ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 р. Справа № 909/984/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго", вул. Максимовича, 19а, м. Чернівці, Чернівецька область,58018

до відповідача: Фізичної особи-підприємства ОСОБА_1 вул. Шевченка, 183, м. Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область,78100

про стягнення заборгованості у сумі 52 222,41 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_2, (довіреність № 2191 від 30.12.15).

від відповідача: ОСОБА_1, паспорт серії СЕ 735580

ВСТАНОВИВ:

міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1П про стягнення заборгованості у сумі 52 222,41 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії № 266 від 01.01.13 та обґрунтовано приписами ст.ст.526,625 Цивільного та 193 Господарського кодексів України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судом у відповідності до ст.22 ГПК України встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить законодавству і не порушуєь чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вислухавши представників сторін, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

01 січня 2013 року між сторонами даного спору укладено договір № 266 купівлі-продажу теплової енергії, відповідно до якого теплопостачальна організація (позивач) зобов'язався постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію в обсягах згідно з додатком №1 та №1А, а відповідач в свою чергу - своєчасно проводити оплату за використану енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором(п.п.1.1, 2.1 договору).

Розділом 3 даного договору сторони погодили оплату та порядок розрахунків за теплову енергію: розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться за двоставковим тарифом; розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата здійснюється не пізніше 20 числа за розрахунковим місяцем.

Позивачем належним чином виконувалися прийняті на себе договірні зобов"язання, що підтверджується поясненнями відповідача в судовому засіданні.

В порушення прийняґтих на себе зобовязань відповідач за період з 01.10.14 по 28.10.16 допустив заборгованість у розмірі 45084,17грн., що підтверджується матеріалами справи(зокрема, звітом про нарахування та оплату, випискою з журналу обліку використання теплової енергії та звітом про фактичне споживання теплової енергії) та поясненнями відповідача в судовому засіданні.

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 цього ж Кодексу встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами згідно спірного договору, є такими, що випливають із договору поставки, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України: за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Наведена правова норма кореспондується зі ст.ст.525,526 ЦК України: одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач доказів своєчасного виконання грошового зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії, відтак позовні вимоги щодо стягнення 45084,17грн. вартості поставленої теплової енергії обґрунтовані та підлягають до задовлення.

Приписами ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ст.625 Цивільного кодексу України).

На підставі наведеної норми закону, у зв"язку з порушенням відповдіачем прийнятих на себе зобов"язань, позивачем нараховано відповідачу 5703,71грн. інфляційних втрат за період з 01.10.14 по 31.05.16 та 1434.53грн. 3% річних за період з 01.10.14 по 30.10.16.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування відповідних сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Суд, на підставі ст.55 Господарського процесуального кодексу України, перевірив нарахування позивачем відповідачу інфляційних втрат та 3% річних та дійшов висновку, що наявний в матеріалах справи розрахунок позивача є арифметично вірним, відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до 124, 129, 129-1 Конституції України, ст. 509, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 625, 629, 712 ЦК України, ст. 173, 174, 193, 265 ГК України, керуючись ст. 4-7, 22, 33, 43, 49, 55, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 52 222,41 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1, вул.Шевченка, 183, м.Городенка, Городенківський р-н, Івано-Франківська обл.) на користь міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"(м.Чернівці, вул.Максимовича, 19А, ) 45084,17(сорок п"ять тисяч вісімдесят чотири гривні сімнадцять копійок) основного боргу на р/р 0017 в філії АТ "Укрексімбанк" м.Чернівці, МФО 356271, код 34519280.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1, вул.Шевченка, 183, м.Городенка, Городенківський р-н, Івано-Франківська обл.) на користь міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"(м.Чернівці, вул.Максимовича, 19А, ) 5703,71(п"ять тисяч сімсот три гривні сімдесят одну копійку) інфляційних втрат, 1434,53(одну тисячу чотириста тридцять чотири гривні п"ятдесят три копійки) 3% річних та 1378,00(одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору на р/р 3094 в ПАТ "Ощадбанк" м.Чернівці, МФО 356334, код 34519280.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.12.16

Суддя Матуляк П. Я.