ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.2016 Справа № 912/3363/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", м. Суми,

про визнання договору дійсним,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - не з`явився;

Від відповідача - директор Шевченко І.В.;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі адміністративного будинку та гаражів 4478,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною в розмірі 403629,80 без ПДВ.

Відповідач подав лист № 309 від 07.10.2016, в якому позов визнає повністю.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Відповідач подав клопотання (вх. № 11290 від 12.12.2016) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2015 між сторонами укладено договір купівлі - продажу майна на аукціоні, відповідно до умов якого відповідачем передається позивачу у власність будівля адміністративного будинку та гаражів 4 478,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Позивач купує і зобов'язується сплатити за майно ціну відповідно до протоколу аукціону від 21.09.2015 та умов даного договору. Згідно з протоколом проведення відкритих торгів (аукціону) від 21.09.2015 ціна продажу майна становить 403 629,80 грн., без ПДВ, яка сплачена позивачем згідно з платіжним дорученням № 858 від 08.09.2015.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач умисно зволікає з призначенням часу та місця нотаріального посвідчення договору від 01.10.2015 купівлі - продажу майна на аукціоні, у зв'язку з чим просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі адміністративного будинку та гаражів на підставі ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у вирішенні спорів, пов'язаних з визнанням правочинів, які піддягали нотаріальному посвідченню, дійсними (статті 219, 220 ЦК України), господарські суди повинні з'ясувати: чи підлягав відповідний правочин нотаріальному посвідченню, з яких причин його не було нотаріально посвідчено та чи втрачена можливість такого посвідчення, а також чи не суперечить зміст правочину вимогам закону, оскільки в такому разі позов не може бути задоволений.

З огляду на вказане, ухвалами господарського суду Сумської області від 13.10.2016 та від 07.11.2016 у справі № 912/3363/16 позивача зобов'язано подати докази на підтвердження позовних вимог. Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.11.2016 у справі № 912/3363/16 явку позивача у судове засідання 12.12.2016 визнано обов'язковою.

Разом з цим, вимоги зазначених ухвал позивачем не виконані, у судове засідання 12.12.2016 позивач не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Приймаючи до уваги те, що позивач витребувані господарським судом матеріали необхідні для вирішення спору не подав, у судове засідання на виклик суду не з'явився, господарський суд вважає зазначені обставини такими, які перешкоджають вирішенню спору по суті, у зв'язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. ст. 44, 49, 81 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

Суддя Є.А. Жерьобкіна