КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Справа№ 910/13661/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Баранця О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Громніцький Ю.П. (довір. №14-132 від 13.05.2014р.);

від відповідача: Дробишева Ю.Р. (довір. №20 від 20.10.16);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016р.

у справі №910/13661/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

про стягнення 3 548 077,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2016р. у справі №910/13661/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-реконсрукція", на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 року, якою затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для приведення розрахунків з постачальником природного газу, відкрито у Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" поточний рахунок зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "населення".

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідачем у відповідності до договору про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень було сплачено 44 350 317,63 грн., решта боргу в сумі 157 699 243,41 грн. були оплачені відповідачем власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована договорами про організацію взаєморозрахунків. При прийнятті рішення судом не врахована практика господарських судів про задоволення вимог позивача щодо стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми заборгованості відповідача, яка не охоплювалася договором про організацію взаєморозрахунків, оскільки була погашена відповідачем власними коштами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як постачальник (продавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", як споживачем (покупець), 31 травня 2015 року укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2664/15-ТЕ-41, відповідно до п.1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. договору сторони визначили, що продавець передає з 01.06.2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 89 000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м):

Відповідно до п.3.3. договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

У пункті 3.4. договору встановлено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного, за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних, розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 5.1 договору ціна за 1000 куб. м газу становить 2 495,25 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу ціна становить - 2 495,25 грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05 грн., всього з ПДВ - 2994,30 грн. (п. 5.2. договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. ( п. 6.1. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації природного газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків, до їх повного здійснення (п. 11 договору).

Додатковою угодою №1 від 20.07.2015 року до договору сторонами збільшувалась ціна за 1000 куб. м газу та тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч.1 ст.665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за договором протягом червня-грудня 2015 року виконував належним чином, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу підписаними сторонами договору на загальну суму 202 049 561,05 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що споживач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, вчасно за отриманий природний газ не розраховувався, що призвело до порушень умов договору та втрат з боку позивача, а відтак, позивачем були нараховані відповідачу 3% річних в розмірі 198 429,68 грн., інфляційні втрати в розмірі 439 345,68 грн. та пеня - 2 910 301,90 грн. При цьому позивач зазначає про те, що відповідачем у відповідності до договору про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень було сплачено 44 350 317,63 грн., решта боргу в сумі 157 699 243,41 грн. були оплачені відповідачем власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована договорами про організацію взаєморозрахунків. При прийнятті рішення судом не врахована практика господарських судів про задоволення вимог позивача щодо стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми заборгованості відповідача, яка не охоплювалася договором про організацію взаєморозрахунків, оскільки була погашена відповідачем власними коштами.

Так, 16 жовтня 2015 року між Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві (сторона 1), Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 2), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (сторона 4) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2120 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до п. 3 якого з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

18 листопада 2015 року між Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві (сторона 1), Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 2), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (сторона 4) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2379 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до п. 3 якого з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

Між Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві (сторона 1), Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 2), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (сторона 4) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) 21 грудня 2015 року укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3072 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до п. 3 якого з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

12 лютого 2016 року між Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві (сторона 1), Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 2), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (сторона 4) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 421 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до п. 3 якого з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

Господарським судом міста Києва встановлено, що сума основного боргу за спірним договором сплачена відповідачем, при цьому оплата вартості природного газу здійснювалася відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 року "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу", яка діє з 01.07.2014 р., згідно з якими відповідач, як теплопостачальне підприємство, отримує кошти від споживачів теплової енергії на рахунки зі спеціальним режимом використання, з яких здійснюється безспірне списання коштів на користь позивача у відсотковому значенні від всіх коштів, що надходять від споживачів як плата за теплову енергію в рахунок оплати вартості газу, спожитого в поточному періоді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2015 №1086 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217" змінено порядок розподілу коштів, що надходять на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки. Отже, даними змінами встановлено новий механізм розподілу коштів з урахуванням розрахунку об'єму і вартості газу.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні апеляційного господарського суду відповідач вказував про те, що відповідно до встановленого порядку розподілу всі кошти від основної діяльності теплогенерацій надходять на спеціальні рахунки, де згідно встановлених Комісією нормативів здійснюється їх перерозподіл між постачальником природного газу та поточними рахунками теплогенерацій.

Статтею 19-1 Закону України "Про теплопостачання" встановлено імперативний порядок оплати за теплову енергію, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ позивачем, згідно якого оплата здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі відповідачем. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 року затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для приведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки.

Як вбачається з копій виписок по рахунку відповідача оплата вартості природного газу здійснювалася відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 року "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу", яка діє з 01.07.2014 р., згідно з якими відповідач, як теплопостачальне підприємство, отримує кошти від споживачів теплової енергії на рахунки зі спеціальним режимом використання, з яких здійснюється безспірне списання коштів на користь позивача у відсотковому значенні від всіх коштів, що надходять від споживачів як плата за теплову енергію в рахунок оплати вартості газу, спожитого в поточному періоді.

Положеннями п.7 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України №217 встановлено, що усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, в тому числі відповідачем, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Відповідно до п. 8 вищевказаної постанови №217 уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючим організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію, що затверджується Національною комісією, що здійснює держави регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п. 10 зазначеної вище постанови №217 гарантований постачальник до закінчення строку відкриття спеціальних рахунків, відкритих теплопостачальними теплогенеруючими організаціями, подає до Комісії за встановленими нею формами завірений підписом керівника або іншої уповноваженої особи, скріпленим печаткою, перелік таких організацій та їх структурних підрозділів, які за відповідними договорами купують у гарантованого постачальника природний газ для виробництва теплової енергії. Після закінчення строку відкриття спеціальних рахунків гарантований постачальник протягом двох робочих днів з дати укладення або припинення відповідного договору з теплопостачальною або теплогенеруючою організацією чи їх структурними підрозділами подає також Комісії інформацію про зміни до зазначеного переліку.

Таким чином, як обгрунтовано зазначає місцевий господарський суд, банк самостійно, на підставі отриманого від Комісії реєстру, здійснює перерахування з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання відповідача на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання позивача грошові кошти в якості оплати за природний газ.

Отже, як вбачається з копії договору банківського рахунку №2036 від 29.07.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-реконсрукція", на виконання вимог зазначеного вище Порядку, відкрито у Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" поточний рахунок зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "населення".

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача про те. що відповідачем у відповідності до договору про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень було сплачено 44 350 317,63 грн., решта боргу в сумі 157 699 243,41 грн. були оплачені відповідачем власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована договорами про організацію взаєморозрахунків, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства, що регулює розрахунки за спожитий природний газ, та вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, а нарахування штрафних санкцій можливе за наявності порушення з боку відповідача при сплаті основного боргу, проте відповідачем таких порушень, як зазначено вище, здійснено не було, що підтверджується наявними у матеріалах справи протокольними рішеннями та положеннями зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України № 217, нарахування штрафних санкцій позивачем здійснено в тому числі й на заборгованість, яка повинна бути сплачена на користь позивача на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016р. у справі №910/13661/16 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13661/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

О.М. Баранець