КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа№ 910/6576/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Чорногуза М.Г.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Тихонов В.В. (дов. від 11.07.2016 р.);

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро"

на рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року

у справі №910/6576/16 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року по справі № 910/6576/16 в позові товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро" про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем належними засобами доказування не доведено суду факт вибуття спірного майна з його володіння, наявність спірного майна у незаконному володінні відповідача та відсутність правових підстав для володіння майном, так і не доведено, що саме вказане в позовній заяві майно перебуває у відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 29.06.2016 року позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року по справі № 910/6576/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки матеріали справи належним чином свідчать про перебування майна позивача в приміщенні відповідача, який безпідставно та необґрунтовано відмовляється повернути його.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 26.09.2016 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро " прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

18.10.2016 р. через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

15.11.2016 р. через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення до апеляційної скарги.

В подальшому у судовому засіданні було оголошено перерву.

06.12.2016 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу .

06.12.2016 року у судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.02.2014 р. між ТОВ "М'ясокомбінат Дніпро" (позивач, покупець) та ТОВ "Торговий дім "Ворлд Фуд" було укладено договір поставки № 30/14 (а.с.33).

За умовами п. 1 договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначених цим договором, обладнання у кількості та за цінами, вказаними у додатку до договору, що засвідчують передачу-приймання обладнання від постачальника покупцю (надалі іменовані "накладні") та є невід'ємною частиною цього договору. Демонтаж та вивезення обладнання зі складу постачальника здійснюється транспортом та за рахунок покупця протягом семи місяців з моменту підписання даного договору. Під складом постачальника мається на увазі приміщення площею 1012 кв. м., яке розташоване на 1-му поверсі, літ. Р (за планом бюро технічної інвентаризації), знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська,64 (п. 1.2. договору). Право власності на обладнання, а також ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) обладнання переходять від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі обладнання, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі обладнання. (п. 1.3. договору). Постачальник гарантує, що обладнання належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-яким фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним за конодавством України. (п. 1.4. договору). Кількість обладнання зазначається в акті приймання-передачі обладнання, що додається до Договору та являється його невід'ємною частиною (п. 2.1. договору).

04.02.2014 р. ТОВ "Торговий дім "Ворлд Фуд" було передано, а ТОВ "М'ясокомбінат Дніпро" - прийнято обладнання, перелік якого визначено в акті приймання-передачі № 1. (а.с.38)

Як свідчать матеріали справи, на момент укладення договору поставки № 30/14 від 04.02.2014 р. зазначене приміщення за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64 перебувало у користуванні ТОВ "Торговий дім "Ворлд Фуд" на підставі договору оренди № 85 від 22.11.2011 року (а.с.53), а пізніше - на підставі договору оренди № 12 від 01.07.2014 р.(а.с.63)

Відповідно до акту приймання-передачі від 12.10.2014 р. дане приміщення було повернуто відповідачу (а.с.72).

22.11.2011 року за договором поставки №22/11-1 ТОВ "Торговий дім "Ворлд Фуд" придбало зазначене обладнання у ТОВ "Компанія "Аванда" (а.с.39).

Приміщення загальною площею 1021 кв.м. перебувало в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванда" на підставі Договору оренди № 39 від 22.06.2010.(а.с.99)

Відповідно до Актів приймання - передачі виконаних робіт №Ар-10/0239, №Ар-10/0240 від 08.10.10, №Ар-11/0532 від 17.11.10 (а.с.44-46) , ТОВ "Аванда" стала власником обладнання внаслідок монтажу на його замовлення ТОВ "АРЕХ" за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2014 року демонтаж та вивезення обладнання не відбулось, в зв'язку з чим 29.05.2015 р. позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу вих. № МК-001 щодо витребування майна, передачі обладнання позивачу шляхом надання представникам позивача доступу до обладнання для його демонтажу та вивезення. Позивач зазначив, що ним не отримано від відповідача відповіді, вимога позивача не виконана, обладнання продовжує перебувати у незаконному володінні відповідача, у приміщенні площею 1012 кв. м., яке розташоване на першому поверсі, літ Р. (за планом бюро технічної інвентаризації), знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64:

- Холодильна камера (банан) в зборі до складу якої входять: холодильний агрегат Tecumseh (Франція) МНВР артикул ТАGD4610ТНR, серійний номер агрегату 09Е05140742; охолоджувач повітря Lu-Ve (Італія) артикул F50Н1912Е10; щіт управління камерою артикул ЩУ-1025; контроллер з датчиками артикул МПР 51; тент камери газації; двері секційні 2600x2500.

- Холодильна камера (банан) в зборі до складу якої входить: холодильний агрегат Tecumseh (Франція) МНВР артикул ТАGD4610THR, серійний номер агрегату 09F17074350; охолоджувач повітря Lu-Ve (Італія) артикул F50Н1912Е10; щіт управління камерою артикул ЩУ-1025; контроллер з датчиками артикул МПР 51; тент камери газації; двері секційні 2600x2500.

- Холодильна камера (банан) в зборі до складу якої входить: холодильний агрегат Tecumseh (Франція) МНВР артикул ТАGD4610THR, серійний номер агрегату 09Н07100933; охолоджувач повітря Lu-Ve (Італія) артикул F50Н1912Е10; щіт управління камерою артикул ЩУ-1025; контроллер з датчиками артикул МПР 51; тент камери газації; двері секційні 2600x2500.

- Холодильна камера (фрукти), до складу якої входять: холодильний агрегат Tecumseh (Франція) НВР артикул ТАGD4615THR, серійний номер агрегату 09Е05140742; охолоджувач повітря Lu-Ve (Італія) артикул F35НС348Е6; щіт управління камерою артикул ЩУ-3С/25-32; Контр. Єлектр. з датчиками артикул ID-974Lx/С 220 V; двері розпашні холодильні 2200x2500.

- Холодильна камера фрукти до складу якої входять: холодильний агрегат Tecumseh (Франція) НВР артикул ТАGD4615ТНR серійний номер агрегату 09F23112639; охолоджувач повітря Lu-Ve (Італія) артикул F35НС348Е6; щіт управління артикул ЩУ-ЗС/25-32; Контр. Єлектр. з датчиками артикул ID-974Lх/С 220 V; двері розпашні холодильні 2200x2500.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірне обладнання та обладнання, яке перебуває у відповідача на балансі, не є одним і тим же. Крім того, дане обладнання не є визначеною індивідуальними ознаками річчю, як то передбачено ст. 184 ЦК України, що унеможливлює ідентифікувати спірне обладнання

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як передбачено положеннями статті 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов'язаної особи такого майна.

Звернення з віндикаційним позовом можливо - коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи. Таким чином, віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Також, при позову про повергнення майна з чужового незаконного володіння позивач повинен підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. (Відповідна правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011 р. у справі № 5002-18/3226.1-2010).

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звертаючись з позовними вимогами про повернення майна позивач не визначив індивідуальних ознак витребовуваного з чужого незаконного володіння майна (речей), що, за визначенням ст. 184 ЦК України, вирізняють ці речі з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи їх. Вказана обставина, в свою чергу, не дає можливості щодо ідентифікації витребовуваного майна серед інших речей з такими ж родовими ознаками. Водночас, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перебування саме спірного майна (з відповідними індивідуальними ознаками) у відповідача.

За умовами п. 4.4. договору приймання обладнання відбувається на складі покупця уповноваженим представником покупця.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 04.02.2014 р. ТОВ "М'ясокомбінат Дніпро" було фактично прийнято обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі № 1. (а.с.38). Обладнання було встановлено ТОВ "АРЕХ" для ТОВ "Компанія "Аванда" у 2010 році, що підтверджується актами приймання передачі виконаних робіт Ар-10/0239 від 08.10.2010 р., АР-10/0240 від 08.10.2010 р. та Ар-11/0532 від 17.11.2010 р. та листом № 98 від 01.07.2015 р. (а.с.44-52)

З наданої позивачем довідки відповідача № 185 від 30.03.2015 р. вбачається, що у останнього на балансі з 2009 р. і станом на день надання даної довідки знаходиться обладнання: камера (банан) 3 шт.; ролети (банан) 3 шт., охолоджувач повітря LU-VE 2шт.; охолоджувач повітря LU-VE 3шт.; холодильний агрегат R-22 3шт.; холодильний агрегат R-22 2 шт.(а.с.113).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку про те, що позивачем не надано належних доказів того, що спірне обладнання та обладнання, яке перебуває у відповідача на балансі, не є одним і тим же. Крім того, дане обладнання не є визначеною індивідуальними ознаками річчю, як то передбачено ст. 184 ЦК України, що унеможливлює ідентифікувати спірне обладнання.

Також слід зазначити, що за умовами п. 4.1.9., 4.1.13 договорів № 39 від 22.06.2010р., та № 85 від 22.11.2011 р., які є тотожними за замістом, орендар зобов'язувався надавати орендодавцю всю необхідну документацію та інформацію про орендоване приміщення, а також робити переобладнання приміщення, вносити зміни та майно лише за письмовою згодою орендодавця.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач надав до суду апеляційної скарги додаткові матеріали, а саме Додаткову угоду до договору поставки №30/14 від 04.02.2014 року, яка була підписана між ТОВ «Торговий Дім «Ворлд Фуд» (постачальник) та ТОВ «М'ясокомбінат Дніпро» (покупець), за умовам якої сторони домовились вважати Акт прийому - передачі №1 від 04.02.2014 року документом, який підтверджує передачу права власності на обладнання, що є предметом поставки зазначеного вище договору, від постачальника до покупця. Пунктом 2, зазначеної угоди, сторони внесли зміни до п. 4.4 договору поставки №30/14 від 04.02.2014 р., та виклали його у наступній редакції «Приймання обладнання за його фактичною кількістю та якістю відбувається на складі постачальника уповноваженим представником покупця».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вищезазначену Додаткову угоду від 04.02.2014 року, в обґрунтування апеляційний вимог, було надано лише до суду апеляційної інстанцій, під час розгляду справи по суті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Посилання позивача, на те, що він не міг надати копію додаткової угоди до суду першої інстанції, оскільки він не був присутній у судовому засіданні, колегія суддів вважає необґрунтованими, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином (а.с.3,4), крім того позивач звертаючись з позовними вимогами до суду не був позбавлений можливості надати всі документи для належного обґрунтовуння позовних вимог.

Таким чином, заслухавши думку представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що додаткова угода до договору поставки №30/14 від 04.02.2014 року не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки позивач відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не навів беззаперечних підстав неможливості подання відповідних доказів в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, та докази які містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог оскільки, позивачем жодними належними засобами доказування не доведено факту вибуття спірного майна з його володіння, наявність спірного майна у незаконному володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном, як і не доведено, що саме вказане в позовній заяві майно перебуває у відповідача.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року у справі № 910/6576/16, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро" на рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року у справі № 910/6576/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2016 року у справі № 910/6576/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6576/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.Г. Чорногуз

Є.Ю. Пономаренко