РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016Справа №910/18131/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал»
провідшкодування шкоди в сумі 50 000,00 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Кондрашов К.О., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за повідомленою суду адресою, яка є також адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б, приміщення 36.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 08.11.2016 та 29.11.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 30.10.2016, 21.11.2016.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.03.2016 в м. Києві на просп. Глушкова, 16 була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Фольцваген Т4", д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 та автомобіля «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Фольцваген Т4", д.р.н. НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу і дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1, чим порушив вимоги п. 2.9а, 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №87772442 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/5736/16-п, провадження №3/753/2047/16), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 24.09.2015 №пм35821а5ф.15.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування 24.09.2015 №пм35821а5ф.15, страхових актів №1.003.16.0003633/АХА2023664 від 04.04.2016, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 141 387,32 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №234 708 від 06.04.2016 на суму 141 387,32 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Фольцваген Т4", д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/5736/16-п, провадження №3/753/2047/16).

На час скоєння вищевказаної ДТП (18.03.2016) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час експлуатації автомобіля "Фольцваген Т4", д.р.н. НОМЕР_2, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АІ/0476994 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АІ/0476994 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Фольцваген Т4", д.р.н. НОМЕР_2, на час спірної ДТП.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 25.10, 25.11 Договору добровільного страхування наземного транспорту № пм35821а5ф.15 від 24 вересня 2015 року, укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_4, при пошкоджені транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи, але не більше страхової суми. При розрахунку страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів, щ підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підстав її рахунків.

Пунктом 15 Договору визначено умови виплати страхового відшкодування - «На базі авторизованої СТО».

Відповідно до п. 25.11.1. «На базі авторизованої СТО» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до рахунку-фактура №123026476 від 22.03.2016 та калькуляції №1.003.16.0 складає 141 387,32 грн., згідно з актом виконаних робіт від 20.04.2016 №165280/121020321 складає 141 387,41 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1, склав 141 387,41 грн., відповідно до акта виконаних робіт від 20.04.2016 №165280/121020321. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 141 387,32 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №234 708 від 06.04.2016).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1 позивачем надано суду Звіт про оцінку вартості майнової шкоди №186/16 складений 17.06.2016, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Фольцваген Таурек», д.р.н. НОМЕР_1 у результаті його пошкодження при ДТП складає 154 113,16 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,0 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АІ/0476994 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (141 387,32 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом №АІ/0476994 дорівнює 0,00 тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 50 000,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (01032 м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б, приміщення 36, ідентифікаційний код 32206908) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.12.2016

Суддя І.І. Борисенко