Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" грудня 2016 р. Справа № 906/1137/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю, ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю, ОСОБА_4 - за довіреністю;

від третьої особи: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9" Житомирської міської ради (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Житомир)

про визнання недійсним рішення від 05.06.2015 №24-р/к у справі №3.5-28/2015

У відповідності до ст. 81-1 ГПК України, при розгляді справи за клопотанням позивача здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу "Діловодство суду".

Згідно з ч. 3 ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору було продовжено на п'ятнадцять днів.

Позивач подав до суду позов про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.06.2015 №24-р/к у справі №3.5-28/2015 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою від 22.07.2015 господарський суд порушив провадження у справі, залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - виконавчий комітет Житомирської міської ради, зобов'язав сторони виконати вимоги резолютивної частини ухвали суду.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.09.2015 провадження у справі №906/1137/15 було зупинено на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України до вирішення пов'язаної з нею справи №906/1277/15, яка розглядається господарським судом Житомирської області, та набрання законної сили рішенням у справі №906/1277/15.

З огляду на те, що судове рішення у справі №906/1277/15 набрало законної сили, господарський суд ухвалою від 28.11.2016 провадження у справі поновив, призначив судове засідання для її розгляду.

До початку розгляду справи до суду від відповідача, на виконання вимог ухвали суду від 28.11.2016, надійшли письмові пояснення від 05.12.2016 вих. № 1.20/6-2278 по суті спору з урахування обставин, встановлених рішенням суду у справі № 906/1277/15 (а. с. 203, 204).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи в засідання суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, доказом чого є поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 202).

Відповідно до надісланих суду письмових пояснень від 04.08.2015 та від 30.09.2015 (а. с. 62, 63, 191), третя особа позов підтримує в повному обсязі, вважає, що підстави для здійснення позивачем перерахунків плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2014 по 02.10.2014 відсутні, так як тарифи, встановлені рішенням міськвиконкому від 16.05.2013 № 202, не були змінені, а лише приведені у відповідність до вимог встановлених постановою КМ України від 01.06.2011 № 869. Вказує, що рішення виконкому Житомирської міської ради від 16.05.2013 № 202 пройшло процедуру оприлюднення та встановлення тарифів, враховуючи вимоги та положення статей 31, 35 Закону України "Про житлово - комунальні послуги". Підтвердженням дотримання процедури оприлюднення та прийняття вказаного рішення виконкому від 16.05.2013 слугує рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2013 у справі № 296/5669/13-а, яке набрало законної сили, яким суд встановив законність та обґрунтованість прийняття зазначеного рішення виконкому відповідно до вимог Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390. В обґрунтування правомірності заявленого позивачем позову у даній справі, третя особа також зазначає, що перерахунок плати за комунальні послуги призведе до зменшення дохідної частини від фінансово-господарської діяльності, яка запланова і затверджена у фінансовому плані підприємства відповідача і, як наслідок, до збитків, що унеможливить надання якісних послуг у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 31.07.2015 вих. № 1.20/6-1872 та письмових поясненнях від 16.09.2015 вих. № 1.20/6-2270 та від 05.12.2016 вих. № 1.20/6-2278 (а. с. 39 - 42, 174, 203, 204).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначені Законом України "Про захист економічної конкуренції", який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, економічна конкуренція (конкуренція ) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про захист економічної конкуренції", останнім регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією. ОСОБА_5 застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Зі змісту ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" випливає, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

- перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

- проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

За нормою ст. 35 Закону України Про захист економічної конкуренції, розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: - визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; - визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; - накладення штрафу.

В статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" наведений перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, таким порушенням є зловживання монопольним (домінуючим) становищем (п. 2).

