2012 протягом 491 дня (з 548 днів, які становлять строк дії вказаної додаткової угоди). Отже нарахування договірної санкції повинно здійснюватись протягом 57 днів (548 - 491), що залишились до закінчення строку дії додаткової угоди від 16.08.2012.

Перевіривши розрахунок договірної санкції за контрактом № 5915637, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний вірно, а розмір договірної санкції становить 55,29 грн.

З додаткової угоди від 21.10.2013 вбачається, що активація надання позивачем послуг зв'язку за контрактом № 4727499 на умовах вказаної додаткової угоди відбулась - 25.10.2013.

Витягом з електронної бази Castomer care (База даних: prod6) за особовим рахунком № 1.12090065 підтверджується, що надання позивачем послуг зв'язку за контрактом № 4727499 на умовах додаткової угоди від 21.10.2013 призупинилось - 28.03.2014, та поновлено в подальшому не було.

Таким чином, абонент користувався послугами зв'язку на умовах додаткової угоди від 21.10.2013 протягом 155 днів (з 730 днів, які становлять строк дії вказаної додаткової угоди). Отже нарахування договірної санкції повинно здійснюватись протягом 575 днів (730 - 155), що залишились до закінчення строку дії додаткової угоди від 21.10.2013.

Перевіривши розрахунок договірної санкції за контрактом № 4727499, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний вірно, а розмір договірної санкції становить 1 104,00 грн.

Отже, загальний розмір договірної санкції, що підлягає стягненню з відповідача, складає 1 159,29 грн (55,29 +1 104,00).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок порушення відповідачем його зобов'язань з оплати послуг, наданих позивачем, а вимоги позивача задоволені судом повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства «МТС Україна» задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Технокейс» (03065, м. Київ, вул. Метробудівська, буд. 7, квартира 44; ідентифікаційний код 36001339) на користь приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15; ідентифікаційний код 14333937) основний борг у розмірі 4 426,20 грн (чотири тисячі чотириста двадцять шість грн 20 коп.); договірну санкцію в сумі 1 159,29 грн (одна тисяча сто п'ятдесят дев'ять грн 29 коп.); 1 378,00 грн (одну тисячу триста сімдесят вісім грн 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12 грудня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань