ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа № 925/893/16

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача - Зима Д.О. за довіреністю;

від відповідача - ОСОБА_2, особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м.Черкаси

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 14 536 грн. 28 коп., в тому числі 9 583 грн. 16 коп. основного боргу, 1 854 грн. 95 коп. пені, 2 748 грн. 68 коп. втрат внаслідок інфляції, 349 грн. 49 коп. 3% річних за неналежне виконання грошових зобов'язань по договору купівлі-продажу теплової енергії від 05.11.2008 № 603 (далі - Договір № 603).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що протягом серпня 2013 року - травня 2016 року позивач регулярно поставляв відповідачу теплову енергію згідно з встановленими тарифами, а відповідач за надані послуги повністю не розрахувався.

Відповідач у відзиві на позов та у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволенних позовних вимог посилаючись на те, що з 04.11.2011 до 09.11.2015 послугами позивача не користувалась у зв'язку з поривом опалювального приладу радіатора було подано заявку до комунального підприємства КП «ССУБ»; звернення було зареєстровано в журналі реєстрації звернень громадян за №676 від 04.11.2011. По вказаній заявці представниками КП «ССУБ» радіатор було демонтовано. Транзитний стояк діаметром 20 мм був ізольований, технічні умови не порушені, про що було повідомлено позивача.

П.4.2.4. Договору № 603 не виконувався позивачем, а саме позивач на звернення відповідача не реагував та не здійснював перевірку роботи приладів обліку та стану теплоспоживального обладнання, яке було демонтоване службою ССУБ згідно регламентованих документів. В 2013 році відповідач знову звернулася до позивача щодо виконання п. 4.2.4. та попередила, що має намір припинити договір оренди приміщення в зв'язку з тим, що відсутність теплового прибору та подачі тепла відсутня в приміщенні та унеможливила роботу ательє.

09.11.2015 договір оренди №1266 припинено, був складений акт про приймання-передачі об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 Побутові приміщення №4 і №28.

Відповідачу не зрозуміло, як нараховувалися платежі за теплову енергію, яка не споживалася, у зв'язку з відсутністю обладнання та приладів (п.5.1 договору) та відповідача як орендаря приміщення. Більш того, на даний час приміщення орендується новим орендатором.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Комунальне підприємство теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради створене з метою виробництва та транспортування теплової енергії і на нього покладено функції забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Все майно, що є у підприємства, належить йому лише на праві господарського відання, право власності на це майно належить громаді міста в особі Черкаської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2008 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 603 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач (постачальник) зобов'язався відпустити споживачу (відповідачу) теплову енергію для (опалення, підігріву води, вентиляції, пару) на потреби приміщення майстерні по ремонту та пошиттю одягу за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_2 на підставі договору оренди №1266 від 01.10.2008, а відповідач (споживач) зобов'язався прийняти теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання та забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (а.с.8-13).

Перед підписанням Договору № 603 на постачання теплової енергії на забезпечування опалення та підігріву води було проведене обстеження приміщень №4 і № 28 та складено Акт (а.с.14-15).

Суд приходить до висновку, що предметом спору є розрахунки за надані позивачем послуги з централізованого постачання тепла для опалення та постачання гарячої води на об'єкт оренди відповідача, який розташований у житловому будинку. Фактично за Договором № 603 позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі - Закон 1875).

Закон 1875, зокрема, містить визначення таких термінів:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку;

внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;

норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

За змістом ч.2 ст.8 Закону 1875 стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

Права та обов'язки споживача послуг теплопостачання закріплені в ст.20 Закону 1875 та у розділі 3 Договору № 603. Зокрема, ч.3 ст.20 Закону 1875 визначено, що споживач (відповідач) зокрема зобов'язаний:

- своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини;

- забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу;

- за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини;

- оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;

- допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку;

- дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;

- своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

- у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Факт демонтажу радіатора опалення в орендованому приміщенні підтверджується повідомленням КП «Соснівська служба утримання будинків» від 14.11.2013 № 286/1 (а.с.38).

По суті відповідач відключив використовуване ним приміщення від централізованого опалення на тривалий період.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила 630), в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

П.3.2.4 Договору № 603 відповідач зобов'язався додержуватись умов та порядку припинення подачі теплової енергії, які передбачені п.7.3 Договору та іншими нормативними актами.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначені Правилами користування тепловою енергією, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила 1198).

Пунктом 3 Правил 1198 зокрема, визначено:

самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання - будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об'єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією;

система теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та/або місцевих (розподільних) теплових мереж, засобів розподілення теплової енергії, які об'єднані спільним режимом виробництва, транспортування та постачання теплової енергії;

система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з'єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору;

споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів про повідомлення позивача про необхідність відключення радіатора та про зміну умов теплопостачання в орендованому приміщенні, суд приходить до висновку, що відповідач порушив п.40 Правил 1148. Зокрема, відповідач не забезпечив належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання, та не погодив із теплопостачальною організацією відключення орендованого приміщення.

Не визнаючи позов, відповідач посилається на те, що із 04.11.2011 до 09.11.2015 послугами позивача відповідач не користувалася. У зв'язку з поривом опалювального приладу радіатора було подано заявку до КП «ССУБ». Звернення було зареєстровано в журналі реєстрації звернень громадян за №676 від 04.11.2011. По вказаній заяві представниками КП «ССУБ» радіатор опалення було демонтовано. Транзитний стояк діаметром 20 мм був ізольований, технічні умови не порушені, про що було повідомлено позивача.

Належних і допустимих доказів повідомлення позивача і погодження з ним відключення орендованого приміщення від опалення відповідач суду не надав.