Так, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №24-р/к від 05.06.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №3.5-28/2015, визнано, що КП "ВЖРЕП № 9" протягом 2011 - 2014 років та поточного періоду 2015 року займає монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах відповідної зони обслуговування м. Житомира з частками 100 відсотків відповідно (п. 1 рішення), а також визнано дії КП "ВЖРЕП № 9", які полягають у застосуванні з 01.06.2014 по 02.10.2014 тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку введення їх в дію, визначеного Законом України "Про житлово - комунальні послуги", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 рішення).

За вчинення порушення, зазначеного в пункті 2 вище вказаного рішення, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" було накладено на КП "ВЖРЕП № 9" штраф у розмірі 68000,00 грн (п. 3 рішення).

Також, відповідно до пунктів 4 та 5 цього ж рішення, КП "ВЖРЕП № 9" було зобов'язано у місячний строк з дня одержання рішення припинити порушення, зазначене в пункті 2 цього рішення, шляхом проведення мешканцям житлових будинків, які обслуговує КП "ВЖРЕП № 9", перерахунку плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2014 по 02.10.2014, та повідомити Житомирське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про виконання зобов'язання у триденний строк з дня його виконання.

В обґрунтування заявлених вимог про визнання оскаржуваного рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №24-р/к від 05.06.2015 недійсним, позивач посилався на те, що крім КП "ВЖРЕП №9" Житомирської міської ради в межах зони його обслуговування, яка є ринком надання послуг, діють ще два суб'єкта господарювання з аналогічними правами та можливостями, а саме: ОСББ "Затишна оселя - 25" та ЖБК № 1, які згідно з КВЕД також виконують функції управителя та надавача послуг мешканцям свого будинку, які відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" відносяться до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (а. с. 31, 32).

Крім того, з територією обслуговування КП "ВЖРЕП №9" ЖМР межують КП "ВЖРЕП №8", КП "ВЖРЕП №11" та КП "ВЖРЕП №13" ЖМР. Ці суб'єкти господарювання не мають суттєвих адміністративних або інших бар'єрів для вступу на ринок послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Окрім того, КП "ВЖРЕП №11" ЖМР є надавачем послуг на території КП "ВЖРЕП №9" ЖМР з вивезення побутових відходів. КП "ВЖРЕП №11" має аналогічні права та можливості щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ці обставини, за твердженнями позивача, виключають висновок про відсутність жодного конкурента на ринку діяльності позивача, що достовірно відомо відповідачу, а отже, в контексті ст. 35 ГПК України не підлягає доказуванню.

Оскільки, на думку позивача, КП "ВЖРЕП №9" ЖМР не займає монопольного становища з часткою 100% відповідно на ринку надання послуг, то з врахуванням вище викладених обставин передбачена ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідальність у вигляді штрафу до нього застосовуватись не може взагалі.

Разом з тим, позивач вважає, що відповідач дійшов помилково висновку про те, що ним вчинено дії по застосуванню з 01.06.2014 по 02.10.2014 тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку введення їх в дію, визначеного Законом України "Про житлово - комунальні послуги", з огляду на таке.

Рішенням виконкому Житомирської міської ради від 16.05.2013 №202 були встановлені тарифи на послуги КП "ВЖРЕП №9" ЖМР з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а. с. 64). Відповідно до Додатків 1,2 до зазначеного рішення, тарифи застосовувалися з 01.06.2013 (а. с. 65 - 71). Відповідно до Додатку 3 вказаного рішення, передбачено збільшення розміру тарифів з 01.12.2013, у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати.

На виконання протокольних рішень засідання Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 №41 (а. с. 179, 180) та від 07.08.2013 №48 (а. с. 177, 178) стосовно не підвищення тарифів на житлово - комунальні послуги з 01.12.2013 було вирішено не вводити в дію з 01.12.2013 тарифи, передбачені Додатком 3 до рішення виконкому Житомирської міської ради від 16.05.2013 №202. Рішенням комісії з питань контролю за фінансово-господарською діяльністю комунальних підприємств міської ради, оформленого протоколом від 23.05.2014 (а. с. 20 - 23), було зобов'язано комунальні підприємства м. Житомира, зокрема і КП "ВЖРЕП №9", здійснити корегування доходів від надання послуг на 2014 рік відповідно до встановлених тарифів із застосування Додатку 3 до рішення від 16.05.2013. Однак всупереч рішенню виконкому Житомирської міської ради від 16.05.2013, яким встановлено тарифи на послуги підприємства, зокрема, введення їх в дію згідно з Додатком 3 з 01.12.2013, Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира вимагало затвердити Додаток 3 до рішення від 16.05.2013 додатковим рішенням виконкому, оскільки УПСЗН відмовлялось без додаткового затвердження відшкодовувати пільги та субсидії підприємству. Рішенням виконкому Житомирської міської ради від 09.07.2014 за №264 було зобов'язано директора КП "ВЖРЕП №9" застосовувати тарифи на послуги підприємства, що встановлені Додатком 3 до рішення від 16.05.2013 №202 (а. с. 175). Оскільки дія тарифів, зазначених у Додатку 3, була відтермінована до 01.06.2014, а згодом вони перезатвердились рішенням від 17.09.2014, здійснення донарахування плати споживачам з 01.06.2014 відбулося у відповідності до рішення від 17.09.2014 №401, в якому зазначено, що тарифи застосовуються підприємством саме з 01.06.2014 (а. с. 73, 83, 84).

Позивач доводить, що встановлення тарифів на послуги КП "ВЖРЕП №9" та порядок їх введення в дію є виключною функцією виконавчого комітету Житомирської міської ради, тому в даному випадку вважає виконаним свій обов'язок як комунального підприємства та надавача послуг, який полягає у неухильному виконанні рішень від 09.07.2014 №264 та від 17.09.2014 №401 свого власника - виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Окрім іншого, позивач у позовній заяві вказує, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", в якому (мається на увазі ОСОБА_5), серед іншого, в абз. 2 ч. 2 ст. 52 встановлена відповідальність у вигляді накладення штрафу на суб'єкта господарювання у розмірі до 10 % доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній рік, що передував року, в якому накладається штраф. Вважає, що відповідачем порушено матеріальні норми ст. ст. 50, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки застосовано санкцію (абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону), яка не узгоджується з диспозицією п. 2 ст. 50 вказаного Закону.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №24-р/к від 05.06.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №3.5-28/2015 є обґрунтованим, відповідає з'ясованим обставин справи та прийняте з дотриманням норм чинного законодавства.

З письмового відзиву відповідача на позовну заяву вбачається, що при встановленні факту монопольного становища позивача на ринку, відповідачем на підставі ОСОБА_6 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої Розпорядженням Антимонопольного комітету України № 49-р від 05.03.2002, було здійснено аналіз ринків, на яких діє КП "ВЖРЕП № 9".

Так, зокрема, територіальними (географічними) межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на якому діє позивач, визначена відповідна зона обслуговування м. Житомира, де знаходяться будинки, що перебувають на балансі КП "ВЖРЕП № 9".

Часовими межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено 2011-2014 роки та поточний період 2015 року.

При цьому, згідно з п. 9.2 ОСОБА_6 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, бар'єрами для вступу потенційних конкурентів на відповідний ринок є, зокрема, адміністративні обмеження, тобто, ті, які встановлені чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" (у редакції чинній на час визначення позивача виконавцем відповідних послуг) встановлено, що визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Відтак, саме КП "ВЖРЕП № 9" визначене виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 436 від 10.09.2013 (а. с. 114). Тобто, інші надавачі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Житомирі, станом на час дослідження ринку фактично не були конкурентами КП "ВЖРЕП № 9" на відповідному ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже, позивачем не доведено існування на даному товарному ринку конкуренції чи альтернативних джерел отримання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Таким чином, КП "ВЖРЕП № 9" протягом 2011-2014 років та поточного періоду 2015 року займало монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах відповідної зони обслуговування м. Житомира, де знаходяться будинки, що перебувають на балансі позивача, з частками 100 відсотків, відповідно.

Крім того, слід зазначити, що згідно з п. 11 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також монопольного (домінуючого) становища, суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних рішень (розпоряджень) віднесено до повноважень названого Комітету. За приписами частини четвертої цієї ж статті здійснення відповідних повноважень іншими органами державної влади не допускається, що виключає можливість господарського суду ні самостійно, ні шляхом призначення судової експертизи визначати наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища позивача на певному товарному ринку.

Висновок про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища може бути здійснено лише за результатами спеціального дослідження, яке включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку, причому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єктів аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку тощо на підставі інформації, що може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища. Таке дослідження проводиться органом Антимонопольного комітету України в порядку, передбаченому Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, про що зазначено вище. Таким чином, вказаний висновок є підсумком правової оцінки фактичних обставин, встановлених органом Антимонопольного комітету України у проведенні відповідного дослідження згідно з Методикою. Тому, питання про наявність або відсутність підстав вважати, що КП "ВЖРЕП №9" займав монопольне (домінуюче) становище на певному ринку, є правовим і з'ясовується територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, а господарський суд, розглядаючи справу, в свою чергу, лише перевіряє правильність застосування названим відділенням норм ОСОБА_6 у вирішенні даного питання.

Слід вказати, що за приписами частини 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зловживання монопольним (домінуючим) становищем визнається порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №24-р/к від 05.06.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №3.5-28/2015 в частині визнання дій КП "ВЖРЕП № 9", які полягають у застосуванні з 01.06.2014 по 02.10.2014 тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку введення їх в дію, визначеного Законом України "Про житлово-комунальні послуги", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, є законним та скасуванню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до пп. 2 п. "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону чинного до 22.09.2016), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є одним з видів житлово-комунальних послуг. Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги визначається ст. 31 Закону України "Про житлово - комунальні послуги".

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню (ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

За ч. 6 ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", в разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 України "Про житлово - комунальні послуги" містить чіткий механізм забезпечення збалансованості цін/тарифів на житлово-комунальні послуги та обов'язкового повідомлення споживачів про зміну вартості цих послуг.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 202 від 16.05.2013 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ВЖРЕП № 9", зокрема п. 1.2, передбачено встановлення для КП "ВЖРЕП № 9" тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком згідно з Додатками 2, 3 (а. с. 64).

Додатком 2 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 202 від 16.05.2013 встановлено тарифи з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ВЖРЕП № 9" з 01.06.2013 (а. с. 68, 69).

Додатком 3 до цього ж рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради, встановлено тарифи з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ВЖРЕП № 9" з 01.12.2013 (а. с. 69 зі звороту, 70).

При цьому, рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 202 від 16.05.2013 було оприлюднено у газеті "Місто" 17.05.2013, що підтверджено в постанові Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2013 у справі № 296/5669/13-а (а. с. 55 - 61).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 433 від 10.09.2013 послугу з вивезення побутових відходів вивели зі складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до зміни розмірів тарифів на зазначені послуги (а. с. 93).

У зв'язку з вказаним, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 434 від 10.09.2013 внесено зміни в Додатки 1 і 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 202 від 16.05.2013р, а до Додатку 3 даного рішення такі зміни внесені не були (а. с. 113).

Протоколом № 1 засідання робочої групи Мінрегіону України щодо аналізу ситуації зі встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги від 13.08.2013 доручено робочим групам, зокрема, Житомирської області, здійснити перевірку економічної обґрунтованості тарифів на житлово-комунальні послуги у всіх населених пунктах відповідного регіону, де було підвищено тарифи з початку 2013 року, та вжити відповідно до закону заходів щодо скасування завищених (економічно необґрунтованих) тарифів, привівши їх до рівня тарифів, що діяли станом на 01.01.2013 (а. с. 182 - 185).

