ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.12.2016 Справа № 904/4509/16

За скаргою: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" , м. Дніпропетровськ

на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі:

за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2 публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування", м. Дніпропетровськ

до відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін", м. Дніпропетровськ

про стягнення 4 000 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 1 331 189,38 грн. заборгованості по оплаті процентів, 1 063 232,89 грн. пені за прострочений кредит, 139 707,88 грн. пені за прострочені проценти

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №88 від 02.03.2016 року, представник

Від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 12.07.2016 року, представник

Від відповідача-2: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 12.07.2016 року, представник

Від відповідача (скаржника)-3: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 12.07.2016 року, представник

Від ВДВС: ОСОБА_3, довіреність №б/н, від 04.01.2016 року, головний державний виконавець

СУТЬ СПОРУ:

10.10.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" надійшла до суду скарга, з урахуванням заяви про зміну предмету скарги, на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови від 29.08.2016 року ВП № 52001813 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- визнати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.08.2016 року ВП № 52001813 про стягнення з боржника виконавчого збору недійсною.

Скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова, на думку скаржника, є передчасною оскільки товариству не надано реальної можливості виконати виконавчий документ та на теперішній момент існують обставини (судові справи, що ініціював стягувач), що значною мірою вплинуть на наявність або розмір заборгованості за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року.

03.11.2016 року скаржником надані письмові пояснення де останній вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу скаржника без повідомлення про вручення в поштовому відправленні № 356, яке отримано скаржником 16.09.2016 року. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області порушено порядок та строки направлення постанови від 23.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження, що порушило право боржника на добровільне виконання рішення суду у справі, і як наслідок - слугувало передчасним початком процедури примусового виконання рішення, у тому числі стягнення з боржника виконавчого збору на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, яка є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому - підлягає визнанню недійсною. Позиція скаржника щодо обов'язку виконавця належним чином повідомити та пересвідчитися в отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 06.07.2015 року по справі № 6-785цс15, та висновками Вищого господарського суду України, викладеними в постанові від 19.11.2015 року по справі № 20/65.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заперечує проти задоволення скарги посилаючись на те, що з дати відкриття виконавчого провадження по сьогоднішній день, державним виконавцем проведені майже всі необхідні виконавчі дії. Крім того, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.08.2016 року направлена на адресу боржника (скаржника) рекомендованим листом. Відповідно до інформації викладеної на веб сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" вказану постанову отримано 02.09.2016 року, а ні як зазначено у скарзі 03.10.2016 року. Таким чином, на думку державної виконавчої служби, скаржником пропущений встановлений Законом строк на оскарження рішення державного виконавця.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" заперечує проти задоволення скарги посилаючись на те, що посилання скаржника є необґрунтованими, надуманими та не можуть заслуговувати на увагу суду оскільки скаржник отримавши 16.09.2016 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 52001813 від 29.08.2016 року мав право звернутися до виконавчої служби із заявою про відкладення виконавчих дій строком на 10 днів, але даним правом скаржник не скористався. Крім того, станом на сьогоднішній день скаржник взагалі у добровільному порядку не погашає заборгованість. Також інформація скаржника щодо не вчинення виконавчих дій державним виконавцем не відповідає дійсності. Щодо розгляду позовної заяви публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕНДЕЛЗ" про звернення стягнення на предмет іпотеки стягувач зазначає, що загальна сума ціни по двом позовом складає 3 649 961,00 грн. Отже, у разі задоволенні позовних вимог по вказаним позовним заявам та продажу іпотечного майна, беручи до уваги що заборгованість по кожному виконавчому листу складає 6 534 130,15 грн., це зможе погасити тільки частину заборгованості.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 року скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" прийнята до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 03.11.2016 року, після чого розгляд скарги відкладався до 17.11.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 17.11.2016 року було оголошено перерву до 08.12.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників боржників (скаржників), стягувача та державної виконавчої служби, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі:

- стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс", публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування" та товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" 4 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 1 331 189,38 грн. заборгованості по оплаті процентів за користування кредитом, 1 063 232,89 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 139 707,88 грн. пені на прострочені проценти;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.;

- стягнуто з публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.

17.08.2016 року на примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року видані накази.

23.08.2016 року на підставі заяви стягувача головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 52001813 по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2016 року у справі № 904/4509/16 та встановлено строк для його добровільного виконання в семиденний строк з моменту винесення постанови тобто до 28.08.2016 року.

В п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Вищезазначена постанова була надіслана боржнику для виконання, стягувачу до відома що підтверджується супровідним листом від 23.08.2016 року, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 174, 175 том 1).

29.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 653 413,01 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" вважає дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови від 29.08.2016 року ВП № 52001748 про стягнення з боржника виконавчого збору незаконними та просить суд визнати постанову від 29.08.2016 року ВП № 52001813 про стягнення з боржника виконавчого збору недійсною.

Статтею 1291 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону чинного на час вчинення оскаржуваної дії), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Частина перша статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

В силу ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження").

В ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи боржник не виконав добровільно у встановлений органом ДВС строк рішення суду.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" для самостійного його виконання у державного виконавця не існує правових підстав не виконувати імперативну норму (ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження"), що у свою чергу спростовує доводи скаржника щодо протиправності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови від 29.08.2016 року про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п.1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Скаржник отримавши 16.09.2016 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 52001813 від 23.08.2016 року, мав право звернутися до відділу державної виконавчої служби з заявою про відкладення виконавчих дії строком на 10 днів, але даним правом скаржник не скористався. Крім того, до цього часу скаржник взагалі не виконує рішення суду в будь-якому порядку та не здійснює погашення заборгованості.

Щодо посилань скаржника на те, що виконавчий збір стягується тільки у тому випадку коли, державним виконавцем проведені дії з примусового виконання то вони не заслуговують на увагу оскільки за змістом ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Вимогами п. 3.7.1. розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець виніс вказану постанову у строк та у порядку передбаченому вимогами Закону.

Державним виконавцем при виконанні рішення вчинений певний ряд виконавчих дій, а саме: винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; винесена постанова про арешт коштів боржника; направлені вимоги до державних органів (Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровській області, Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна інспекція сільського господарства у Дніпропетровській області, Головне управління держпраці у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України); отримана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів, але незважаючи на це, рішення суду боржниками не виконано.

Щодо доводів скаржника про ймовірне погашення заборгованості за рахунок майна товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕНДЕЛЗ", що є предметом спору в інших судових справах, слід зазначити, що органом державної виконавчої служби виконується рішення у цій справі, яке не містить ніяких альтернативних умов щодо можливості його невиконання або часткового виконання у зв'язку з можливою сплатою частини боргу товариством з обмеженою відповідальністю "КРЕНДЕЛЗ", тому наявність судових справ за участю товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕНДЕЛЗ" ніяким чином не може вплинути на хід виконання цього рішення.

При викладених обставинах відсутні підстави для задоволення скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відхилити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів в порядку встановленому для оскарження судових рішень.

Суддя ОСОБА_4