донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.12.2016 справа №908/3667/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі за участю представників сторін: від скаржника: від кредиторів: від ліквідатора:Геза Т.Д. Мартюхіної Н.О., Малашкевич С.А. Зубарєвій О.С. не з'явився; не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Бердянськ, Запорізька область
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від07.09.2016 р
у справі№ 908/3667/13
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Азмол", м. Київ Публічного акціонерного товариства "Азовські мастила і оливи", м. Бердянськ, Запорізька область

про банкрутство

Встановив:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2016р. у справі №908/3667/13 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" про стягнення 90270,63 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, нараховану за період з 15.04.2015 року по 10.02.2016 року.

Судом першої інстанції встановлено, що вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" щодо компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, за період з 15.04.2015 року по 10.02.2016 року у сумі 90270,63 грн. нараховані після визнання боржника банкрутом.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у ліквідаційній процедурі у боржника (банкрута) не можуть виникати зобов'язання зі сплати додаткових зобов'язань, оскільки господарська діяльність боржника з визнанням його банкрутом завершується і строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати має обмежуватися датою визнання боржника банкрутом - 15.04.2015 року.

ОСОБА_5 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/13 та задовольнити заявлені вимоги.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що з моменту винесення ухвали господарського суду Запорізької області у справі №908/3667/13 про визнання Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» банкрутом - 15.04.2015 року до винесення постанови Верховного суду України про залишення без змін постанови господарського суду Запорізької області у справі №908/3667/13 - 10.02.2016 року, боржник знаходився в стадії розпорядження майном боржника, оскільки ліквідаційна процедура була скасована постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року. За вказаний період, Публічне акціонерне товариство «Азовські мастила і оливи» здійснювало господарську діяльність, зокрема, було призначено директора підприємства, проводився прийом на роботу нових робітників, здійснювався випуск продукції підприємства, виплачена грошова винагорода розпоряднику майна та затверджено звіт розпорядника майна боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Азовські мастила і оливи" просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/13 залишити без змін.

Відповідач по справі вважає, що грошові вимоги позивача до банкрута є необґрунтованими, оскільки вони заявлені після відкриття процедури ліквідації, що суперечить приписам статті 38 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2016 року порушено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/13. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2016 року.

Для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Геза Т.Д. (головуючий), судді - Дучал Н.М., Ушенко Л.В.

У зв'язку з перебуванням судді Дучал Н.М. у відрядженні та судді Ушенко Л.В. у відпустці, 28.11.2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, визначено наступний склад колегії суддів для розгляду зазначеної апеляційної скарги: Геза Т.Д. (головуючий), судді - Малашкевич С.А., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року відкладено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/13 на 13.12.2016 року.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України №6 «Про судове рішення» від 23.03.2012 р., у разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду, розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг, передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Перебіг строку вирішення спору розпочинається спочатку.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях апеляційної інстанції від 29.11.2016 р. та 13.12.2016 р. складено протокол.

У судове засідання апеляційної інстанції 13.12. 2016 року представники сторін не з'явились, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка сторін у судове засідання не визначалась обов'язковою, справа апеляційною інстанцією, відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в матеріалах справи доказами.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши докази матеріалів справи на правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 року у справі №908/3667/13 припинено процедуру розпорядження майном боржника Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи», визнано Публічне акціонерне товариство «Азовські мастила і оливи» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

16.04.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене повідомлення № 16974 про визнання Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» банкрутом.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 у справі №908/3667/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.09.2015 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року у справі №908/3367/13 залишено без змін, постанову господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 року у справі №908/3667/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області, зі стадії розпорядження майном боржника.

Постановою Верховного суду України від 10.02.2016 року скасовано постанову Вищого господарського суду України від 15.09.2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року у справі № 908/3667/13, постанову господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 року у справі № 908/3667/13, якою Публічне акціонерне товариство «Азовські мастила і оливи» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, залишено без змін.

07.07.2016 року до господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_5 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» (надалі - ПАТ «Азовські мастила і оливи») компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з 15.04.2015 року по 10.02.2016 року в сумі 90270,63 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.07.2016 року заява ОСОБА_5 прийнята та призначена до розгляду на 07.09.2016 року.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_5, 07.09.2016 року господарським судом Запорізької області прийнято оскаржувану ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону. Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (надалі - Порядок проведення компенсації).

Відповідно до умов п. 1 Порядку проведення компенсації, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

За приписами п. 3 Порядку проведення компенсації, компенсації підлягає, у тому числі такий грошовий дохід разом із сумою індексації, який одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як заробітна плата.

За приписами ст. 28 Закону України «Про оплату праці» у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги) виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконується відповідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

З аналізу змісту статті 38 Закону про банкрутство вбачається, що моментом набрання законної сили постанови про визнання боржника банкрутом є момент її прийняття.

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 року у справі №908/3667/13, залишеною в силі постановою Верховного суду України від 10.02.2016 року, ПАТ «Азовські мастила і оливи» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Як вбачається з доказів матеріалів справи, 07.07.2016 року ОСОБА_5 звернувся до господарського суду з заявою до ПАТ «Азовські мастила і оливи» про стягнення 90270,63 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, нараховану за період з 15.04.2015 року по 10.02.2016 року, тобто за період ліквідаційної процедури боржника, тому як дата, з якої боржника визнано банкрутом рахується з 15.04.2015 року.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскільки в ліквідаційній процедурі у боржника не можуть виникати жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійснення ліквідаційної процедури. У зв'язку з чим вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Азовські мастила і оливи» щодо компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі 90270,63 грн., нараховану за період з 15.04.2015 року по 10.02.2016 року, задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки господарського суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному процесуальному документі, а тому судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає обставинам справи, є законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/16 - залишити без задоволенння.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 року по справі № 908/3667/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий: Т.Д. Геза

Судді С.А. Малашкевич

Н.О. Мартюхіна

Надруковано прим:

1-апелянту;

17-кредиторам;

2- божнику;

1-у справу;

1-ГСЗО;

1-ДАГС;