ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.12.2016р. Справа № 905/1714/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

скарги Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо м. Київ

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

по справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Екологічні системи

Донбасу м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Марїнський УКРПРОМЗБУТ

м. Марїнка Донецької області

про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №606/02-2010 від 23.12.2010р. в сумі 18539402,80грн.

за участю представників сторін:

від скаржника (позивача) не явився,

від відповідача не явився,

від третьої особи не явився,

від ВДВС ОСОБА_1 за довіреністю №20-22/626 від 30.12.2015р.

суть скарги:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. позовні вимоги ПАТ Банк Камбіо м. Київ до ТОВ Екологічні системи Донбасу м. Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ Марїнський УКРПРОМЗБУТ м. Марїнка Донецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ Марїнський УКРПРОМЗБУТ за кредитним договором №606/02-2010 від 23.12.2010р. в сумі 18539402,80грн. задоволено частково, звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором №606/02-2010 від 23.12.2010р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 14805000,00грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3734402,80грн., на нерухоме майно відповідача, передане в іпотеку за договором від 28.12.2010р. , а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 419,90 кв. м. на 5-му поверсі у будівлі бізнес-центру літ. А-8, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вулиця Рози Люксембург, будинок 48б; встановлено початкову ціну продажу предмету іпотеки 1456000,00грн. без ПДВ; встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки продаж з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00грн.

На виконання вказаного рішення 23.02.2016р. видано відповідні накази.

03.11.2016р. через канцелярію господарського суду надійшла скарга ПАТ Банк Камбіо на діяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016р.

В цій скарзі скаржник просить визнати протиправною діяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016р., скасувати відповідне повідомлення та зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти до виконання наказ №905/1714/15 виданий 23.02.2016р.

В підтвердження надав копії наказу від 23.02.2016р., заяви про відкриття виконавчого провадження №04/2371 від 27.09.2016р. та доказів її направлення, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1-0/20 від 12.10.2016р.

22.11.2016р. від скаржника надійшла заява №04/2636 від 14.11.2016р. про розгляд скарги без участі його представника.

22.11.2016р. від скаржника надійшли пояснення №04/2654 від 17.11.2016р., в яких останній також просить розглянути скаргу за відсутністю його представника, а також зазначив, що іншими державними виконавцями того ж самого відділу примусового виконання рішень ДВС були відкриті виконавчі провадження за виконавчими документами, які були подані разом з наказом господарського суду Донецької області №905/1714/15 та сума стягнення не перевищувала двадцяти мільйонів гривень. Просив задовольнити скаргу в повному обсязі

30.11.2016р. на електрону та поштову адреси суду від ДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги. Клопотання задоволено судом.

12.12.2016р. на електронну адресу господарського суду Донецької області від ДВС надійшли заперечення на скаргу, в яких проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що державний виконавець обґрунтовано повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки, по-перше, він не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби. Також зазначив, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження згідно реєстраційно-контрольної картки Міністерства юстиції України зареєстрована 05.10.2016р., тобто в день, коли набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р.

Представники позивача (стягувача) та відповідача (боржника) не скористались своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого повідомлені належним чином.

Представник ДВС в судове засідання 12.12.2016р. явився, проти задоволення скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи та надані документи, заслухавши пояснення представника виконавчої служби, господарський суд ,-

встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. позовні вимоги ПАТ Банк Камбіо м. Київ до ТОВ Екологічні системи Донбасу м. Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ Марїнський УКРПРОМЗБУТ м. Марїнка Донецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ Марїнський УКРПРОМЗБУТ за кредитним договором №606/02-2010 від 23.12.2010р. в сумі 18539402,80грн. задоволено частково, звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором №606/02-2010 від 23.12.2010р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 14805000,00грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3734402,80грн., на нерухоме майно відповідача, передане в іпотеку за договором від 28.12.2010р. , а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 419,90 кв. м. на 5-му поверсі у будівлі бізнес-центру літ. А-8, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вулиця Рози Люксембург, будинок 48б; встановлено початкову ціну продажу предмету іпотеки 1456000,00грн. без ПДВ; встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки продаж з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00грн.

На виконання вказаного рішення 23.02.2016р. видано відповідні накази.

04.10.2016р. (згідно відмітки уповноваженої особи ДВС про прийняття документів) ПАТ Банк Камбіо м. Київ звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження №04/2371 від 27.09.2016р. за наказом №905/1714/15 від 23.02.2016р. щодо звернення стягнення на майно.

12.10.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1-0/20, з посиланням на п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016р.), який передбачає у якості підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - предявлення виконавчого документу не за підвідомчістю.

Повідомлення отримане банком 24.10.2016р. Скарга подана до господарського суду 31.10.2016р. (згідно поштового штемпелю на конверті).

За приписами ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, скарга подана скаржником з дотриманням встановленого законодавством терміну.

Господарський суд при розгляді скарги по суті виходить з наступного:

При винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1-0/20 від 12.10.2016р. державний виконавець керувався Законом України Про виконавче провадження в редакції від 02.06.2016р. (зокрема, п. 10 ч.4 ст. 4), який набрав чинності 05.10.2016р. та п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016р.), яка також набрала чинності 05.10.2016р.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016р.) відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) в редакції від 02.06.2016р. виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Господарським судом встановлено, що скаржник звернувся 04.10.2016р. (згідно відмітки уповноваженої особи ДВС про прийняття документів) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження №04/2371 від 27.09.2016р. за наказом №905/1714/15 від 23.02.2016р. щодо звернення стягнення на майно.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 51 ГПК України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку.

Таким чином, враховуючи, що скаржник звернувся із заявою про примусове виконання рішення господарського суду та забезпечення виконання до набрання чинності Закону від 02.06.2016р. (до 05.10.2016р.), державним виконавцем безпідставно були застосовані положення Закону в новій редакції, відповідно застосуванню підлягали норми Закону №606-ХІV від 21.04.1999р. в редакції від 12.06.2016р.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд приходить до висновку, що дії виконавчої служби щодо застосування Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції та винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1-0/20 від 12.10.2016р., замість постанови є неправомірними.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 21 Закону в редакції, яка діяла станом на 04.10.2016р., на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Суд звертає увагу, що в даному виконавчому провадженні має виконуватись рішення щодо звернення стягнення на майно, в рахунок погашення заборгованості в загальному розмірі 18539402,80грн., початкову вартість якого встановлено в розмірі 1456000,00грн. без ПДВ. Тобто в даному виконавчому провадженні виконання зобовязання за кредитним договором обмежується вартістю предмета іпотеки, яке має бути реалізовано шляхом проведення публічних торгів, а грошові кошти взагалі не стягуються.

Таким чином, застосовуючи Закон (в редакції на момент звернення до ДВС) суд дійшов висновку, що сума зобовязання, яке має бути виконано, не підвідомча Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Враховуючи те, що ПАТ Банк Камбіо м. Київ без достатній правових підстав звернувся із відповідною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підстави для визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016р. з виконання наказу №905/1714/15 виданого 23.02.2016р. відсутні.

Суд також зазначає, що посилання ДВС на те, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження згідно реєстраційно-контрольної картки Міністерства юстиції України зареєстрована 05.10.2016р., тобто в день, коли набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. є безпідставними та необґрунтованими, оскільки факт предявлення виконавчого документу до виконання повязаний виключно з певним моментом реалізації стягувачем свого права щодо звернення до відповідного органу для примусового виконання рішення суду, яке може бути реалізовано, зокрема, шляхом безпосереднього звернення до органу.

Що стосується наданих скаржником копій постанов про відкриття виконавчого провадження за наказами №911/3992/15 від 29.08.2016р., №905/1807/15 від 07.12.2015р., суд зазначає, що предметом виконання за ними є стягнення грошових коштів.

Також скаржник в скарзі просить зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ №905/1714/15, виданого господарським судом Донецької області 23.02.2016р. господарський суд враховує наступне:

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Згідно вимог Закону України, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи попередні висновки суду щодо непідвідомчості суми зобовязання, яке має бути виконано, Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вимога скаржника щодо зобовязання даного відділу ДВС прийняти до виконання наказ №905/1714/15, виданий господарським судом Донецької області 23.02.2016р. задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Камбіо м. Київ на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України частково.

Визнати неправомірною діяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо застосування Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції та винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1-0/20 від 12.10.2016р. замість постанови.

В решті вимог відмовити.

Суддя О.О. Уханьова