ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2016 Справа № 904/9729/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 5 518 403,54 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 307/1001 від 05.07.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 41 від 16.05.2016, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 77018/10162 від 10.11.2016 просить стягнути з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" заборгованість у сумі 5 518 403,54 грн., з яких: 4 669 814,39 грн. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 162 676,16 грн. - заборгованість за реактивну електроенергію, 139 243,80 грн. - 3% річних, 489 482,96 грн. - інфляційні втрати, 57 186,23 грн. - пеня.

Судовий збір у сумі 82 776,05 грн. позивач просить покласти на відповідача, а надмірно сплачениий у сумі 12 656,85 грн. - повернути.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 100097/271-ЕНЕРГО від 28.12.2004 про постачання електричної енергії ВАТ ЕК Дніпрообленерго для споживачів Дніпропетровської області в частині щодо повної та своєчасної оплати за поставлену у період із серпня 2015 року по серпень 2016 року активну електроенергію та компенсації за перетоки реактивної електричної енергії за цей же період, у звязку з чим у останнього виникла заборгованість у загальній сумі 4832490,55 грн.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню у загальній сумі 57 186,23 грн. за загальний період з 11.11.2015 по 01.11.2016, 3% річних у загальній сумі 139 243,80 грн. за загальний період з 11.09.2015 по 01.11.2016, а також інфляційні втрати у загальній сумі 489 482,96 грн. за жовтень 2015 року - жовтень 2016 року включно.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" відзиву на позов не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Провадження у справі було порушено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 з призначенням її до розгляду на 14.11.2016, після чого розгляд справи відкладався на 05.12.2016 та 14.12.2016.

14.12.2016 представник відповідача подав до канцелярії суду клопотання про зменшення неустойки до 10% від заявленої до стягнення, а саме: з 57 186,23 грн. до 5 718,62 грн. В обґрунтування клопотання зазначає, що заборгованість виникла через несвоєчасні розрахунки кінцевих споживачів, внаслідок чого борги останніх за послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.12.2016 складають 471 млн. 128 тис. грн.

Крім низького рівня оплати за послуги водопостачання та водовідведення перешкодою для негайної оплати послуг ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" відповідач вказує на незадовільний стан примусового виконання рішень судів зі стягнення коштів з боржників КП "Кривбасводоканал".

При цьому акцентує увагу суду також і на те, що примусове стягнення в ході виконавчого провадження усіх надходжень грошових коштів або звернення стягнення на основні засоби може зупинити роботу підприємства та призвести до виникнення санітарно-епідеміологічної загрози.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Позивач заперечує проти зменшення розміру пені. Вказує на те, що він як і відповідач знаходиться з ним у рівних умовах господарювання. Зокрема, зазначає, що станом на 01.07.2016 у провадженні органів державної виконавчої служби України знаходяться виконавчі провадження про стягнення з боржників на користь ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" заборгованості на суму 1 244 312 322,18 грн. та про стягнення з останнього на користь кредиторів - 607 796 227,02 грн.

У судовому засіданні 14.12.2016 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго, правонаступником якого відповідно до статуту в новій редакції, зареєстрованого державним реєстратором 26.06.2012 (номер запису - 0000296), є Публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпрообленерго (далі Енергопостачальник, Позивач) та Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі Споживач, Відповідач) укладений договір № 100097/271-ЕНЕРГО від 28.12.2004 про постачання електричної енергії ВАТ ЕК Дніпрообленерго для споживачів Дніпропетровської області (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 предметом договору є постачання і передача електроенергії енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії споживачем.

Згідно з пунктом 2.1 договору обсяги постачання електроенергії та її вартість визначаються відповідно до додатка 1 за тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому НКРЕ України.

Підтвердження фактичного обсягу спожитої електроенергії за звітний місяць здійснюється сторонами за формою Звіту про спожиту електроенергію, що відображена у додатку 5, до 2-го числа місяця, що настає за звітним. У разі здійснення споживачем передачі електричної енергії, що належить енергопостачальнику або для населення, обсяги цієї електроенергії зазначаються у Звіті (додаток 5) окремо по кожній точці її обліку (пункт 2.9 договору).

Вартість поставленої (спожитої) у розрахунковому періоді (місяці) електроенергії визначається за чинними роздрібними тарифами щодо відповідної тарифної групи та за класом напруги, відповідно до яких здійснюється розрахунок обсягу спожитої електроенергії за формою, що відображена у додатку 5 до цього договору (пункт 2.10 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що для визначення обсягів фактично спожитої електроенергії споживач зобовязаний знімати показання розрахункових приладів обліку та подавати їх значення енергопостачальнику за встановленою формою (додаток 5). Графік зняття показань лічильників та порядок їх подання енергопостачальнику визначені в додатку 11.

Порядок розрахунків за спожиту електроенергію та здійснення інших платежів узгоджений сторонами у розділі 4 договору.

Так, відповідно до пункту 4.2 договору (в редакції протоколу погодження розбіжностей) споживач вносить передоплату за активну електричну енергію в такому порядку:

до першої, другої та третьої щотижневої середи розрахункового місяця оплачує за кожний тиждень 30% і з третьої до четвертої середи - 10% вартості заявленого на розрахунковий місяць обсягу споживання електроенергії;

остаточний розрахунок здійснюється за фактично спожиту електроенергію розрахунковому місяці у термін до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим або один раз, за фактичними показаннями приладів розрахункового обліку, протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку споживачем, але не пізніше 10 днів після закінчення розрахункового періоду згідно з пунктом 7.6.4 ПКЕЕ виключно в межах наданих населенню послуг, за межами наданих населенню послуг шляхом внесення передоплати у порядку, визначеному у частині першій даного пункту.

Згідно з пунктом 4.3 договору споживач здійснює економічну компенсацію втрат енергопостачальника, що виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом платежів на поточний рахунок енергопостачальника протягом 5 днів після отримання рахунка-фактури енергопостачальника з наведенням у платіжних документах після слів "за перетоки реактивної електроенергії" інформації, зазначеної в пункті 4.1 цього договору. Порядок розрахунку платежів за перетоки реактивної електроенергії наведений у додатку 9-а, для споживачів із багатозонним обліком у додатку 9-6. При цьому обсяг перетоків, за яким основний споживач здійснює економічну компенсацію втрат енергопостачальника, встановлюється з урахуванням обсягів перетоків реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком перетоків, що повязані з передачею електроенергії до мереж енергопостачальника. Основний споживач стягує платежі за перетоки реактивної енергії із субспоживачів за умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

За змістом пункту 11.4 (в редакції протоколу погодження розбіжностей) цей договір укладається на строк до 31 грудня 2005 року і набуває чинності з дня його підписання повноважними представниками обох сторін та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

На виконання умов договору постачальник за період із серпня 2015 року по серпень 2016 року поставляв споживачеві електричну енергію, що підтверджується звітами про споживання електричної електроенергії КП "Кривбасводоканал" (а.с. 36 - 106 том 1).

На оплату спожитої активної електроенергії позивачем виставлялися відповідачеві наступні рахунки:

№ 121/100097/8/1 від 15.08.2015 за серпень 2015 року на суму 866990,46 грн. зі строком оплати до 11.09.2015;

№ 121/100097/9/1 від 15.09.2015 за вересень 2015 року на суму 875840,24 грн. зі строком оплати до 01.10.2015;

№ 121/100097/10/1 від 15.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 828336,58 грн. зі строком оплати до 30.10.2015;

№ 121/100097/11/1 від 15.11.2015 за листопад 2015 року на суму 1086849,46 грн. зі строком оплати до 30.11.2015;

№ 121/100097/12/1 від 15.12.2015 за грудень 2015 року на суму 1011975,00 грн. зі строком оплати до 28.12.2015;

№ 121/100097/8/1 від 15.08.2016 за серпень 2016 року на суму 999919,09 грн. зі строком оплати до 30.08.2016 (а.с. 40, 47, 54, 60, 66, 107 том 1).

За спожиту реактивну електричну енергію позивачем виставлялися споживачеві наступні рахунки:

№ 121/100097/8/2 від 15.08.2015 за серпень 2015 року на суму 20534,44 грн. зі строком оплати до 11.09.2015;

№ 121/100097/9/2 від 15.09.2015 за вересень 2015 року на суму 17018,59 грн. зі строком оплати до 01.10.2015;

№ 121/100097/10/2 від 15.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 18719,24 грн. зі строком оплати до 30.10.2015;

№ 121/100097/11/2 від 15.11.2015 за листопад 2015 року на суму 14767,12 грн. зі строком оплати до 30.11.2015;

№ 121/100097/12/2 від 15.12.2015 за грудень 2015 року на суму 19627,87 грн. зі строком оплати до 28.12.2015;

№ 121/100097/1/2 від 22.01.2016 за січень 2016 року на суму 20936,65 грн. зі строком оплати до 29.01.2016;

№ 121/100097/2/2 від 19.02.2016 за лютий 2016 року на суму 23908,64 грн. зі строком оплати до 29.02.2016;

№ 121/100097/3/2 від 24.03.2016 за березень 2016 року на суму 15517,06 грн. зі строком оплати до 31.03.2016;

№ 121/100097/4/2 від 15.04.2016 за квітень 2016 року на суму 14140,58 грн. зі строком оплати до 04.05.2016;

№ 121/100097/5/2 від 15.05.2016 за травень 2016 року на суму 13507,36 грн. зі строком оплати до 31.05.2016;

№ 121/100097/6/2 від 23.06.2016 за червень 2015 року на суму 13896,56 грн. зі строком оплати до 04.07.2016;

№ 121/100097/7/2 від 15.07.2016 за липень 2016 року на суму 14835,16 грн. зі строком оплати до 29.07.2016;

№ 121/100097/8/2 від 15.08.2016 за серпень 2016 року на суму 15992,41 грн. зі строком оплати до 30.08.2016 (а.с. 41-42, 48-49, 55, 61, 67, 72, 77, 82, 87, 92, 97, 102, 108 том 1).

Отримання відповідачем вказаних рахунків підтверджується підписом його представника на корінцях рахунків.

За отриману електроенергію відповідач розрахувався частково. Зокрема, спожиту активну електроенергію на суму 999 919,09 грн. за серпень 2016 року оплатив повністю: 14.07.2016 - 1207,09 грн., 30.08.2016 - 73 570,31 грн., 22.09.2016 - 663218,06 грн., 23.09.2016 - 261923,63 грн., що підтверджується наявними у справі банківськими виписками.

За спожиту реактивну електроенергію за січень 2016 року на суму 20936,65 грн., за лютий 2016 року на суму 23908,64 грн., за березень 2016 року на суму 15 517,06 грн. відповідач розрахувався шляхом взаємозаліку 31.10.2016, що підтверджується наданим позивачем розрахунком та не заперечується відповідачем.

Не сплачена відповідачем активна електроенергія на загальну суму 4 669 814,39 грн. за серпень - грудень 2015 року, порушення строку оплати активної електроенергії за серпень 2016 року на суму 999 919,09 грн., а також не сплата відповідачем спожитої реактивної електроенергії на загальну суму 162 676,16 грн. за серпень - грудень 2015 року, квітень - серпень 2016 року та порушення строку оплати цього виду електроенергії за січень 2016 року на суму 20936,65 грн., за лютий 2016 року на суму 23908,64 грн., за березень 2016 року на суму 15 517,06 грн. і є причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом частини четвертої статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною п'ятою статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місяці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на викладене та з урахуванням пункту 4.2 договору спожита відповідачем активна електроенергія мала бути сплачена у наступні строки:

за рахунком № 121/100097/8/1 від 15.08.2015 за серпень 2015 року на суму 866929,18 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 11.09.2015;

за рахунком № 121/100097/9/1 від 15.09.2015 за вересень 2015 року на суму 875782,57 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 13.10.2015;

за рахунком № 121/100097/10/1 від 15.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 828287,31 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 11.11.2015;

за рахунком № 121/100097/11/1 від 15.11.2015 за листопад 2015 року на суму 1086840,33 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 11.12.2015;

за рахунком № 121/100097/12/1 від 15.12.2015 за грудень 2015 року на суму 1011975,00 грн. - до 12.01.2016;

за рахунком № 121/100097/8/1 від 15.08.2016 за серпень 2016 року на суму 999919,09 грн. - до 11.08.2016.

