ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2016 Справа № 904/9745/16

За позовом Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "УКРТАТНАФТА"

до Приватне акціонерне товариство "ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ"

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 4 від 15.12.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "УКРТАТНАФТА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" про стягнення заборгованості в розмірі 11 440,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем контракту №31 від 31.03.2016 року в частині поставки товару.

Відповідач надав відзив на позов, в якій останній просить позовну заяву залишити без розгляду.

В судовому засіданні 12.12.2016 року представник відповідача усно заявив про розстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні 05.12.2016 року оголошувалась перерва до 12.12.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.12.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "УКРТАТНАФТА" (далі- позивач) та Приватним акціонерним товариством "ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" (далі- відповідач) укладено договір №31 від 31.03.2016 року (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити покупцю, а покупець прийняти та оплатити товар.

Пунктом 2.4. передбачено, що поставка товару має бути здійснена постачальником в строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

За умовами п. 3 специфікації до договору від 31.03.2016 року строк поставки товару складає 20 робочих днів з моменту здійснення передоплати, згідно з п. 3.3. договору №31 від 31.03.2016 року.

Для здійснення оплати відповідачем позивачу було виставлено рахунки на оплату (а.с. 17-19).

Позивач, в свою чергу здійснив оплату товару, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с.14-16).

В порушення умов договору, оплачений позивачем товар, відповідачем не був поставлений.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №14/05-638 від 16.09.2016 року з вимогою повернути грошові кошти.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Проаналізувавши умови договору, господарський суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за своєю правовою природою є сумою попередньої оплати.

Зважаючи на порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару, вимоги позивача про стягнення в розмірі 11 440,45грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про розстрочку виконання рішення, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав достатніх доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, у тому числі доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у зв'язку з виконанням рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Такими чином, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Відповідача про розстрочку виконання рішення суду.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" (49030, м. Дніпро, вул. Шевченка, б.59, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "УКРТАТНАФТА" (39610, Полтавська область, вул. Свіштовська, 3, ) суму попередньої оплати розмірі 11 440,45 грн. та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.12.2016 року.

Суддя ОСОБА_2