ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

12 грудня 2016 року Справа № 915/1346/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІОН», АДРЕСА_1, 54046 ()

до відповідача JSC VIALANAS LTD юридична особа за законодавством Литовської Республіки, V. Shopeno g. 1B-27, Vilnius Lietuva Account number LT40 717703, Beneficiary Bank: AB Siauliu Bank, Beneficiary bank address: Ozo 25, Vilnius Lietuva, SWIFT: CBSBLT26

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

08.12.2016 року до господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІОН» з позовною заявою (вх. № 20561/16) до відповідача JSC VIALANAS LTD (юридична особа за законодавством Литовської Республіки) про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 32 295, 35 доларів США, що станом на 06.12.2016 року становить 843 786, 90 грн. за курсом НБУ.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 «ОСОБА_2 РЕСОРСІЗ УКРАЇНА» (продавець) та VIALANAS JSC LTD (покупець) було укладено контракт № 100163/552401 від 30.06.2016 року, відповідно до умов якого предметом договору є ячмінь українського походження врожаю 2016 року (п. 1.1 Контракту). Комітентом є Товариство з обмеженою відповідальністю «Оліон».

Відповідно до п. 1.2 Контракту товар по даному контракту належить на праві власності комітенту, а продавець діє як комісіонер по відношенню до комітента згідно договору комісії № 100163 від 30.06.2016 року.

Крім того, 01.07.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Контракту № 100163/552401 від 30.06.2016 року, якою сторонами було змінено терміни поставки товару.

Також судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліон» (комітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 РЕСОРСІЗ УКРАЇНА» (комісіонер) було укладено договір комісії № 100163 від 30.06.2016 року, відповідно до умов якого комісіонер зобовязується за дорученнями комітента за плату укласти експортний договір поставки, здійснити митне оформлення та передати продукцію (товар), що передана на комісію, від свого імені, але за рахунок та за чіткими вказівками комітента, зазначеними у додатку до даного договору (п. 1.1 Договору).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, правовідносини між сторонами виникли, у звязку з поставкою продавцем ОСОБА_1 «Оліон» (продавець, комітент, позивач), від імені якого діє ОСОБА_1 «ОСОБА_2 РЕСОРСІЗ УКРАЇНА» (комісіонер), покупцю JSC VIALANAS LTD (покупець, відповідач) ячменю врожаю 2016 року.

Підставою позову, як вказано у позовній заяві, є обставини щодо невиконання відповідачем JSC VIALANAS LTD (покупець) взятих на себе за контрактом № 100163/552401 від 30.06.2016 року зобовязань щодо оплати за поставлений товар.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 13 ГПК України місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 року з останніми змінами від 16.12.2015 року у вирішенні питань, пов'язаних з прийняттям позовних заяв, господарським судам слід розрізняти поняття підвідомчості і підсудності справ. Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Згідно ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що застосовується до договору згідно з положеннями цього розділу, охоплює, зокрема, виконання договору; наслідки невиконання або неналежного виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

В силу ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» розгляд даної справи не підпадає під дію виключної підсудності.

Відповідно до ст. 21 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 07.07.1993 року, який ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 3737-ХІІ від 17.12.1993 року, якщо цей Договір не встановляє іншого, суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні та сімейні справи, коли відповідач має на її території місце проживання. За позовами до юридичних осіб вони компетентні, коли на території цієї Сторони знаходиться орган управління, представництво або філіал юридичної особи.

Суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін. При наявності такої угоди суд за місцем проживання відповідача припиняє провадження по справі за його заявою, якщо така заява зроблена до подання заперечень по суті позову. Виключна компетенція судів не може бути змінена угодою сторін.

У випадку порушення по справі між тими ж сторонами, по тому ж предмету і за тієї ж підстави в судах обох Договірних Сторін, компетентних у відповідності з цим Договором, суд, який порушив справу пізніше, припиняє провадження.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 року з останніми змінами від 16.12.2015 року визначено, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про режим іноземного інвестування" спори між іноземними інвесторами і державою з питань державного регулювання іноземних інвестицій та діяльності підприємств з іноземними інвестиціями підлягають розгляду в судах України, якщо інше не визначено міжнародними договорами України. За змістом статей 1 та 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у відповідних спорах, якщо інше не визначено міжнародними договорами України.

Справи в усіх інших спорах, не зазначених у частині першій цієї статті, підлягають розгляду в судах та/або в господарських судах України, або за домовленістю сторін у третейських судах, у тому числі за кордоном (частина друга статті 26 названого Закону).

Позивач ОСОБА_1 «Оліон» як на підставу підвідомчості справи господарським судам України посилається на розділ 10 Контракту № 100163/552401 від 30.06.2016 року.

Дослідивши умови вищевказаного контракту, судом встановлено, що розділом 10 Контракту «Форс-мажор» врегульовано випадки звільнення сторін договору від відповідальності.

Проте, розділом 12 Контракту сторони передбачили арбітражне застереження.

Відповідно до п. 12.1 Контракту будь-які спори, що виникають із або в рамках даного Контракту, підлягають вирішенню в арбітражі у відповідності з GAFTA Arbitration Rules No. 125 («Арбітражними правилами»), в редакції, що діє на дату цього Контракту, при цьому такі правила входять до складу цього Контракту і вважаються таки, про які обидві сторони вважаються поінформовані. Арбітражний розгляд буде проводитись у Лондоні англійською мовою із застосуванням англійського процесуального права.

Відповідно до п. 12.2 Контракту жодна зі сторін по цьому Контракту, ні жодна особа, яка подає позов від імені будь-якої зі сторін, не повинна розпочинати будь-яку дію або вчиняти іншу юридичну дію стосовно іншої сторони стосовно будь-якого спору доки такий спір не буде розглянуто та вирішено арбітром (-ами) або апеляційною інстанцією, залежно від обставин, у відповідності із Арбітражними правилами, і про це не має спеціальної домовленості і не задекларовано, що отримання рішення арбітра (-ів) або апеляційній інстанції, залежно від обставин, може бути передумовою права кожної зі сторін за цим Контрактом або будь-яких осіб, які подають позов від їхнього імені або вчиняють іншу юридичну дію проти іншої з них стосовно будь-якого такого спору.

Відповідно до п. 12.3 Контракту цей Контракт складений і діє відповідно до законодавства Англії.

Таким чином, сторони Контракту погодили розгляд спорів арбітром (-ами) або апеляційною інстанцією у Лондоні англійською мовою відповідно до законодавства Англії із застосуванням англійського процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

За приписами ч. 3, 4 ст. 62 ГПК України до ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, що є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви вх. № 20561/16 від 08.12.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІОН».

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІОН» позовну заяву вх. № 20561/16 від 08.12.2016 року і додані до неї документи.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, ст. 106 ГПК України.

Додатки для позивача:

- позовна заява вх. № 20561/16 від 08.12.2016 року з додатками (всього 24 арк.).

Копію даної ухвали господарського суду Миколаївської області направити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 РЕСОРСІЗ УКРАЇНА», вул. Є. Коновальца, 32б, оф. 1019, м. Київ, 01133.

Суддя Е. М. Олейняш