ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

12.12.2016 Справа № 907/786/16

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г., розглянувши матеріали за позовною заявою Чопської міської ради Закарпатської області, м. Чоп до Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочар Івана Івановича, с. Баранинці Ужгородського району (відповідач-1) та до товариства з обмеженою відповідальністю "Агора", м. Чоп Ужгородського району (відповідач-2) про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Баранинської сільської ради Ужгородського району від 21.10.2016р. про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер 31972908 за ТОВ "Агора" права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 110), номер запису про право власності 17019302,

ВСТАНОВИВ:

Приписами ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

За змістом ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Господарським судам відповідно до ст. 12 ГПК України підвідомчі справи у спорах, що виникають:

1) при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

За змістом п.п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.11 (з наступними змінами та доповненнями) господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер; у вирішенні ж питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст. 3 Господарського кодексу України (ГКУ).

Так, згідно наведеної статті ГКУ під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Предметом даного позову до відповідача-1 - державного реєстратора Баранинської сільської ради - є визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності відповідача-2 - ТОВ "Агора" - на єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться в м. Чоп, вул. Вербова, 1 Ужгородського району; до відповідача-2 позовних вимог за текстом позовної заяви на заявлено жодних.

Таким чином, у даній справі оспорюється правомірність здійснення державним реєстратором державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що за змістом ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.

Зазначений Закон, недотриманням приписів якого позивачем обґрунтовуються вимоги до відповідача-1, згідно його преамбули, регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати правовідносини сторін за даним позовом господарськими за змістом вищенаведеної ст. 3 ГКУ, відтак і спір, що виник з цих правовідносин, не може вважатися господарським, а отже не підвідомчий господарському суду, тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, у прийнятті даного позову належить відмовити.

За приписами ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 1, 12, п.1 ч.1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовну заяву та додані до неї документи на 15-ти арк. повернути заявнику.

Суддя Ушак І.Г.