З огляду на викладене та з урахуванням пункту 4.3 договору спожита відповідачем реактивна електроенергія мала бути сплачена у наступні строки:

за рахунком № 121/100097/8/2 від 15.08.2015 за серпень 2015 року на суму 20521,74 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 10.09.2015;

за рахунком № 121/100097/9/2 від 15.09.2015 за вересень 2015 року на суму 17010,72 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 30.09.2015;

за рахунком № 121/100097/10/2 від 15.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 18719,24 грн. - до 29.10.2015;

за рахунком № 121/100097/11/2 від 15.11.2015 за листопад 2015 року на суму 14767,12 грн. - до 01.12.2015;

за рахунком № 121/100097/12/2 від 15.12.2015 за грудень 2015 року на суму 19627,87 грн. - до 29.12.2015;

за рахунком № 121/100097/1/2 від 22.01.2016 за січень 2016 року на суму 20936,65 грн. - до 28.01.2016;

за рахунком № 121/100097/2/2 від 19.02.2016 за лютий 2016 року на суму 23908,64 грн. - до 01.03.2016;

за рахунком № 121/100097/3/2 від 24.03.2016 за березень 2016 року на суму 15517,06 грн. - до 31.03.2016;

за рахунком № 121/100097/4/2 від 15.04.2016 за квітень 2016 року на суму 14140,58 грн. - до 03.05.2016;

за рахунком № 121/100097/5/2 від 15.05.2016 за травень 2016 року на суму 13507,36 грн. - до 31.05.2016;

за рахунком № 121/100097/6/2 від 23.06.2016 за червень 2015 року на суму 13896,00 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 29.06.2016;

за рахунком № 121/100097/7/2 від 15.07.2016 за липень 2016 року на суму 14493,12 грн. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) - до 02.08.2016;

за рахунком № 121/100097/8/2 від 15.08.2016 за серпень 2016 року на суму 15992,41 грн. - до 30.08.2016.

Відповідач за спожиту електроенергію у повному обсязі та у визначені договором строки не розрахувався, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, а саме:

за активну електроенергію на загальну суму 4 669 814,39 грн. (за серпень 2015 року - 866 929,18 грн., за вересень 2015 року - 875 782,57 грн., за жовтень 2015 року - 828 287,31 грн., за листопад 2015 року - 1 086 840,33 грн., за грудень 2015 року - 1 011 975,00 грн.);

за реактивну електроенергію на загальну суму 162 676,16 грн. (за серпень 2015 року - 20 521,74 грн., за вересень 2015 року - 17 010,72 грн., за жовтень 2015 року - 18719,24 грн., за листопад 2015 року - 14 767,12 грн., за грудень 2015 року - 19 627,87 грн., за квітень 2016 року - 14 140,58 грн., за травень 2016 року - 13 507,36 грн., за червень 2016 року - 13 896,00 грн., за липень 2016 року - 14 493,12 грн., за серпень 2016 року - 15 992,41 грн.).

Вказана заборгованість відповідачем не заперечується та підтверджується двосторонніми актами звірки розрахунків, наявними у матеріалах справи.

Отже, заявлена позивачем до стягнення заборгованість за активну електроенергію у сумі 4 669 814,39 грн. та заборгованість з компенсації за перетоки реактивної електричної енергії у сумі 162 676,16 грн. підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.6 договору (в редакції протоколу погодження розбіжностей) у разі несвоєчасних розрахунків споживач на момент погашення заборгованості сплачує енергопостачальнику пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення, але не більше подвійної величини облікової ставки Національного банку України. Пеня нараховується енергопостачальником, починаючи з першого дня після дати розрахунку, що наведені в пунктах 4.2 і 4.3, а також після 5-денного терміну з дня одержання рахунку-фактури на інші платежі.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 57 186,23 грн. складається із двох сум: 54 317,12 грн., нарахованих за період з 11.11.2015 по 22.09.2016 за несвоєчасну сплату грошових коштів за активну електроенергію за жовтень - грудень 2015 року, серпень 2016 року та 2869,11 грн., нарахованих за період з 11.11.2015 по 01.11.2016 за несвоєчасну компенсацію витрат за перетікання реактивної електроенергії за жовтень - грудень 2015 року та січень - серпень 2016 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що він здійснений без дотримання вимог статті 254 Цивільного кодексу України щодо визначення граничної дати виконання зобов'язання та без урахуванням нормативних положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України стосовно шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги викладене та передбачені статтею 83 Господарського процесуального кодексу України межі позовних вимог, фактична сума пені за прострочку в оплаті за спожиту активну електроенергію буде складати 54 215,92 грн., з яких:

15 074,83 грн. за період з 11.11.2015 по 10.05.2016 із заборгованості у сумі 828 287,31 грн. за жовтень 2015 року;

19 780,49 грн. за період з 11.12.2015 по 09.06.2016 із заборгованості у сумі 1086840,33 грн. за листопад 2015 року;

18 316,75 грн. за період з 12.01.2016 по 10.07.2016 із заборгованості у сумі 1011975,00 грн. за грудень 2015 року;

1017,66 грн. за період з 11.09.2016 по 21.09.2016 із заборгованості у сумі 925141,69 грн. за серпень 2016 року (з урахуванням оплат: 1207,09 грн. - 14.07.2016; 73570,31 грн. - 30.08.2016);

26,19 грн. за 22.09.2016 із заборгованості у сумі 261923,63 грн. за серпень 2016 року (з урахуванням оплат: 663218,06 грн. - 22.09.2016; 261923,63 грн. - 23.09.2016);

З цих же підстав за наслідком перерахунку пені за спожиту реактивну електроенергію фактична її сума буде складати 2 757,20 грн., з яких:

320,10 грн. за період з 11.11.2015 по 29.04.2016 із заборгованості у сумі 18719,24 грн. за жовтень 2015 року;

256,95 грн. за період з 11.12.2015 по 01.06.2016 із заборгованості у сумі 14767,12 грн. за листопад 2015 року;

335,64 грн. за період з 11.01.2016 по 29.06.2016 із заборгованості у сумі 19627,87 грн. за грудень 2015 року;

353,83 грн. за період з 11.02.2016 по 28.07.2016 із заборгованості у сумі 20936,65 грн. за січень 2016 року;

418,40 грн. за період з 11.03.2016 по 01.09.2016 із заборгованості у сумі 23908,64 грн. за лютий 2016 року;

268,45 грн. за період з 11.04.2016 по 30.09.2016 із заборгованості у сумі 15517,06 грн. за березень 2016 року;

247,46 грн. за період з 11.05.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 14140,58 грн. за квітень 2016 року;

194,51 грн. за період з 11.06.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 13507,36 грн. за травень 2016 року;

158,41 грн. за період з 11.07.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 13896,00 грн. за червень 2016 року;

120,29 грн. за період з 11.08.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 14493,12 грн. за липень 2016 року;

83,16 грн. за період з 11.09.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 15992,41 грн. за серпень 2016 року.

Отже, загальна сума пені складає 56973,12 грн. (54215,92 + 2757,20 = 56973,12).

За статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.7 договору сторони встановили, що у разі прострочення платежу за спожиту електроенергію споживач на вимогу енергопостачальника зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних встановлено, що він здійснений без дотримання вимог статті 254 Цивільного кодексу України щодо визначення граничної дати виконання зобов'язання.

За результатами перерахунку 3% річних із заборгованості за загальний період з 11.09.2015 по 22.09.2016 за спожиту у серпні грудні 2015 року та серпні 2016 року активну електроенергію, фактичний її розмір з урахуванням передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України меж позовних вимог становить 134 418,23 грн., з яких:

29702,98 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.09.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 866929,18 грн. за серпень 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 29724,79 грн.;

27724,92 грн. за період з 13.10.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 875782,57 грн. за вересень 2015 року;

22533,95 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.11.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 828287,31 грн. за жовтень 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 24247,07 грн.;

29130,88 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.12.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 1086840,33 грн. за листопад 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 29136,01 грн.;

24469,89 грн. за період з 12.01.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 1011975,00 грн. за грудень 2015 року;

834,14 грн. за період з 11.09.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 925141,69 грн. за серпень 2016 року;

21,47 грн. за період з 11.09.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 261923,63 грн. за серпень 2016 року.

З цих же підстав підлягає перерахунку також і 3% річних із заборгованості за спожиту у серпні грудні 2015 року та січні - серпні 2016 року реактивну електроенергію, загальна величина яких за загальний період з 11.09.2015 по 01.11.2016 з урахуванням передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України меж позовних вимог становить 4491,12 грн., з яких:

703,12 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.09.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 20521,74 грн. за серпень 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 703,64 грн.;

541,00 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.10.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 17010,72 грн. за вересень 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 541,31 грн.;

547,98 грн. за період з 11.11.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 18719,24 грн. за жовтень 2015 року;

395,81 грн., заявлені до стягнення позивачем за період з 11.12.2015 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 14767,12 грн. за листопад 2015 року, хоча фактично за цей період 3% річних становлять 395,88 грн.;

476,22 грн. за період з 11.01.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 19627,87 грн. за грудень 2015 року;

451,34 грн. за період з 11.02.2016 по 30.10.2016 із заборгованості у сумі 20936,65 грн. за січень 2016 року;

458,58 грн. за період з 11.03.2016 по 30.10.2016 із заборгованості у сумі 23908,64 грн. за лютий 2016 року;

258,19 грн. за період з 11.04.2016 по 30.10.2016 із заборгованості у сумі 15517,06 грн. за березень 2016 року;

202,84 грн. за період з 11.05.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 14140,58 грн. за квітень 2016 року;

159,43 грн. за період з 11.06.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 13507,36 грн. за травень 2016 року;

129,85 грн. за період з 11.07.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 13896,00 грн. за червень 2016 року;

98,60 грн. за період з 11.08.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 14493,12 грн. за липень 2016 року;

68,16 грн. за період з 11.09.2016 по 01.11.2016 із заборгованості у сумі 15992,41 грн. за серпень 2016 року.

Отже, загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, складає 138909,35 грн. (134418,23 + 4491,12 = 138909,35).

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати розраховані у загальній сумі 489482,96 грн., з яких:

474 746,52 грн. за загальний період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року із заборгованості за активну електроенергію, поставлену за період із серпня 2015 року по грудень 2015 року;

14 736,44 грн. за загальний період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року із заборгованості з компенсації за перетоки реактивної електричної енергії за період із серпня 2015 року по серпень 2016 року.

За результатом перевірки розрахунку заявлених до стягнення інфляційних втрат у загальній сумі 489 482,96 грн. підстав для зменшення заявленої до стягнення суми не встановлено.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 5718,62 грн. від заявленої до стягнення суми суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 19.01.2011 № 10/224-10 та № 12/63.

Відповідно до підпункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 (із змін. і доп.) Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження завдання йому відповідачем збитків від порушення прийнятих на себе грошових зобовязань саме за укладеним із ним договором.

Натомість відповідач, зі свого боку, допущене ним порушення обґрунтував належними і допустимими доказами, які свідчать про поважність причин, обумовлених обєктивними обставинами.

Разом з тим суд приймає до уваги й інтереси позивача, який так само як і відповідач є економічно важливим підприємством за сучасних умов, перебуває як і відповідач у скрутному фінансовому становищі, пов'язаному з неплатежами з боку контрагентів, потребує фінансового оздоровлення та має передбачене договором право на стягнення неустойки. Визначена договором неустойка - пеня, не є за своїм розміром занадто великою.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З урахуванням викладеного законним і справедливим буде зменшення пені на 10% від обгрунтовано заявленої до стягнення, що у грошовому відношенні складає 5697,31 грн. (56973,12 х 10% = 5697,31 грн.).

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 51275,81 грн. (56973,12 5697,31 = 51275,81).

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у загальній сумі 5 512 158,67 грн., з яких: 4 669 814,39 грн. заборгованість за активну електроенергію, 162 676,16 грн. заборгованість з компенсації за перетоки реактивної електроенергії, 51 275,81 грн. - пеня, 138909,35 грн. - 3% річних, 489 482,96 грн. - інфляційні втрати.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено з 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1 378 грн.; у погодинному розмірі - 8,29 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи ціну позову після зменшення позивачем його розміру до 5 518 403,54 грн., судовий збір повинен складати 82 776,05 грн. (5 518 403,54 х 1,5% = 82776,05). Під час звернення з позовом до суду позивач сплатив за платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 11.10.2016 року судовий збір у сумі 95 432,90 грн. (а.с. 8 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 12 656,85 грн. (95432,90 82776,05 = 12656,85).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного позивачеві за ухвалою суду підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у сумі 12 656,85 грн., сплачений за платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 11.10.2016 року у складі судового збору у сумі 95 432,90 грн.

При розподілі сум судового збору суд враховує, що відповідно до підпункту 3.17.4 пункту 3.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 (із змін. і доп.) Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу, пені) покладається на відповідача без урахування зменшення такої неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 82 767,84 грн. (5517855,98 х 82776,05/5518403,54 = 82767,84) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6а, ідентифікаційний код 03341316) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, вул. Шосе Запорізьке, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034) заборгованість за активну електричну енергію у сумі 4 669 814,39 грн., заборгованість з компенсації за перетоки реактивної електричної енергії у сумі 162 676,16 грн., пеню у сумі 51 275,81 грн., 3% річних у сумі 138909,35 грн., інфляційні втрати у сумі 489 482,96 грн., судовий збір у сумі 82 767,84 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, вул. Шосе Запорізьке, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у сумі 12 656,85 грн., про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.12.2016.

Суддя ОСОБА_3