ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Справа № 911/3588/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграманта

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Джулинське хлібоприймальне

підприємство

про стягнення 532 009,66грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 25.10.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграманта (далі ТОВ Аграмант) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Джулинське хлібоприймальне підприємство (далі ТОВ Джулинське ХПП) про стягнення 532 009,66грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором оренди №ОР/01/05/13-ДЖ від 01.05.2013 в частині сплати орендної плати.

Відповідач у справі ТОВ Джулинське ХПП документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надано, однак від відповідача 08.12.2016 надійшла заява про визнання позову у повному обсязі.

До початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про зміну підстав позову, якою він фактично доповнює обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги. Так, позивач вказує на те, що додатковою угодою №3 до договору оренди від 01.03.2016 року було вирішено розірвати додаткову угоду №1 до договору оренди №ОР/01/05/13-ДЖ від 01.05.2013, якою було продовжено термін дії п.7.1 спірного договору до 31.12.2019. 01.04.2016, по спливу строку оренди (до 31.03.2016), визначеного договором оренди, вказаний договір був автоматично пролонгований на підставі п.7.3 договору. На підтвердження факту пролонгації договору оренди, сторони склали акт від 01.05.2016.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач, вправі до розгляду справи по суті змінити предмет, або підставу позову.

Оскільки відповідна заява подана позивачем до початку розгляду справи по суті, а право на зміну підстав позову є процесуальним правом позивача, зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ

01.05.2013 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аграманта» (далі - орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Джулинське хлібоприймальне підприємство» (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого та рухомого майна №ОР/01/05/13-ДЖ (а.с. 41-43, далі договір).

За умовами договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме та рухоме майно (далі - майно), яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Джулинка, вул. Центральна, буд.160; Вінницька область, Бершадський район, с. Джулинка, вул. Промислова, буд.3; Вінницька область, Бершадський район, с. Джулинка, вул. Станційна, буд.4 (п. 1.1 договору).

У пункті 1.2 договору вказано, що перелік рухомого та нерухомого майна, що передається в оренду наведено у додатку №1 до договору.

Відповідно до пункту 2.1 вступ орендаря у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно п. 2.5 орендар повертає майно орендодавцю у порядку, визначеному чинним законодавством України та договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Плата за користування майном (Орендна плата) становить 400 000,00грн в т.ч. ПДВ 66 666,67 грн, за один повний календарний місяць користування (п.3.1 договру).

Відповідно до пункту 3.2 за відсутності додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем на рахунок орендодавця, визначений в цьому договорі, не пізніше 10-го числа кожного місяця, за попередній місяць користування майном.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір діє з 01.05.2013 по 31.03.2016 включно.

У пунктом 7.3 договору зазначено, що у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення провадження договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження даного договору.

Як встановлено судом, актом прийому передачі майна від 01.05.2013 (а.с. 48-51) та актом прийому передачі основних засобів № 2 від 02.05.2013 (а.с. 54-55), актом прийому передачі основних засобів № 3 від 31.07.2013 (а.с. 57), актом прийому передачі основних засобів № 4 від 31.08.2013 (а.с. 59), актом прийому передачі основних засобів № 5 від 11.03.2013 (а.с. 61), актом прийому передачі основних засобів № 6 від 17.04.2014 (а.с. 64), актом прийому передачі основних засобів № 7 від 05.05.2014 (а.с. 66), актом прийому передачі основних засобів № 8 від 02.07.2014 (а.с. 68), актом прийому передачі основних засобів № 9 від 08.07.2015 (а.с. 70) позивач передав, а відповідач прийняв майно визначене в додатках № 1,2,3,4,5,6,7,8,9 до договору.

Додатковою угодою №1 від 20.03.2014 сторони продовжили строк дії договору оренди до 31.12.2019 (а.с.62).

Додатковою угодою №2 від 30.09.2014 до договору оренди про зміну орендної плати сторонами пунктом 1.2 передбачено, що орендна плата за користування майном починаючи з 01.10.2014 становить 200 000,00грн, у т.ч. ПДВ 33 333,33грн за жовтень 2014 року; орендна плата за користування майном починаючи з 01.11.2014 становить 160 000,00грн, у т.ч. ПДВ 26 666,67грн за один повний календарний місяць користування (а.с.71).

Додатковою угодою №3 від 01.03.2016 сторонами розірвано додаткову угоду № 1 до договору оренди (а.с.85).

Актом б/н від 01.05.2016 до договору сторони погодили факт того, що протягом одного місяця після закінчення строку чинності договору жодна сторона не заявила про припинення договору, внаслідок чого договір вважається пролонгованим на той самий термін (35 місяців), починаючи з 01.04.2016 до 28.02.2019.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України що визначено с. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України .

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобовися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами договору розрахунки з орендної плати проводяться не пізніше 10 числа кожного місяця, за попередній місяць користування майном (п. 3.2 договору).

Звертаючись з даним позовом позивачем заявлено до стягнення 532 099,66грн боргу зі сплати орендних платежів за період з січня 2016 по жовтень 2016,

Заборгованість відповідача підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків підписана та скріплена печатками сторін (а.с. 76).

Відповідачем подано заяву в якій позовні вимоги позивача визнано у повному обсязі.

Таким чином, в силу ст.610 ЦК України, відповідач є таким, що допустив порушення зобов'язань, тому суд вважає вимоги позивача простягнення з відповідача 532 099,66грн заборгованості з оренди, обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст.49 ГПК України, судові витрати понесені позивачем у зяв'язку з оплатоюпозову судовим збором, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 7 995,00грн

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Джулинське хлібоприймальне підприємство» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аграманта» 532 009,66грн основного боргу, а також 7995,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.12.2016.

Суддя С.І. Чонгова