Р І Ш Е Н Н Я

07 грудня 2016 року Справа № 913/1221/16

Провадження №1/913/1221/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод металевих рукавів», м. Запоріжжя

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Стахановський завод феросплавів», м. Кадіївка Луганської області

про стягнення 33915 грн. 64 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

Представники не викликалися

Суть спору: про стягнення боргу в сумі 17856 грн. 00 коп., який утворився при розрахунках за товар, поставлений за договором від 20.07.2011 № 171, 12499 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1203 грн. 44 коп. 3% річних та 2357 грн. 00 коп. пені (з урахуванням заяви позивача за листом від 10.11.2016 № 243, якою фактично позовні вимоги зменшені у частині пені).

Так, відповідно до інформації з веб-порталу УДППЗ "Укрпошта" (ukrposhta.ua), (www.ukrposhta.com) зазначеним підприємством не здійснюється пересилання пошти до м. Кадіївки (Стаханов) відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та розпорядження КМ України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Згідно з рекомендаціями, зазначеними в інформаційному листі ВГС України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (в редакції ІЛ ВГС України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14) та через неможливість повідомлення відповідача шляхом відповідних засобів зв'язку, таке повідомлення (за ухвалами суду від 08.11.2016 та від 23.11.2016) судом здійснено через розміщення на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) та надіслання на електронну адресу ПАТ «Стахановський завод феросплавів».

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, позовні вимоги не оспорені.

Справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, 20.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький завод металевих рукавів, м. Запоріжжя (позивачем) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Стахановський завод феросплавів, м. Стаханов (відповідачем) було укладено договір поставки № 171, за умовами якого постачальник (позивач) прийняв зобовязання передати у власність покупця товар, зазначений у специфікації, а відповідач мав прийняти його та оплатити за узгодженою ціною.

Відповідно до п.п. 11.1 п. 11 договору (у редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2013) строк дії договору сторонами визначено до 31.12.2014.

Згідно до змісту специфікації № 1/2014, підписаної сторонами, предмет договору - поставка металорукавів з нержавіючої сталі типу ЕW, 1001 з одношаровою опліткою на суму 17856 грн. 00 коп.

Щодо строку оплати за товар, то за умовами п. 4.6 та п. 4.7 договору її визначено за фактом поставки протягом 35 календарних днів з моменту надання рахунків-фактури та податкових накладних.

Як свідчить зміст позову, спір між сторонами виник у звязку з тим, що на порушення вказаних вище умов договору відповідачем не було сплачено борг за товар, одержаний за видатковою накладною № РН-0000194 від 27.06.2014 на суму 17856 грн. 00 коп.

Крім цього, до стягнення заявлені додаткові вимоги по пені на суму 2357 грн. 00 коп. (за період з 15.08.2014 по 10.02.2015) та на підставі ст. 625 ЦК України - 1203 грн. 44 коп. 3% річних (за період з 04.08.2014 по 31.10.2016) та 12499 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань (за період з серпня 2014 року по вересень 2016 року).

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин поставки здійснюється § 3 глави 54 ЦК України. Зокрема, ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Як було встановлено при розгляді справи, отримання відповідачем товару підтверджено належним чином розписом особи, відповідальної за довіреністю від 24.06.2014 № 551, яку видано ПАТ «Стахановський завод феросплавів» на імя ОСОБА_2.

Втім, оплату товару, поставленого позивачем відповідачу за видатковою накладною № РН-0000194 від 27.06.2014 на суму 17856 грн. 00 коп., не було проведено у встановлений строк, тому утворилась заборгованість на вказану суму та позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання по сплаті боргу за отриманий товар за видатковою накладною № РН-0000194 від 27.06.2014, тому суд встановлює факт прострочення його сплати на суму 17856 грн. 00 коп., що дає підстави для застосування відповідальності за прострочення оплати товару, встановленої законом та договором.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, до стягнення заявлені 1203 грн. 44 коп. 3 % річних за період з 04.08.2014 по 31.10.2016 та 12499 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань за період з серпня 2014 року по вересень 2016 року.

Виходячи з умов договору та ст. 692 ЦК України період в 35 календарних днів для оплати товару закінчується 31.07.2014, втім позивач визначив прострочення з 04.08.2014, що є його правом.

За таких обставин складений позивачем розрахунок цих додаткових вимог відповідає загальним вимогам, які ставляться до порядку проведення розрахунків 3% річних, тому задовольняються судом повністю на суму 1203 грн. 44 коп. (17856,00 х 3% х 820 (з 04.08.2014 по 31.10.2016) : 365).

Також правильним є розрахунок інфляційних нарахувань за період з серпня 2014 року по вересень 2016 року (середній індекс складає 170,0%) : 17856,00 х 170,0%= 30355,20 17856,00 = 12499 грн. 20 коп. (прострочка фактично почалася з 01.08.2014).

Щодо вимог то пені, то така відповідальність передбачена п. 9.2 договору за порушення строків оплати за поставлений товар більше 10 календарних днів, коли пеня має сплачуватись у розмірі 0,5% від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення, починаючи з 11 календарного дня, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За належним уточненим розрахунком позивача (арк. справи 34) пеня складає 2357 грн. 00 коп. за період з 15.08.2014 по 10.02.2015.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню на суми 17856 грн. 00 коп. боргу, 12499 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1203 грн. 44 коп. 3% річних та 2357 грн. 00 коп. пені з віднесенням на відповідача судового збору у сумі 981 грн. 24 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України.

Судовий збір зі зменшеної частини позову може бути повернуто з державного бюджету України за відповідною заявою позивача, як це передбачено ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 3674-VІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Стаханівський завод феросплавів", м. Кадіївка Луганської області, ідент. код 00186513 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод металевих рукавів", м. Запоріжжя, бульвар Центральний, буд. 22, к. 90, ідент. код 32400171 - 17856 грн. 00 коп. боргу, 12499 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1203 грн. 44 коп. 3% річних, 2357 грн. 00 коп. пені та 981 грн. 24 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.12.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова