ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 911/3268/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. при секретарі судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт, Кіровоградська обл., смт. Приютівка

до товариства з обмеженою відповідальністю Цегров, Київська обл.,с. Борисів

про стягнення 2531113,52 гривень

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №873 від 23.12.2015;

від відповідача: не зявився.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Цегров про стягнення 2531113,52 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати отриманого згідно договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 15.04.2015 №50.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 07.10.2016, 16.11.2016 направлялась відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Цегров» (покупець) був укладений договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №50.

Продавець зобовязується здійснити постачання товарів безпосередньо повязаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (товар), який покупець зобовязується прийняти та оплатити, відповідно до п. 1.2. цього договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору загальна кількість товару, «еквівалент ціни товару» «погоджений курс», асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього.

Базові умови поставки: продавець постачає товар покупцю на умовах «Франко-склад» (EXW) м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21. Датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару (п.п. 2.1., 2.3. договору).

Ціна товару, що постачається продавцем вказується сторонами в доповненнях до даного договору і визначається сторонами як «тверда ціна» та «попередня ціна». Загальна ціна договору визначається як сума вартості доповнень до нього (п.п. 3.1., 3.6. договору).

Покупець зобовязується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в доповненнях до цього договору. Сторони за окремим доповненням до цього договору можуть вибрати іншу форму оплати за переданий товар. Покупець оплачує товар, що був прийнятий ним, згідно з п. 2.5. даного договору, в строки, що указано в останньому доповненні до цього договору (п.п. 4.1., 4.3. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п. 13.1. договору).

До договору поставки між сторонами було підписане та скріплене печатками доповнення, в яких останні узгодили асортимент товару, що постачається продавцем, його кількість та ціну, а також строки оплати, а саме: № 1/тк від 15.042015, №2/тк від 30.04.2015, №3/тк від 30.04.2015, №4/тк від 15.05.2015, №5/тк від 22.05.2015, №6/тк від 02.06.2015, №7/тк від 02.06.2015, №8/тк від 02.06.2015, №9/тк від 23.06.2015, №10/тк від 30.06.2015, №11/тк від 03.07.2015, №12/тк від 27.08.2015, №13/тк від 15.09.2015, №14/п від 01.10.2015 до договору поставки.

На виконання умов договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №50 від 15.04.2015 позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 3629929,32 гривень, що підтверджується видатковими накладними, а саме: видаткова накладна №ЧФ/04-044 від 15.04.2015 на 216533,04 гривень, видаткова накладна №ЧФ/04-121 від 30.04.2015 на 83959,20 гривень; видаткова накладна №ЧФ/04-122 від 30.04.2015 на 430314,60 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-099 від 30.06.2015 на 312642,36 гривень; видаткова накладна №ЧФ/05-092 від 22.05.2015 на 166668,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-005 від 02.06.2015 на 386424,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-121 від 02.06.2015 на 260484,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-121 від 23.06.2015 на 315840,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-009 від 02.06.2015 на 194280,84 гривень; видаткова накладна №ЧФ/06-010 від 02.06.2015 на 113862,24 гривень; видаткова накладна №ЧФ/07-003 від 03.07.2015 на 315840,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/08-013 від 27.08.2015 на 230112,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/09-024 від 15.09.2015 на 29378,04 гривень; видаткова накладна №ЧФ/05-042 від 15.05.2015 на 361911,00 гривень; видаткова накладна №ЧФ/10-001 від 01.10.2015 на 211680,00 гривень, які підписані представником відповідача без будь-яких заперечень з приводу зазначених у видатковій накладних вартості, кількості та якості поставленого позивачем товару.

Проте, як стверджує позивач, відповідач лише частково розрахувався за поставлену продукцію, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 2531113,52 гривень.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 2531113,52 гривень

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 2531113,52 гривень за поставлений товар підтверджується належними доказами (видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи), відповідачем, станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі 2531113,52 гривень належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Цегров» (08606, Київська обл., Васильківський район, с. Борисів, пров. Комарова, 5, код 39034194) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» (28034, Кіровоградська обл., Олександрівський р-н, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, код 23233,52 гривень заборгованості за отриманий товар та 37966,70 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 05.12.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 12.12.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник