ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 рокуСправа № 912/3832/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3832/16

за позовом Приватного підприємства "Контраст"

до Приватного підприємства "Парадіс Нова"

про виконання обов'язку в натурі,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 18.06.2015 в режимі відеоконференції;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 01.12.2016.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини прийнятого рішення.

Приватне підприємство "Контраст" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до Приватного підприємства "Парадіс Нова", у якому містяться такі вимоги:

1. Зобов'язати Приватне підприємство "Парадіс Нова" виконати в натурі обов'язки за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованих за адресою 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 333 від 03.04.2013 (надалі Договір), а саме:

1.1. Передати Приватному підприємству "Контраст" комплекс, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та надати Приватному підприємству "Контраст" підписаний уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова" та скріплений печаткою Приватного підприємства "ОСОБА_4 акт прийому-передачі комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області;

1.2. Надати Приватному підприємству "Контраст" скріплену печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" та підписану уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова", підпис якого засвідчено нотаріусом, заяву про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 333, від 03.04.2013;

1.3. Надати Приватному підприємству "Контраст" примірник Договору купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за №333 від 03.04.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ПП "Парадіс Нова" зобов'язань за Договором купівлі-продажу комплексу нежилого приміщення з розстроченням платежу від 03.04.2013, незважаючи на здійснення Приватним підприємством "Контраст" всіх дій по виконанню вказаного Договору. Правовими підставами позивач зазначає статті 16 (частина 2), 525, 562, 620 (частина 1) Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 17.10.2016 господарським судом прийнято таку позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 912/3832/16, розгляд справи призначено о 9год. 30хв. 16.11.2016.

Засідання 16.11.2016 було проведено у режимі відеоконференції за участю представника позивача. Ухвалою від 16.11.2016 відкладено розгляд справи до 12год. 00 хв. 02.12.2016, витребувано від сторін необхідні докази.

Від позивача надійшли додаткові пояснення щодо правовідносин між сторонами та переліком всіх справ, які були предметом розгляду у різних судах між ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова".

Так позивач пояснює, що правовідносини між ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова" тривають з 2011 року. З серпня 2011 року комплекс будівель (який є обєктом купівлі-продажу за Договором) знаходиться в оренді ПП "Контраст" за договором оренди від 01.06.2016.

03.04.2013 ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова" уклали Договір купівлі-продажу зазначеного об'єкту з розстроченням платежу, а саме: 60 000 грн ПП "Контраст" зобовязувалось сплатити до 03.04.2013 і 3500 грн до 31.12.2013. На укладенні Договору з розстроченням платежу наполягало ПП "Парадіс Нова". Сплативши перший транш в розмірі 60 000 грн ПП "Контраст" почало активно напрацьовувати клієнтську базу та власним коштом зробило ремонт на об'єкті. Оскільки керівництво ПП "Контраст" вважало, що всі формальні процедури з оформлення права власності будуть виконані ПП "Парадіс Нова" наприкінці 2013 року та фактично об'єкт нерухомості вже є власністю ПП "Контраст".

Однак відповідачем було ініційовано низку судових справ спрямованих на відібрання комплексу будівель у ПП "Контраст" шляхом визнання недійсним або розірвання Договору купівлі-продажу.

Так рішенням у справі № 911/902/14 від 10.11.2014, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 та постановою Вищого господарського суду від 01.04.2015, відмовлено в задоволенні позову ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору купівлі-продажу від 03.04.2013 недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №911/2091/15, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016 відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору купівлі-продажу від 03.02.2015 удаваним, розірвання договору та повернення товару. Крім того ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 при перегляді постанови від 09.11.2015 за нововиявленими обставинами останню залишено без змін. У вказаній справі суди встановили обставину, яка має значення і для даної справи та не підлягає встановленню під час її розгляду (в силу приписів статті 35 ГПК України): ПП "Парадіс Нова" уникало отримання коштів за Договором купівлі-продажу від 03.04.2013 від ПП "Контраст", у звязку з чим останнє виконало свої зобовязання за Договором шляхом внесення грошових коштів в сумі 63 500 грн на депозит нотаріуса (прострочення кредитора).

Рішенням від 30.03.2016 у справі № 911/156/16 за позовом ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору недійсним Господарський суд Київської області відмовив у задоволенні позову. Таке рішення набрало законної сили.

У 2016 році Фізична особа підприємець ОСОБА_5 (на момент звернення до суду та на момент укладення Договору громадянин ОСОБА_5 єдиний учасник та керівник ПП "Парадіс Нова") звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом ПП "Парадіс Нова" та ПП "Контраст" про визнання недійсним Договору та зобовязання повернути земельну ділянку. Рішенням від 20.04.2016 Господарський суд Черкаської області у справі № 925/105/16, що залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016, у задоволенні позову відмовлено. Крім того в ході розгляду справи зясовано, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.07.2014 у справі № 912/1395/14 за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області до ФОП ОСОБА_5 розірвано Договір оренди земельної ділянки від 27.02.2008. Ухвалою від 19.02.2016 Київський апеляційний господарський суд у справі № 912/1395/14 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 повернув без розгляду у звязку з пропуском строку на апеляційне оскарження. Наказ на виконання рішення у справі № 912/1395/14 видано 29.07.2014.

У подальшому ПП "Контраст" звернулось із позовом до ПП "Парадіс Нова" про визнання недійсним пункту 5.1. Договору купівлі-продажу. Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 визнано недійсним другий абзац пункту 5.1. Договору: "Згідно статті 182 Цивільного кодексу України право власності на обєкт купівлі-продажу підлягає державній реєстрації, а виникає у Покупця з моменту державної реєстрації Договору". При цьому відмовлено у визнанні недійсною першої частини пункту 5.1. Договору: "Право власності на обєкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі обєкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного обєкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву".

Позивач у справі № 912/3832/16 пояснює, що у зв'язку із відмовою суду у визнанні недійсною першої частини Договору купівлі-продажу комплексу будівель, ПП "Контраст" звернулось до суду із позовом про зобовязання виконати обовязок в натурі.

У липні 2015 року ОСОБА_5 (на той момент учасник та керівник ПП "Парадіс Нова" звернувся до ОСОБА_6 (учасника та керівника ПП "Контраст") із позовом про стягнення грошових коштів за документом під назвою "розписка" нібито в рахунок оплати вартості комплексу будівель за Договором купівлі-продажу (справа № 359/4520/15-ц). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.06.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Навесні 2016 року дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання недійсним Договору. В межах даної справи було вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний об'єкт нерухомості, які згодом були скасовані (справа № 695/920/16-ц). Результатів розгляду даної справи господарському суду не подано, розгляд справи неодноразово відкладався у звязку із неявкою сторін.

Навесні 2016 року дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 спірного об'єкту нерухомості в порядку поділу майна подружжя. В межах даної справи було вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане майно, які згодом були скасовані (справа № 695/849/16-ц). 18.07.2016 позов залишено без розгляду за заявою позивача.

У липні 2016 року дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 знову звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 Заправки в порядку поділу майна подружжя. (справа №695/2276/16-ц). 29.07.2016 позовну заяву повернуто за клопотанням позивача.

У серпні 2016 року дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 втретє звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 спірного об'єкту нерухомості в порядку поділу майна подружжя. (справа № 695/2309/16-ц). Ухвалою від 15.11.2016 Золотоніський районний суд Черкаської області позовну заяву залишив без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача у судове засідання.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/5142/14 відмовлено у задоволенні позову ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю за Договором оренди заправки від 01.06.2011. Ухвалою від 28.11.2016 Київський апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу ПП "Парадіс Нова" на рішення від 10.11.2016 без розгляду.

Наприкінці 2015 року ПП "Парадіс Нова" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про повернення оригіналів правовстановлюючих документів на спірний об'єкт, рішенням від 03.03.2016 у справі № 761/34816/15-ц у задоволенні позову відмовлено.

У свою чергу ПП "Контраст" у 2015 році зверталось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про визнання незаконною відмови у видачі ПП "Контраст" дублікату Договору купівлі-продажу та зобовязання видати дублікат Договору. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.12.2015, що залишено в силі ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 761/26959/15-ц, у задоволенні позову відмовлено. При цьому встановлено, що примірники Договору купівлі-продажу спірного об'єкту нерухомості від 03.04.2013 знаходиться у ПП "Парадіс Нова", яке не вважає за необхідне його віддавати. У звязку із відмовою у видачі дубліката Договору купівлі-продажу комплексу будівель, ПП "Контраст" вимушене звернутись до суду із позовом у справі № 912/3832/16 та просити, в тому числі, зобовязати ПП "Парадіс Нова" передати ПП "Контраст" примірник договору.

01.12.2016 до Господарського суду Кіровоградської області надійшли від ПП "Контраст" додаткові пояснення щодо правовідносин між позивачем та відповідачем, відповідно до яких позивач пояснює, що з червня 2011 року спірний об'єкт нерухомості перебуває у оренді ПП "Контраст" на підставі Договору оренди між ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова" від 01.06.2011, за ОСОБА_1 прийому-передачі автомобільної заправочної станції та обладнання автомобільного газозаправного пункту від 01.06.2011 спірний об'єкт передано ПП "Контраст".

У подальшому сторони уклали Договір купівлі-продажу цього об'єкту від 03.04.2013, який повністю виконаний позивачем, шляхом внесення грошових коштів вартості обєкту за Договором на депозит нотаріуса у звязку із ухиленням ПП "Парадіс Нова" приймати кошти, шляхом закриття рахунків та повернення сплачених коштів. Водночас ПП "Парадіс Нова" не виконує свої зобовязання щодо передачі обєкту Договору шляхом підписання ОСОБА_1 прийому-передачі, як то передбачено умовами Договору, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого ПП "Парадіс Нова" просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Як на преюдиційний факт відповідач посилається на встановлені обставини у справі №911/4321/14 за позовом ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про стягнення 482 687,66 грн та за зустрічним позовом ПП "Контраст" до ПП "Парадіс Нова" про визнання договору недійсним, що розглядалась Господарським судом Київської області та переглядалась в апеляційному порядку Київським апеляційним господарським судом. Так у постанові від 13.07.2016 у справі № 911/4321/14 Київський апеляційний господарський суд зазначив таке.

01 червня 2011 року між ПП "Парадіс Нова" (Орендодавець) та ПП "Контраст" (орендар) укладено договір оренди автомобільної заправочної станції, та обладнання автомобільного газозаправного пункту, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування автомобільну заправну станцію, комплекс, нежиле приміщення, 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетрорвськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської с/ради Золотоніського району Черкаської області, та складається з "А1" приміщення АЗС, цегляне, площею 53,3 кв.м., "Б2" вбиральні, "1" бензоколонок в кількості 4 шт. типу "Adast", ємкостя "2" в кількості 4 шт., "3" свердловина, відмостка "4" 1231 кв.м., огорожа "1,2", очисні споруди "5", АГЗП "6", які розташовані на земельній ділянці, що належить державі та перебуває в оренді у ФОП "ОСОБА_5В.", на підставі договору оренди землі від 27.02.2008.

03 квітня 2013 року між ПП "Парадіс Нова" (продавець) та ПП "Контраст" (покупець) укладено договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу, за умовами якого продавець передає у власність покупця комплекс, нежиле приміщення, 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетрорвськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської с/ради Золотоніського району Черкаської області. Доказів передання предмету договору купівлі-продажу матеріали справи не містять. Згідно банківської виписки позивач повернув відповідачу 60 000,00 грн - повернення передплати за неукладений договір купівлі-продажу від 03.04.2013. Таким чином, продаж за договором від 03.04.2013 не відбувся.

Отже, на думку відповідача, Київським апеляційним господарським судом встановлено, що земельна ділянка перебуває в оренді у іншого субєкта господарювання ФОП ОСОБА_5, який не був залучений до участі у даній справі, що вплинуло на його права та обовязки як орендаря земельної ділянки, що відчужувалась; Договір купівлі-продажу від 03.04.2013 не відбувся; Предмет купівлі-продажу по договору не переданий; грошові кошти ПП „Парадіс Нова в сумі 60 000 грн були повернуті ПП „Контраст з призначенням „Повернення передплати за неукладений договір купівлі-продажу від 03.04.2013. Відтак відповідач стверджує, що вказані обставини встановлені судом і, в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК) не підлягають доказуванню.

Відповідач із посиланням на частину 8 статті 181 Господарського кодексу України (надалі ГК України), зазначає, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

Із посиланням на норми частини 2 статті 640, статті 655 ЦК України, відповідач зазначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Також відповідач звертається до правових висновків, що зроблені у Постанові Верховного Суду України від 14.02.2002 „Про визнання неукладеним договору купівлі-продажу, відповідно до якої визначено, що вимога про визнання договору неукладеним є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватись господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне; його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

З огляду на вказане відповідач дійшов висновку, що Договір купівлі-продажу від 03.04.2013 не відбувся, грошові кошти повернуті продавцем, тобто сторони не передбачали будь-яких реальних прав та обовязків по даному договору.

Окрім того, відповідач зазначає, що позивач уже скористався визначеним статтею 16 ЦК України способом захисту прав та інтересів, звернувшись із адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ПП „Парадіс Нова про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, в результаті розгляду якого Київський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 02.02.2016 у справі № 826/22079/15 про зобовязання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка діє як державний реєстратор прав, розглянути наданий ПП „Контраст пакет документів для проведення реєстрації права власності на комплекс, нежиле приміщення, 101 км дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, реєстраційний номер обєкта нерухомості майна 5; кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований обєкт: :1:0001. Така постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016.

У подальшому відповідач стверджує про необхідність встановлення в порядку, визначеному статтею 234 Цивільним процесуальним кодексом України встановлення юридичного факту сплати повної вартості грошових коштів ПП "Контраст Приватному підприємству „Парадіс Нова а тому, в силу приписів частини 5 статті 12 ЦК України, поведінка ПП „Парадіс Нова є добросовісною та розумною. Окрім того, стверджує відповідач, що жодних належних та допустимих доказів встановлення юридичного факту відмови кредитора по договору - ПП "Парадіс Нова" передати обумовлений договором товар після повної сплати його вартості, позивач не надав.

Також відповідач стверджує, що посилання ПП "Контраст" про виконання його обов'язку по повній сплаті грошових коштів шляхом розміщення грошових коштів на депозит нотаріуса є хибним, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 2.2. Договору встановлений порядок розрахунку за об'єкт продажу. Так, підставою для здійснення даної фінансової операції с виставлення рахунку Продавцем. Відповідно до статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; зобов'язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи специфіку ведення господарських операцій, визначену вищевказаним Законом, ПП "Парадіс Нова" не виставляло первинний фінансовий бухгалтерський документ - рахунок, як то передбачено пунктом 2.2. Договору, тому грошові кошти ПП "Контраст" були повернуті як помилково перераховані (Платіжне доручення № 72 від 09.07.2013 на суму 3500,00 грн платіжне доручення № 1 від 29.11.2013 на суму 60 000,00 грн).

Відповідач зазначає про помилковість твердження позивача про виконання ним свого обовязку по даному Договору щодо сплати коштів за обєкт купівлі-продажу, розмістивши грошові кошти на депозит нотаріусу, оскільки законодавець передбачив ряд вичерпних підстав для внесення грошових коштів нотаріусу.

Так, згідно з частинами 1-2 статті 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Однак, відповідач вважає, що доказів, які є підставою, визначеною статтею 537 ЦК України, для розміщення грошових коштів на депозит нотаріусу позивач не надав, (не надав підтвердження відсутності за місцем виконання, ухиляння кредитора від прийняття, тощо).

Так відповідач наголошує на порядку засвідчення копій документів, які подаються до суду і відзначає недотримання позивачем вказаного порядку. Тому в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази розміщення грошових коштів позивачем на депозит нотаріуса, також відсутні належним чином засвідчені копії даних документів, на які позивач посилається як на доказ. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення нотаріусом Продавця - ПП "Парадіс Нова" про розміщення даних грошових коштів на депозит нотаріуса. Окрім того, право власності на грошові кошти не перейшло до ПП "Парадіс Нова", (гроші не передані), що свідчить про неотримання сплати за договором купівлі-продажу та невиконання боржником своїх зобов'язань.

Також відповідач посилаючись на частину 2 статті 41 Закону України „Про нотаріат, пункти 2-3 Глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 295/5 від 22.02.2012, зазначає про існування поняття робочого місця приватного нотаріуса. Відповідач погоджується, що статтею 85 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери. Прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів провадиться за місцем виконання зобов'язання. Рішенням суду по справі № 826/22079/15 встановлено, що місцем вчинення нотаріальної дії, місцем укладання договору с робоче місце Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (згідно відомостей, розміщених в Єдиному державному реєстрі нотаріусів - 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельнииького., 3, кв. 201). Тому, на думку відповідача, грошові кошти позивач повинен був, відповідно до приписів чинного законодавства, розмістити саме нотаріусу, який посвідчував договір ОСОБА_3, однак, той цього не зробив.

Також відповідач стверджує про іншу домовленість між сторонами щодо вартості обєкту купівлі-продажу, яку позивачем не виконано та відповідні кошти не сплачено.

Відповідно до статті 64-1 ГК України, підприємства, крім державних та комунальних підприємств, зобов'язані встановлювати свого кінцевого бенефіціарного власника (контролера), регулярно оновлювати і зберігати інформацію про нього та надавати її державному реєстратору у випадках та в обсязі, передбачених законом. Термін „кінцевий бенефіціарний власник (контролер) розуміється у значенні, що вживається в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розпорядження зброї масового знищення".

Згідно з пунктом 7, 20 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розпорядження зброї масового знищення" вигодоодержувач - особа, на користь або в інтересах якої проводиться фінансова операція.

Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність, юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов'язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі. Структура власності -документально підтверджена система взаємовідносин юридичних та фізичних осіб, що дає змогу встановити всіх наявних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), у тому числі відносини контролю між ними щодо цієї юридичної особи, або відсутність кінцевих бенефіціарних власників (контролерів).

03 квітня 2013 року ПП "Парадіс Нова", в особі директора, бенефіціарного власника та кінцевого вигодонабувача ОСОБА_5 та ПП "Контраст", в особі Генерального директора, бенефіціарного власника та кінцевого вигодонабувача ОСОБА_8, уклали договір купівлі-продажу комплексу, нежитлового приміщення з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 333.

Відповідно до статті 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму або іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, Генеральний директор, бенефіціарний власник та кінцевий вигодонабувач ОСОБА_8 03 квітня 2013 року власноруч видав розписку, якою зобовязався в рахунок вартості нежилого приміщення, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, відповідно до умов договору від 03 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим номером №333, сплатити ОСОБА_5, до 20 червня 2013 року 50000 доларів США, та до 31 грудня 2013 року 25000 доларів США.

За правилами частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 розяснено, що відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-бЗцс1З зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Окрім того, відповідно до Рішення № 2 власника ПП "Контраст" від 20.03.2013 року вартість даного об'єкта купівлі-продажу становить 674000,00 грн.

Також, відповідно до Попереднього Договору про укладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.02.2013 (пункт 2) вартість об'єкту купівлі-продажу становить 125 000, 00 доларів США (сто двадцять п'ять тисяч доларів США).

Отже, відповідач доходить висновку, що позивач не сплатив грошові кошти в повному обсязі за об'єкт купівлі-продажу, а тому підстави для задоволення даної позовної заяви відсутні.

Щодо вимоги 1.1. позивача, то відповідач стверджує, що дана вимога є безпідставною та необґрунтованою, зважаючи на таке. Як позивач зазначає у своїй позовній заяві, він вважає, що даний об'єкт перебуває в оренді у позивача на підставі Договору оренди від 01.06.2011. Натомість, відповідно до пункту1.4. Договору від 04.04.2013, Продавець (ПП "Парадіс Нова") свідчить, що об'єкт купівлі-продажу раніше нікому не переданий, не подарований, не обміняний, іншими способом не відчужений, не переданий під заставу, оренду, лізинг чи інше користування, в т.ч. безоплатне, не перебуває під арештом або іншою забороною, не обтяжений будь-якими зобов'язаннями, на нього відсутні права третіх осіб, стосовно нього не ведеться спір. Тобто, неможливо зобов'язати відповідача підписати акт прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу, не повернувши його з оренди (підписати акт прийому-передачі орендованого майна).

Щодо вимоги 1.2. позивача: у прохальній частині позивач просить суд зобов'язати відповідача підписати відповідну нотаріальну заяву про сплату повної вартості придбаного товару. Однак, відповідач - ПП "Парадіс Нова" грошові кошти від Позивача ПП "Контраст" не отримував, доказів щодо отримання, освоєння грошових коштів (перерахунок з депозиту нотаріуса, зняття з депозиту нотаріуса ПП „Парадіс Нова грошових коштів, позивач не надав). Окрім того, неможливо підписати заяву про сплату повної вартості за товар, не отримавши грошові кошти, які були обумовлені за об'єкт продажу.

Щодо вимоги 1.3. позивача: у прохальній частині позивач просить зобов'язати ПП "Парадіс Нова" передати примірник договору. Дана вимога не підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони вільні в укладанні договору, та самі визначили в п. 6.3. Договору від 03.04.2013, що до підписання акту прийому-передачі об'єкта купівлі-продажу обидва екземпляри дійсного договору купівлі-продажу знаходяться у Продавця. Акт прийому-продажу, в зв'язку з неоплатою позивачем грошових коштів не підписаний, тому дана вимога є передчасною та необґрунтованою.

Крім того відповідачем заявлено заяву про застосування строку позовної давності. Оскільки договір, за яким позивач просить зобов'язати відповідача виконати свої зобов'язання в натурі, був підписаний 03.04.2013. Позивач, у своїй позовній заяві вважає, що виконав всі свої зобов'язання по Договору від 03.04.2013 (в тому числі і щодо оплати вартості) тому й звернувся суду із захистом порушеного свого права та зобов'язання вчинити дії в натурі. Однак, позивач платіжним дорученням № 3870 від 09.07.2013 перерахував кошти ПП "Парадіс Нова" в сумі 3500,00 грн, які були платою за об'єкт купівлі-продажу та повернуті ПП "Парадіс Нова" позивачу згідно платіжного доручення № 72 від 09.07.2013. Тобто, на думку відповідача, перебіг позовної давності почався 09.07.2013, коли позивач здійснив перший платіж за обєкт купівлі-продажу, який був повернутий. Отже позивач починаючи з 09.07.2013 знав, що його право на оплату порушується, однак до суду не звернувся. За таких обставин, на думку відповідача, трьохрічних строк звернення до суду сплив 10.07.2016, а позивач звернувся до господарського суду із даною позовною заявою лише 11.10.2016, тобто після спливу позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

01.12.2016 до господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі за підписом представника відповідача. Так відповідач просить зупинити провадження у справі № 912/920/16-ц за позовною заявою ПП "Контраст" до ПП "Парадіс Нова" про виконання обов'язку в натурі до розгляду та набрання законної сили рішенням у справі №695/920/16-ц за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу, розташованого за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 03 квітня 2013 року, укладеного між ПП "Парадіс Нова" та ПП "Контраст".

У судовому засіданні 02.12.2016 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на видачу йому довіреності від ПП "Парадіс Нова" лише 01.12.2016 та необхідність надання йому додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи.

У зв'язку із поданим клопотанням представником відповідача подано клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 02.12.2016 задоволено клопотання відповідача, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи до 9год. 00 хв. 13.12.2016.

Представник відповідача ознайомився із матеріалами справи, про що свідчить напис, зроблений власноруч представником відповідача на його заяві про таке ознайомлення (а.с. 221, том 2).

07.12.2016 позивачем подано відзив на клопотання про зупинення, у якому позивач зазначає про відсутність необхідності зупинення провадження у справі, оскільки сторони у справі № 965/920/16-ц не є сторонами оспорюваного Договору, крім того вирішення спору у справі № 912/3832/16 можливе за відсутності судового рішення у справі № 965/920/16-ц. Також позивач зазначає про велику кількість позовів, які подавались ПП "Парадіс Нова" для визнання недійсним Договору купівлі-продажу і всі вони залишились без задоволення, Договір купівлі-продажу не визнаний у судовому порядку недійсним. Подання позову особою, яка не є стороною Договору до іншої особи, яка теж не є стороною Договору не є належним способом захисту щодо визнання такого Договору недійсним, такі дії, стверджує позивач, свідчать лише про затягування розгляду справи та умисне створення відповідачем умов для невиконання зобов'язань Договору купівлі-продажу в натурі.

Також позивачем надано пояснення щодо викладеного у відзиві на позов. Так позивач стверджує про необґрунтованість заперечень відповідача та зазначає, що вказані у відзиві заперечення неодноразово були предметом розгляду у різних судах під час вирішення спорів справ між ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова" і не потребують повторного дослідження та надання їм правової оцінки у даній справі.

Позивач надав заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, зазначаючи, що при поданні даного позову ним не пропущено позовну давність, оскільки її перебіг розпочався лише з 15.09.21014 моменту внесення грошових коштів, як оплату за об'єкт купівлі-продажу на депозит нотаріуса у зв'язку із ухиленням ПП "Парадіс Нова" від отримання таких коштів безпосередньо на його рахунки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав копію позовної заяви у справі № 695/920/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу від 03.04.2013.

Також відповідачем подано заперечення проти доводів позивача, викладених у запереченнях на заяву про застосування позовної давності від 07.12.2016. Так відповідач стверджує, що позивач, починаючи з 09.07.2013 знав, що його право на оплату порушується, однак до суду не звернувся, а тому трирічний строк звернення до суду сплив 10.07.2016.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив таке.

03.04.2013 між Приватним підприємством "Парадіс Нова" ( надалі ПП „Парадіс Нова, Продавець) та Приватним підприємством "Контраст" (надалі ПП „Контраст, Покупець) укладено Договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу (надалі Договір). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 333.

Згідно пункту 1.1. Договору Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність комплекс, нежитлове приміщення, 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, надалі „Обєкт купівлі-продажу. Покупець зобов'язується прийняти обєкт купівлі-продажу і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в Договорі.

Обєкт купівлі-продажу належить Продавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 29 травня 2008 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 2710 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 червня 2008 року (пункт 1.2. Договору).

Купівля-продаж обєкту здійснюється за ціною 63 500,00 грн, яка відповідає оціночній вартості майна. Покупець зобовязався сплатити вказану суму в безготівковій формі на рахунок продавця до 31.12.2013 відповідно до графіку розрахунків, а саме: 03.04.2013 - 60000,00 грн, до 31.12.2013 - 3 500,00 грн згідно з рахунком, виставленим продавцем у день сплати та підписання акту прийому-передачі обєкта купівлі-продажу (пункт 2.2. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що в день повного розрахунку по цьому договору продавець повинен передати покупцеві обєкт купівлі-продажу в належному технічному стані, про що сторонами складається двосторонній акт прийому-передачі.

Пункт 4.4.1 Договору встановлює обов'язок Продавця передати об'єкт купівлі-продажу Покупцеві у визначений Договором строк.

У відповідності до пункту 5.1. Договору, право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву.

Згідно пункту 6.3. Договору сторони домовились, що до підписання акту прийому-передачі об'єкта купівлі-продажу обидва екземпляри дійсного договору купівлі-продажу знаходяться у Продавця.

На виконання умов Договору Покупець здійснив оплату обєкта купівлі-продажу шляхом внесення грошових коштів в сумі 63 500,00 грн. на депозит приватному нотаріусу ОСОБА_10 у зв'язку з тим, що Продавець уникав отримання вказаних коштів. Здійснення такої оплати підтверджується квитанцією № 1 від 15.09.2014 (а.с. 41).

Крім того факт дійсної та належної сплати ПП "Контраст" коштів у розмірі 63500 грн встановлено у постанові Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі № 911/2091/15 за позовом ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про розірвання Договору. Такою постановою, що залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016, відмовлено у задоволенні позову про розірвання Договору та повернення товару, оскільки Покупцем ПП "Контраст" належно виконані умови Договору щодо здійснення оплати об'єкту купівлі-продажу. Такі обставини в силу приписів частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не доказуються при розгляді даної справи.

Вказаним спростовуються твердження відповідача про невиконання позивачем, як Покупцем свого обов'язку відносно оплати об'єкту купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

В постанові у справі № 911/2091/15 Київським апеляційним господарським судом встановлено факт ухилення Продавця від отримання коштів від Покупця шляхом закриття рахунків та повернення грошових коштів Покупцю, а тому позивач здійснив заходи для виконання свого обов'язку шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Викладеним спростовуються твердження відповідача щодо недоведеності його ухилення від прийняття грошових коштів за об'єкт купівлі-продажу.

Крім того зі змісту статті 537 ЦК України не випливає обов'язку покупця вносити грошові кошти на депозит лише того нотаріуса, яким посвідчено Договір купівлі-продажу, такі твердження відповідача взагалі не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Щодо твердження відповідача про неукладеність Договору купівлі-продажу, що нібито встановлено у постанові Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 у справі № 911/4321/14, то в такій постанові вказано таке.

Згідно банківської виписки позивач повернув відповідачу 60 000,00 грн - повернення передплати за неукладений договір купівлі-продажу від 03.04.2013. Таким чином, продаж за договором від 03.04.2013 не відбувся.

Тобто з вказаного випливає, що на момент прийняття постанови від 13.07.2016 не відбувся сам продаж обєкту купівлі-продажу, вказане не заперечується і позивачем. Більш того предметом розгляду даної справи № 912/3832/16 є саме зобовязання ПП „Парадіс Нова виконати свій обовязок щодо передачі майна, тобто фактичного його продажу.

Відповідач здійснює підміну понять „не відбувся продаж за Договором і „не відбувся Договір, що у відповідності до приписів частини 8 статті 181 ГК України є тотожним поняттю „договір є неукладеним.

Аналогічних висновків дійшов Господарський суд міста Києва у рішенні від 19.09.2016 у справі № 910/6125/16, за позовом ПП „Контраст до ПП „Парадіс Нова про визнання недійсним пункту договору, яке набрало законної сили при дослідженні твердження „Продаж за договором від 03.04.2013 не відбувся.

Відповідач стверджує, що позивач вже скористався своїм способом захисту прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України шляхом подання адміністративного позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ПП „Парадіс Нова про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, в результаті розгляду якого Київський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 02.02.2016 у справі № 826/22079/15 якою зобовязано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка діє як державний реєстратор прав, розглянути наданий ПП „Контраст пакет документів для проведення реєстрації права власності на комплекс, нежиле приміщення, 101 км дороги Боримпіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, реєстраційний номер обєкта нерухомості майна 5; кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований обєкт: :1:0001. Така постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016.

Проте норми чинного процесуального законодавства не передбачають підстав для відмови у задоволенні позову в разі вчинення позивачем будь-яких дій, направлених на захист своїх прав. Лише відповідно до пункту 2 частини 1 статті 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Сторонами, зокрема і відповідачем не подано господарському суду доказів, що є рішення, яке набрало законної сили між тими ж сторонами і про той же предмет і з тих же підстав, що і у справі № 912/3832/16, тому доводи відповідача щодо неможливості подання позивачем такого позову і вирішення спору у даній справі з підстав використання позивачем іншого (відмінного) способу захисту прав та інтересів є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідач посилається на норми частини 3 статті 16 ЦК України, відповідно до якого суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-пятої статті 13 цього Кодексу. В свою чергу частини 2-5 статті 13 ЦК України визначають таке.

2. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Жодних порушень вказаних норм позивачем при поданні даного позову господарський суд не встановив, отже посилання відповідача на вказані норми цивільного права є необґрунтованим.

Зазначення відповідачем щодо його добросовісної та розумної поведінки, оскільки позивач не звертався у порядку статті 234 Цивільного процесуального кодексу України з заявою про встановлення юридичного факту сплати повної вартості грошових коштів є безпідставним. Так статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік справ, які можуть розглядатись в порядку окремого провадження, серед них відсутня справа щодо встановлення факту сплати грошових коштів. Так окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Водночас факт сплати грошових коштів ПП „Контраст на виконання умов Договору не є неоспорюваним правом, оскільки саме відповідач ПП „Парадіс Нова оспорює вказане і тому таке є обставиною, яка підлягає доказуванню саме в позовному провадженні, а не в окремому провадження у цивільному процесі.

Щодо неналежності доказу зарахування на депозит нотаріуса грошових коштів, факт такого зарахування вже встановлений судом, про що зазначено вище, водночас у господарського суду не виникає сумнівів щодо дійсності квитанції № 1 від 15.09.2014 (а.с. 41, том 1), яка завірена повноважним представником позивача.

Відносно необхідності повідомлення приватним нотаріусом про зарахування коштів на його депозит Приватному підприємству „Парадіс Нова, то дійсно у частині 2 статті 537 ЦК України нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит. Водночас в матеріалах справи міститься лист та докази його направлення відповідачу (а.с. 42-46) за підписом Генерального директора ПП „Контраст ОСОБА_8, у якому повідомляється про внесення грошових коштів і вимагається виконання обовязку щодо передачі обєкту нерухомого майна. За дії нотаріуса позивач не несе відповідальності, водночас відповідач має всі підстави не повідомляти господарський суд про таке повідомлення, а витребовувати від нотаріуса докази такого повідомлення господарський суд не вважає за необхідне, оскільки це призведе лише до затягування розгляду справи. Водночас, зважаючи на встановлення факту зарахування коштів на депозит нотаріуса у справах, що розглядались між ПП „Парадіс Нова та ПП „Контраст, господарський суд дійшов висновку, що відповідач добре обізнаний про зарахування коштів за обєкт продажу на депозит нотаріуса.

Також відповідач посилається, що Покупцем не виконано повної сплати вартості Товару, що узгоджено керівниками підприємств у розписці від 03.04.2013 за підписом громадянина ОСОБА_8 про сплату громадянину ОСОБА_5 до 20.06.2013 50 000 доларів США та до 31.12.2013 25 000 доларів США. Як правильно зазначено позивачем, у постанові Вищого господарського суду України у справі № 911/902/14 від 01.04.2015 укладаючи спірний договір купівлі-продажу від 03.04.2013 сторони на власний розсуд визначили його умови та дійшли згоди щодо цих умов, зокрема, відносно ціни обєкта продажу. Також в момент укладення договору купівлі-продажу ПП „Парадіс Нова чітко усвідомлював, яка саме ціна обєкту вказана в договорі та погодився з нею; Договір купівлі-продажу є самостійним правочином, не повязаним із попереднім договором, оскільки його було укладено після закінчення строку, встановленого в попередньому договорі; посилання ПП „Парадіс Нова на розписку від 03.04.2013 є безпідставним, оскільки у розписці відсутні посилання на те, що вказані в ній фізичні особи ОСОБА_8 та ОСОБА_5, складаючи розписку, діяли від імені юридичних осіб, а саме ПП „Парадіс Нова та ПП „Контраст, також в розписці відсутні відбитки печаток зазначених підприємств.

В силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не досліджує такі обставини, оскільки вони вважаються встановленими і не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Крім того відповідач наголошує, що проданий обєкт за Договором купівлі-продажу розташований на земельній ділянці, що належить державі та перебуває в оренді у ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди землі від 27.02.2008. Водночас рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.07.2014 у справі № 912/1395/14 за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області до ФОП ОСОБА_5 розірвано Договір оренди земельної ділянки від 27.02.2008. Ухвалою від 19.02.2016 Київський апеляційний господарський суд у справі № 912/1395/14 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 повернув без розгляду у звязку з пропуском строку на апеляційне оскарження. Наказ на виконання рішення у справі № 912/1395/14 видано 29.07.2014.Отже станом на день розгляду справи №912/3832/16 Договір оренди від 27.02.2008 є розірваним і посилання відповідача на перебування земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт продажу за Договором, є безпідставним.

Посилання відповідача на необхідність виконання розписки для виконання умов Договору щодо передачі обєкту є необґрунтованими, що неодноразово встановлювалось судами при розгляді справ, у яких брали участь ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова".

Дійсно в матеріалах справи міститься копія розписки ОСОБА_8, згідно якої він зобовязується сплатити 50 000 доларів США до 31.12.2013, сплатити суму 25 000 доларів США громадянину ОСОБА_5 в рахунок покупки автозаправочного комплексу, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Піщанка (101 км автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя) відповідно договору, засвідченого 03.04.2013 за реєстраційним № 333 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3

Проте у постанові від 01 квітня 2015 року (справа 911/902/14) Вищим господарським судом України зазначено, що господарськими судами правильно встановлено що для позивача ПП "Парадіс Нова" та відповідача ПП "Контраст", як юридичних осіб та сторін оспорюваного у даній справі договору купівлі-продажу, вказана позивачем розписка громадянина ОСОБА_8 не створює правових наслідків.

З огляду на приписи статті 35 ГПК України у господарського суду відсутні підстави для дослідження та встановлення обставин виконання/невиконання зобов'язань за вказаною розпискою, оскільки вони не стосуються предмету спору у даній справі.

З огляду на викладене господарським судом встановлено, що незважаючи на виконання Покупцем умов Договору, Продавець всупереч приписам пунктів 3.1., 4.4.1., 5.1. не здійснив дії по передачі об'єкта купівлі-продажу, шляхом підписання акта прийому-передачі, підписання нотаріальної заяви про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу та передачі одного екземпляру Договору Покупцю.

У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором ПП "Контраст" звернувся до господарського суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір господарський суд бере до уваги такі положення чинного законодавства.

Відповідно до статті193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі Договір є договором купівлі-продажу нерухомого майна, до якого слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексів України.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 5 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3.1. Договору в день повного розрахунку по цьому Договору Продавець повинен передати Покупцеві обєкт купівлі-продажу в належному технічному стані, про що сторонами складається двосторонній акт прийом-передачі.

Факт належної сплати повної вартості обєкту встановлений господарським судом, таке виконання Покупцем свого обовязку за Договором відбулось у момент зарахування коштів на депозитний рахунок нотаріуса 15.09.2014 (квитанція № 1, а.с. 41, том 1).

Саме 15.09.2014 ПП "Парадіс Нова" зобовязаний був передати обєкт купівлі-продажу, шляхом складення акта прийому - передачі товару.

Посилання відповідача на суперечливість пункту 1.4. Договору, згідно якого він свідчить, що обєкт купівлі-продажу раніше нікому не переданий в оренду, за наявності Договору оренди від 01.06.2011, відповідно до якого обєкт знаходиться в оренді ПП "Контраст" господарський суд бере до уваги та вважає за необхідне дослідити вказані обставини.

Дійсно за Договором оренди від 01.06.2011 обєкт перебуває в оренді ПП "Контраст" і зазначення його неперебування в оренді у пункті 1.4. Договору купівлі-продажу означає, що такий обєкт не перебуває в оренді у третіх осіб, а не у сторін Договору. Зміст пункту 1.4. Договору купівлі-продажу жодним чином не перешкоджає продажу обєкту особі, в користуванні якої на підставі оренди перебуває такий обєкт.

Відповідач зазначає, що неможливо підписати ОСОБА_1 прийому-передачі обєкту купівлі-продажу, не повернувши його з оренди (підписати акт прийому-передачі орендованого майна).

Такі твердження господарський суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутні підстави для повернення майна з оренди шляхом підписання ОСОБА_1 прийому-передачі щодо повернення орендованого майна, водночас сторони, уклавши Договір купівлі-продажу були вільними у визначенні його умов і передбачили обовязковість складання ОСОБА_1 прийому-передачі при купівлі обєкта, хоча обидві сторони були обізнані про перебування такого обєкта в оренді у ПП "Контраст".

Крім того згідно пункту 5.1. Договору право власності на обєкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акта прийому-передачі обєкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного обєкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву.

Дану вимогу відповідач заперечує, зазначаючи, що він не отримав повну вартість за обєкт продажу, проте виконання позивачем свого обовязку щодо здійснення такої сплати доведено вище, а відповідач не надає доказів звернення до приватного нотаріуса ОСОБА_10 про отримання його коштів і ненадання їх приватним нотаріусом.

З огляду на вказане такі заперечення відповідача є непідтвердженими належними доказами.

Отже 15.09.2014 ПП "Парадіс Нова" зобовязане за умовами Договору підписати нотаріально посвідчену заяву про сплату повної вартості обєкту нерухомості.

Також пунктом 6.3. Договору сторони домовились, що до підписання акта прийому-передачі обєкта купівлі-продажу обидва екземпляри дійсного договору купівлі-продажу знаходяться у Продавця.

Тобто, у звязку із обовязком ПП "Парадіс Нова" 15.09.2014 підписання ОСОБА_1 прийому-передачі обєкта купівлі-продажу, підписання заяви про повну сплату за такий обєкт, Продавець також зобовязаний передати Покупцю його екземпляр Договору від 03.04.2013.

Відповідач зазначає про передчасність заявлення такої вимоги, з огляду на непідписання сторонами ОСОБА_1 прийому-передачі обєкта.

Господарський суд не погоджується із таким твердженням відповідача, оскільки обґрунтованість необхідності підписання ОСОБА_1 прийому-передачі ще 15.09.2014 підтверджена та доведена у процесі розгляду даної справи, а тому, як наслідок, відповідач має повернути оригінал примірника Договору позивачеві для оформлення останнім права власності на обєкт купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статі 193 ГК України.

У відповідності з пунктом 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пункт 1 статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування позовної давності, то господарський суд дійшов висновку про його непропущення позивачем враховуючи таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 2 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На думку відповідача, з моменту, коли ПП "Парадіс Нова" платіжним дорученням № 72 від 09.07.2013 повернув ПП "Контраст" кошти в сумі 3500 грн, які були платою за обєкт купівлі-продажу, право позивача на оплату порушується із цього моменту, тому останній мав право звернутись до суду за захистом такого права.

Проте предмет позову у даній справі є не зобовязання прийняти кошти. Захист права Покупця щодо неприйняття коштів Продавцем здійснений ПП "Контраст" у позасудовому порядку, на підставі статті 537 ЦК України, шляхом внесення боргу коштів за обєкт купівлі-продажу на депозит нотаріуса. Водночас обовязок щодо передачі майна виник лише після оплати вартості обєкта купівлі-продажу, яка здійснена шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса, оскільки відповідно до пункту 3.1. Договору обєкт передається в день повного розрахунку по цьому Договору. День повного розрахунку 15.09.2014, з моменту якого не збігло трьох років, а відтак не спливла позовна давність для предявлення даного позову і у господарського суду відсутні підстави для відмови у позові у звязку зі спливом позовної давності.

Також господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 912/3832/16 за позовною заявою ПП "Контраст" до ПП "Парадіс Нова" про виконання обов'язку в натурі до розгляду та набрання законної сили рішенням у справі №695/920/16-ц за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу, розташованого за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 03 квітня 2013 року, укладеного між ПП "Парадіс Нова" та ПП "Контраст". Безпідставність такого клопотання підтверджується тим, що даний позов заявлений не до сторони оспорюваного Договору, що є порушенням процесуальних норм чинного законодавства, крім того згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та єдиним учасником ПП "Парадіс Нова" на момент прийняття рішення у даній справі є ОСОБА_11, а тому всі корпоративні права щодо відповідача належать останньому. Водночас у ОСОБА_5 такі права на сьогоднішній день відсутні, а обєкт купівлі-продажу знаходиться на праві власності у ПП "Парадіс Нова", на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 29 травня 2008 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 2710 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.06.2008 (пункт 1.2. Договору). Дії відповідача щодо зупинення провадження у справі № 912/3832/16 господарський суд розцінює як зловживання своїми правами з огляду на подання позову про визнання недійсним Договору до неналежного відповідача, а саме до громадянина ОСОБА_5 який не має жодного відношення ні до обєкту купівлі-продажу ні до будь-якого майна ПП "Парадіс Нова", оскільки він не є учасником останнього.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Приватне підприємство "Парадіс Нова" виконати в натурі обов'язки за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованих за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 333 від 03.04.2013, а саме:

передати Приватному підприємству "Контраст" комплекс, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та надати Приватному підприємству "Контраст" підписаний уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова" та скріплений печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" акт прийому-передачі комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області;

надати Приватному підприємству "Контраст" скріплену печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" та підписану уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова", підпис якого засвідчено нотаріусом, заяву про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 333, від 03.04.2013;

надати Приватному підприємству "Контраст" примірник Договору купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: 101 км автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за №333 від 03.04.2013.

Стягнути з Приватного підприємства "Парадіс Нова" (28000, Кіровоградська обл., м.Олександрія, вул. Червоноармійська, 43, офіс 14, ідентифікаційний код 35675711) на користь Приватного підприємства "Контраст" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, ідентифікаційний код 13706055) 1378 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 19.12.2016.

Суддя Є. М. Наливайко