ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.09.2016 Справа № 905/1675/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Сажневої М.В., Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь Донецької області

про: стягнення 2871,83грн. пені, 7288,41грн. інфляційних втрат, 210,21грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. №14-88 від 18.04.2014р.,

від відповідача: не явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

20.09.2016р. з 15-20год. до 15-25год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь Донецької області про стягнення 2871,83грн. пені, 7288,41грн. інфляційних втрат, 210,21грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 30.06.2016р. найменування відповідача у справі №905/1675/16 змінене з Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь Донецької області на ОСОБА_2 акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь Донецької області (т.1, а.с.60-61).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Договір купівлі-продажу природного газу №2727/1487-ТЕ/2015-6/ПТ від 16.12.2014р. та Додаткову угоду №1 від 31.03.2015р. до нього, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р. тощо.

До позову додає розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань (т.1, а.с.23-24).

Протягом розгляду справи позивач надав суду:

1) пояснення б/н від 14.07.2016р. до розрахунку позовних вимог (т.1, а.с.200-204);

2) з супровідним листом вх.№26090/16 від 08.09.2016р. акт звірки розрахунків за Договором №2727/1487-ТЕ/2015-6/ПТ від 16.12.2014р. за період 01.01.2014р. 30.04.2016р. (т.2, а.с.18-23).

Протягом розгляду справи відповідач надав суду:

1) заперечення №09/39 від 23.06.2016р. на позовну заяву (з додатками) (т.1, а.с.41-56, 63-80);

2) пояснення №09/39 від 11.07.2016р. до контррозрахунку (з додатками) (т.1, а.с.83-125, 162-198);

3) клопотання №09/39 від 13.07.2016р. про зменшення розміру пені на 50% (з додатками) (т.1, а.с.126-156; 211-250, т.2, а.с.1-7);

4) з супровідним листом вх.№2081 від 15.07.2016р. додаток до клопотання про зменшення розміру пені (т.1, а.с.157-161);

5) з супровідним листом №09/39 від 10.08.2016р. зокрема, копію довіреності на імя ОСОБА_3 (т.2, а.с.9-15).

Ухвалою суду від 08.09.2016р. за клопотанням позивача строк розгляду спору продовжувався на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.2, а.с.25, 28).

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.07.2016р. визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/1674/16: ОСОБА_4 головуючий суддя, судді Бокова Ю.В., Паляниця Ю.О. (т.1, а.с.206).

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.09.2015р. у звязку з перебуванням судді Паляниці Ю.О. у відпустці визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/1675/16: ОСОБА_4 головуючий суддя, судді Бокова Ю.В., Сажнева М.В. (т.2, а.с.32).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (Покупець, відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №2727/1487-ТЕ/2015-6/ПТ (далі Договір, т.1, а.с.25-30).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець прийняти та оплатити цей природний газ на умовах Договору.

Згідно з п.1.2. Договору газ, що продається за Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Продавець передає Покупцеві з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 426153куб.м. (п.2.1.Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також Договором (п.7.1. Договору).

Відповідно до п.7.2. Договору у разі невиконання Покупцем умов п.6.1 Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Сторони домовились про те, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у пять років (п.9.3. Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11. Договору).

Додатковою угодою №1 від 31.03.2015р. до Договору сторони домовились про зміну з 01.04.2015р. ціни на газ, виклавши п.5.2. Договору в новій редакції (т.1, а.с.32).

Договір та Додаткова угода до нього підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками.

Відповідно до абзацу першого Загальних положень Статуту відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча є правонаступником у повному обсязі майна, прав та обовязків Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (т.1, а.с.67, зворотній бік).

З акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2015р. (т.1, а.с.33) вбачається, що відповідач на підставі Договору прийняв від позивача у січні 2015 року природний газ в обсязі 105852куб.м. на суму 138581,43грн.

Акт підписаний без зауважень і скріплений печатками Продавця, Покупця та Газорозподільної організації.

Отже, позивач свої зобовязання за Договором у січні 2015 року виконав належним чином.

З акту звірки розрахунків за Договором №2727/1487-ТЕ/2015-6/ПТ від 16.12.2014р. за період 01.01.2014р. 30.04.2016р. (т.2, а.с.19) вбачається, що остаточний розрахунок за поставлений у січні 2015 року природний газ Покупцем здійснений після спливу встановленого Договором терміну оплати, чим порушено вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України щодо обовязковості виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобовязанні.

Прострочення оплати спожитого у січні 2015 року природного газу не заперечується відповідачем під час розгляду даного спору (т.1, а.с.63-64).

Відповідно до приписів ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України).

Отже, умови п.9.3. Договору, якими строк позовної давності щодо стягнення пені встановлений тривалістю у пять років, відповідають приписам чинного законодавства.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за п.6.1, п.7.2 Договору зобовязань, позивач просить суд стягнути з відповідача 2871,83грн. пені за прострочення оплати отриманого у січні 2015 року газу в період 15.02. 05.03.2015р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені (т.1, а.с.23), суд встановив, що порядок її нарахування суперечить вимогам ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», якою встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. Закон набрав чинності 07.02.2015р.