Таким чином, враховуючи вимоги даного урядового протоколу, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з Додатком 3 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 202 від 16.05.2013 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ВЖРЕП № 9" з 01.12.2013 введені не були.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 264 від 09.07.2014 "Про погодження звіту та затвердження змін до фінансового плану комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство № 9" Житомирської міської ради, а саме п. 2, було зобов'язано директора КП "ВЖРЕП №9" (ОСОБА_6М.) застосовувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що встановлені Додатком 3 до рішення виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 № 202 (а. с. 175). При цьому, доказів офіційного оприлюднення зазначеного вище рішення ні позивачем, ні третьою особою не подано і такі докази в матеріалах справи також відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, директором КП "ВЖРЕП № 9" було видано наказ № 132 від 25.07.2014 про встановлення з 01.07.2014 тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком згідно з Додатком. До тарифу не було включено вартість за послугу в частині "технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливної каналізації та аварійного обслуговування" та в частині послуги "поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, центрального опалення та зливної каналізації" за гаряче водопостачання в будинках, де відсутнє гаряче водопостачання згідно з Додатком (а. с. 176).

В подальшому рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 401 від 17.09.2014 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208" було вирішено:

1. Додатки 3 до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208 викласти в новій редакції згідно з Додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.

2. Управлінням праці та соціального захисту Богунської та Корольовської районних рад забезпечити відшкодування пільг та субсидій КП "ВЖРЕП №№ 1, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16" Житомирської міської ради з 1 червня 2014 року.

3. Рішення набуває чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в друкованих засобах масової інформації (а. с. 73).

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 401 від 17.09.2014, мали бути введені не раніше, ніж з 03.10.2014. Натомість наказом директора КП "ВЖРЕП № 9" від 17.10.2014 № 161 "Про перерахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за червень 2014 року", було внесено зміни в наказ по підприємству № 132 від 25.07.2014 в пункт 1, замінивши терміни введення тарифу "з 1 липня 2014 року" на "з 1 червня 2014 року" (а. с. 51).

Суд зазначає, що порядок введення в дію тарифів, визначений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 401 від 17.09.2014 (щодо застосування позивачем тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.06.2014 по 02.10.2014), суперечить вимогам ч. 6 ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", та призвів до того, що виробник послуг зобов'язав споживачів сплачувати за надані ним послуги за зміненими тарифами без додержання встановленого законом терміну, що, у свою чергу, призвело до ущемлення інтересів споживачів, оскільки споживачі за певний період змушені були безпідставно сплачувати більший розмір коштів внаслідок неправомірно введених тарифів.

Такі дії КП "ВЖРЕП №9" містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів.

Вказаних висновків дійшов і Вищий господарський суд України при розгляді справи № 906/1277/15 за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 26.06.2015 № 38 р/к у справі № 3.5-40/2015, правові висновки якого у спірних правовідносинах зводяться до того, що Житомирським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в процесі розгляду справи №3.5-40/2015 доведено, що дії виконавчого комітету Житомирської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208", (яким застосовано зворотну дію рішення в часі, а саме, з 01.06.2014 встановлено для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КВЖРЕПи м. Житомира, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), мають ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 35 ГПК України унормовано, що факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

В той же час, у відповідності до статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Оскільки матеріалами Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №24-р/к від 05.06.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №3.5-28/2015 доведено, що дії КП "ВЖРЕП №9", які полягають у застосуванні з 01.06.2014 по 02.10.2014 тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку введення їх в дію, визначеного Законом України "Про житлово-комунальні послуги", є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, суд вважає, що позивач правомірно наклав на відповідача штраф у розмірі 68000,00 грн за вчинення порушення, визначеного абзацом 2 частиною 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п. 3 рішення Адміністративної колегії від 05.06.2015), а отже підстави для визнання оспорюваного рішення недійсним на підставі ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відсутні.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, внаслідок чого судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.12.16

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - третій особі - рек. з повід.