Доказів підключення займаних приміщень (встановлення радіаторів) до мережі опалення відповідач суду не надав.

Суд приходить до висновку, що фактично приміщення, орендоване відповідачем, опалювалося за рахунок постачання позивачем тепла до сусідніх приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2013 за вих. №286/1 КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (далі - КП «ССУБ») надіслала відповідачу лист, яким повідомила про те, що в журналі реєстрації звернень громадян зареєстровано номер заяви №676 від 04.11.2011 були виконані роботи представниками КП «ССУБ» по демонтажу радіатору за адресою: вул.АДРЕСА_1 в побутовому приміщенні «майстерня по пошиву та ремонту одягу» (а.с.38).

09 листопада 2015 року Департамент економіки та розвитку Черкаської міськради та ФОП ОСОБА_2 уклали Угоду, якою припинили договір оренди №1266 від 31.03.2015 об'єкта нерухомості по вул.АДРЕСА_1, площею 34,00 кв.м. згідно з п.10.6 договору за згодою сторін 09.11.2015 (а.с.43).

Суд приходить до переконання, що період, за який відповідач зобов'язаний розрахуватися з позивачем за постачання тепла до орендованого приміщення, це період із 01.08.2013 по 09.11.2015 включно.

З огляду на вищевстановлене, вимоги позивача про стягнення із відповідача коштів за постачання тепла із 10 листопада 2015 р. є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відтак, із заявленої до стягнення суми боргу необхідно виключити нарахований борг за 21 день листопада 2015 р. (з 10 по 30 число) та за період з грудня 2015 р. по травень 2016 р. включно:

1) за листопад 2015 р. нараховано відповідачу 651,71 грн. боргу;

2) розмір плати за 1 день листопада становить 21,7236 грн. (651,71:30), а за 21 день підлягає до сплати 456,2 грн. (21,7236 х 21);

3) розмір плати за грудень 2015 р. - травень 2016 р. становить 2635,22 грн., а із урахуванням 21 дня листопада складає 3091 грн. 42 коп. (456,2+2635,22).

Всього за період із серпня 2013 по 09 листопада 2015 включно підлягає до стягнення 6491,74 грн. боргу.

Зобов'язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розмір та підстави виникнення боргу представник відповідача визнав у судовому засіданні і відповідач їх не оспорює.

Ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З'ясовуючи розмір відповідальності відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суд з'ясував наступне.

Порядок здійснення розрахунків сторони визначили розділом 6 Договору № 603, а відповідальність сторін - розділом 7 (а.с.9-10).

Зокрема, п.6.2 передбачено, що розрахунок здійснюється у відповідності з вимогами п.7 ст.276 ГК України шляхом оплати на розрахунковий рахунок позивача до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відтак, відповідач зобов'язаний був сплатити позивачу за теплопостачання 6491,74 грн.

П. 7.2.3. Договору сторони узгодили, що за порушення строків виконання грошового зобов'язання передбачених п.6.2 Договору стягується пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Після припинення договору оренди, станом на 10.11.2015, розмір боргу відповідача за теплопостачання становив 6491,74 коп.

01.08.2016 позивач звернувся із позовом в суд, в т.ч. із вимогою про стягнення пені за період з 10.12.2015 по 10.06.2016.

Виходячи із заявленого позивачем періоду та суми боргу, розмір пені, який підлягає до стягнення становить:

1) станом на 10.12.2015 облікова ставка НБУ була 22%, а розмір пені за 1 день - 0,1205. Протягом періоду прострочки облікова ставка НБУ змінювалась і відповідно змінювався розмір пені за 1 день:

із 22.04.2016 - 19% (0,1041);

із 27.05.2016 - 18% (0,0986);

із 24.06.2016 - 16,5% (0,0904);

із 29.07.2016 - 15,5% (0,0849),

2) а) 6491,74 : 366 х 0,1205 х 133 дні = 284,26 грн.;

б) 6491,74 : 366 х 0,1041 х 35 днів = 64,62 грн.;

в) 6491,74 : 366 х 0,0986 х 15 днів = 26,23 грн.,

всього підлягає до стягнення 375,11 грн. пені.

Визначаючи розмір 3% річних та втрат внаслідок інфляції, які підлягають стягненню із відповідача суд виходить із того, що період прострочення щомісячних платежів розпочалося із 10.09.2013 (за серпень 2013 р.) до дня припинення договору - 09.11.2015, і складає 819 днів.

За цей період позивач обгрунтовано нарахував відповідачу 209,95 грн. в якості 3% річних та 2210,02 грн. втрат внаслідок інфляції.

Відтак враховуючи, що договір було припинено 09.11.2015, то із 10.11.2015 по 10.06.2016 (201 день) 3% річних мають нараховуватись на суму боргу 6491,74 грн., що становить: 6491,74 х 201 х 3% : 366 = 106,95 грн. Суд приходить до висновку, що розмір 3% річних, які підлягають стягненню із відповідача становить 316,9 грн. (209,95 + 106,95).

В іншій частині заявлених вимог необхідно відмовити повністю.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути:

- 6491, 74 грн. боргу;

- 375,11 грн. пені;

- 316,90 грн. 3% річних;

- 2 210,02 грн. втрат внаслідок інфляції, а також 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково

Стягнути 6491, 74 грн. боргу; 375,11 грн. пені; 316,90 грн. 3% річних та 2 210,02 грн. втрат внаслідок інфляції, а також 1378 грн. витрат по сплаті судового збору з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (код 02082522, вул.О.Дашковича,62, м.Черкаси, 18000).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено 05.12.2016 (понеділок).

Суддя В.В.Єфіменко