Так, з п.1.2. Договору (т.1, а.с.25) вбачається, що газ, який постачався за Договором, міг бути використаний відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням тобто у даному випадку Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча споживало природний газ як виконавець/виробник житлово-комунальних послуг.

З п.12 Договору (т.1, а.с.30) вбачається, що відповідач надавав такі послуги в місці свого фактичного розташування м.Маріуполь Донецької області, яке і на момент укладення Договору, і на дату винесення даного рішення є місцем державної реєстрації відповідача.

Через наявність великої кількості відповідних новин, офіційних заяв і повідомлень (зокрема, Штабу АТО, Штабу антитерористичного центру при Службі безпеки України) в засобах масової інформації і мережі Інтернет та з урахуванням приписів ч.2 ст.35 ГПК України суд визнає інформацію про проведення АТО в безпосередній близькості від м.Маріуполь та на його території загальновідомою.

Відповідно до Наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» територія Донецької області віднесена до районів проведення антитерористичної операції. Отже, у спірний період відповідач надавав житлово-комунальні послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.2 ст.1 Постанови Кабінету Міністрів України №705 від 25.07.2012р. "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" гарантованим постачальником природного газу для підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". В свою чергу, природний газ є енергетичним ресурсом, а отже, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у відносинах з Публічним акціонерним товариством Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, що виникли на підставі Договору купівлі-продажу природного газу №2727/1487-ТЕ/2015-6/ПТ від 16.12.2014р., є енергопостачальною компанією.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що на правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, розповсюджується дія зазначеного вище мораторію та відмовляє позивачу у стягненні 2871,83грн. пені, нарахованої за період 15.02.2015р. 05.03.2015р. на заборгованість за січень 2015 року в розмірі 138581,43грн.

У звязку з відмовою у стягненні пені клопотання відповідача №09/39 від 13.07.2016р. про зменшення розміру пені на 50% (т.1, а.с.211-213) не підлягає розгляду судом.

На підставі приписів ст.625 ЦК України позивач також просить стягнути з відповідача 7288,41грн. інфляційних та 3% річних у розмірі 210,21грн.

Судом перевірені розрахунки вказаних сум та встановлено:

1) розрахунок 3% річних (т.1, а.с.23) є арифметично вірним. З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 210,21грн., нараховані за період 15.02.2015р. 05.03.2015р. на заборгованість за січень 2015 року в сумі 138581,43грн.

2) Здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань (т.1, а.с.23) суперечить суті та призначенню інституту індексації простроченої заборгованості з огляду на таке.

Позивачем здійснене нарахування інфляційних за період прострочення виконання, який не дорівнює повному календарному місяцю (за період лютий 2015 року інфляційні нараховані на заборгованість за січень 2015 року, яка виникла лише з 15 лютого), в той час як індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Таким чином, суд відмовляє у стягненні 7288,41грн. інфляційних, нарахованих за період лютий 2015 року на заборгованість за січень 2015 року в розмірі 138581,43грн.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо порушення позивачем порядку нарахування 3% річних шляхом включення до розрахунку дня фактичної оплати грошових коштів (т.1, а.с.64-65, 162-163) з огляду на таке.

Статті 598, 599 ЦК України регулюють порядок припинення зобовязання.

Так, зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст.598 ЦК України). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України) з цього приводу суд зазначає, що під належним виконанням зобовязання ЦК України розуміє виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобовязань; якщо учасником зобовязання порушено хоча б одну з умов його належного виконання, зобовязання не припиняється, а трансформується, оскільки в такому разі на сторону, що допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки, передбачені як умовами договору, так і нормами закону (сплата пені, річних, відшкодування збитків тощо). Зобовязання вважатиметься припиненим лише після того, як сторона, що допустила неналежне виконання, здійснить усі дії, що випливають із трансформованого зобовязання.

Сплата трьох процентів річних серед іншого є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Водночас відповідач не довів суду, що суми оплат кожного разу перераховувались ним саме на початку операційного дня і позивач в день перерахування протягом всього робочого часу мав можливість вільно розпоряджатися ними. Отже, за позбавлення позивача можливості користуватися коштами, належними до сплати позивачеві, відповідачем має бути сплачена компенсація у вигляді трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості по кожний день оплати включно.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.6, 259, 525, 526, 530, 598, 599, 625, 627 Цивільного кодексу України; ст.193 Господарського кодексу України; Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р.; ст.30 Закону України №2346-III від 05.04.2001р. "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"; п.2 ст.1 Постанови Кабінету Міністрів України №705 від 25.07.2012р. "Про визначення гарантованих постачальників природного газу"; Наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення»; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь Донецької областіпро стягнення 2871,83грн. пені, 7288,41грн. інфляційних втрат, 210,21грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1; ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) 210,21грн. 3% річних та 27,97грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.09.2016р. оголошено та підписано вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2016р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя М.В. Сажнева

Суддя Ю.В. Бокова

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам