ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.12.2016р. Справа № 917/2641/14

за заявою Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Козловський узвіз, 9/1, ) в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (03065, м. Київ, проспект Космонавта Комарова, 44, )

до Приватного підприємства "Альянспромбуд" (36039, м. Полтава, вул. Р. Люксембург, 11А, )

про визнання Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. недійсним

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників :

від заявника: Растєгаєва Ю.В., довіреність від 29.12.2015р. НАТ 292672

від Приватного підприємства "Альянспромбуд":

- ліквідатор Болтік С.М., постанова господарського суду Полтавської області від 29.10.2015р. у справі № 917/2641/14;

Представники інших учасників у справі про банкрутство:

- Азарян К.І., довіреність від 19.04.2016р. № 1210/16 (Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області )

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду ( див. п.4.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2011 № 11 ухвали зі справ про банкрутство , в яких вирішуються питання по суті ( про визнання або відмову у визнанні вимог кредиторів, про затвердження плану санації , про затвердження звіту ліквідатора боржника та припинення провадження у справі тощо ) фактично є рішеннями суду .

Відповідно до ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Суть справи: розглядається заява Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" , м. Київ в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ (далі по тексту - заявник - ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ") до Приватного підприємства "Альянспромбуд", м. Полтава про визнання Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. недійсним в межах справи про банкрутство Приватного підприємства "Альянспромбуд" (36039, м. Полтава, вул. Р. Люксембург, 11А, ) (далі по тексту - ПП "Альянспромбуд").

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.10.2016р. (а.с. 1-3 т. 8) заяву ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" про визнання Договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013р. недійсним прийнято до розгляду в межах справи № 917/2641/14 про банкрутство ПП "Альянспромбуд" та призначено до розгляду в судовому засіданні 25.10.2016р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.10.2016р. (а.с. 78-79 т. 8) розгляд вищевказаної заяви про визнання Договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013р. недійсним відкладено на 29.11.2016р. за клопотанням заявника - ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ".

В судовому засіданні 29.11.2016р. розгляд вищевказаної заяви відкладено на 14.12.2016р. для надання можливості учасникам судового процесу надати додаткові письмові пояснення по суті заяви, а також для надання можливості ПП "Альянспромбуд" надати письмовий відзив на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі (ухвала господарського суду Полтавської області від 29.11. 2016р. (а.с. 142-143 т. 8).

Учасники у справі про банкрутство належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується залученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - копії ухвали суду від 29.11.2016р. ( а.с. 144-148; 176-178 т.8).

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 29.11.2016 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Отже, учасники у справі про банкрутство були обізнані про дату, час та місце проведення судового засідання по даній справі.

Враховуючи те, що нез'явлення учасників у справі про банкрутство не перешкоджає розгляду заяви по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності, за наявними у справі матеріалами згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Полтавської області від ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" з супровідним листом від 07.12.2016р. за № 9645/10-05 (вх. № 15348 від 12.12.2016р.) надійшли додаткові документи по справі.

Ліквідатор ПП "Альянспромбуд" - арбітражний керуючий Болтік С.М. через канцелярію суду подав:

- з супровідним листом від 13.12.2016р. за № 02-05/395 (вх. № 15464 від 13.12.2016р.) додаткові документи по справі;

- Заперечення на клопотання про призначення судової експертизи від 13.12.2016р. за № 02-05/398 (вх. № 15466 від 13.12.2016р.).

Зазначені документи залучено судом до матеріалів справи.

24.11.2016р. ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" звернулось до суду з клопотанням від 21.11.2016р. за № 9122/10-05 (вх. № 14562 від 24.11.2016р. - а.с. 133-134 т. 8), відповідно до якого просить суд призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: "чи належить підпис на Договорі про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. директору ОСОБА_4 чи іншій особі?". Проведення експертизи заявник просить суд доручити ДП Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також просить суд витребувати для проведення експертизи у ПП "Альянспромбуд" оригінал Договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013р. , який підлягає експертизі, та інші оригінали документів, які наявні у ПП "Альянспромбуд".

Представник заявника в судовому засіданні заявлене клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Представник ПП "Альянспромбуд" проти призначення експертизи заперечує з підстав, викладених у Запереченні на клопотання про призначення судової експертизи (вх. № 15466 від 13.12.2016р. - а.с. 1 т. 9).

Клопотання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" про призначення почеркознавчої експертизи судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Як зазначається в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для призначення почеркознавчої експертизи, оскільки наявних в матеріалах доказів є достатньо для вирішення спору по суті.

25.10.2016р. ПП "Альянспромбуд" звернулось до господарського суду із заявою від 24.10.2016р. за № 02-05/316 (вх. № 13075 від 25.10.2016р. - а.с. 54 т. 8), в якій з посиланням на те, що з дати укладання спірного договору (16.04.2013р.) до дати подачі позову (до 23.05.2016р.) минуло більше трьох років, просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності і відмовити ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" в задоволенні заяви в повному обсязі.

Стосовно зазначеної заяви ПП "Альянспромбуд" суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До спірних взаємовідносин застосовується загальна позовна давність, яка згідно зі ст. 257 ЦК України становить три роки.

Частинами 4 та 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В п. 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, враховуючи викладене, застосування спливу позовної давності може мати місце лише у разі встановлення судом факту порушення права або охоронюваного законом інтересу заявника.

Представник ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. В обґрунтування заявлених вимог посилається на невідповідність на спірному договорі зразка підпису директора ПП "Альянспромбуд" ОСОБА_4 зразкам його підпису на інших договорах, які були укладені між ПП "Альянспромбуд" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ".

Представник ПП "Альянспромбуд" в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечує, вважає їх недоведеними належними та допустимими доказами з підстав, викладених у Відзиві на заяву (вх. № 13076 від 25.10.2016р. - а.с. 64-72 т. 8). Вказує, що ПП "Альянспромбуд" визнано спірний договір, про що зокрема, свідчить факт направлення ПП "Альянспромбуд" на адресу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" претензії про сплату боргу за спірним договором, а в подальшому, у зв"язку з несплатою ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" вказаного боргу, звернення ПП "Альянспромбуд" до суду з позовною заяву про його стягнення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, суд встановив:

В провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа № 917/2641/14 про банкрутство ПП "Альянспромбуд" (), порушена за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, м. Полтава відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Полтавської області від 29.10.2015р. (а.с. 45-54 т. 6) ПП "Альянспромбуд" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором підприємства-банкрута призначено арбітражного керуючого Болтіка С.М. з наданням йому повноважень відповідно до положень вищевказаного Закону.

17.10.2016р. до господарського суду Полтавської області від ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" надійшла заява від 07.10.2016р. № 8101/10-05 про визнання недійсним Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р., укладеного між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" та ПП "Альянспромбуд".

З представлених документів вбачається, що 16.04.2013р. Диканським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" з супровідним листом за вих. № 930/4-01 від 16.04.2013р. (а.с. 18 т. 8) направлено на адресу ПП "Альянспромбуд" проекти договорів про реструктуризацію заборгованості, зокрема, проект спірного договору № DYK-18-2013 від 16.04.2013р., з проханням розглянути та при відсутності зауважень, пропозицій та заперечень належно оформити та по одному примірнику повернути у 20-денний строк.

Однак, як вказує заявник, відповіді від ПП "Альянспромбуд" щодо прийняття останнім пропозиції заявника про укладання спірного договору про реструктуризацію заборгованості, заявником не отримано, на підтвердження чого ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" надало витяг з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Диканського лінійного виробничого управлінням магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" за період з 16.04.2013р. по 16.05.2013р. (строк, у який, як вказує заявник, ПП "Альянспромбуд" мало було надати відповідь на пропозицію про укладання договору про реструктуризацію) (а.с. 22-39 т. 8).

Як слідує з тексту заяви, під час розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/7260/16 за позовом ПП "Альянспромбуд" до ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про стягнення заборгованості заявнику стало відомо про існування Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р., укладеного між ПП "Альянспромбуд" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ". Оригінал зазначеного договору, як вказує заявник, у нього відсутній.

Заявник вважає Договір про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. неправомірним, та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України. Зазначає, що при огляді оригіналу Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. ним виявлено невідповідність на даному договорі зразка підпису директора ПП "Альянспромбуд" ОСОБА_4 зразкам його підпису на інших договорах, укладених між ПП "Альянспромбуд" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ".

Заявник вважає, що спірний договір вчинений без наміру створення правових наслідків та відсутності його схвалення, що є підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦК України з підстав, передбачених ч. 5 ст. 203 ЦК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, ПП "Альянспромбуд" знаходиться в процедурі ліквідації, введеної згідно постанови господарського суду Полтавської області від 29.10.2015р.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

Предметом даного спору є визнання Договору № DYK-18-2013 від 16.04.2013р. про реструктуризацію заборгованості, укладеного між ПП "Альянспромбуд" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управлінням магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", недійсним.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 9 статті 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно із частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Враховуючи положення процесуального законодавства, суд вважає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідної правової позиція дотримується Верховний суд України постанові №16/047 від 13.04.2016 р. у справі № 908/4804/14. Так, Верховним Судом України у вказаній постанові зазначено про те, що системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються переважно щодо інших законодавчих актів. За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, нормами ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст. 12, 16 ГПК України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства.

Згідно з пунктом 2 статті 11 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладання спірного договору) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент укладання спірного договору), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що 25.10.2011р. між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (за умовами договору - Замовник) та ПП "Альянспромбуд" (за умовами договору - Підрядник) було укладено договір № DYK-088 (а.с. 150-154 т. 8). За умовами зазначеного договору Підрядник зобов'язався на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього Договору ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції (КС) Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, а/с № 22, 38400, в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів та технічної документації, а Замовник зобов'язався прийняти ці роботи та оплатити їх.

В результаті неналежного виконання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" договірних зобов"язань у нього утворилась заборгованість перед ПП "Альянспромбуд" на суму 886 855,02грн.

16.04.2013р. між ПП "Альянспромбуд" (за умовами договору - Кредитор) та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управлінням магістральних газопроводів Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" (за умовами договору - Боржник) укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за № DYK-18-2013 (далі - Договір про реструктуризацію) (а.с. 19-21 т. 8 - оригінал договору оглянуто в судовому засіданні), умовами якого встановлено умови погашення заборгованості Боржника, що виникла на підставі Договору № DYK-088/ від 25.10.2011р. про ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції (КС) Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) (п.1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2. Договору про реструктуризацію, в порядку та на умовах, визначеного цим Договором, Кредитор надає Боржнику відстрочку та розстрочку у погашенні заборгованості за Договором № DYK-088/ від 25.10.2011р., яка станом на 10.04.2013р. становить 886 855,02грн., а Боржник погашає заборгованість згідно графіку погашення заборгованості, визначеного в п. 2.1. цього Договору.

Зазначений Договір про реструктуризацію від імені Кредитора ( ПП "Альянспромбуд") підписаний директором ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, а від імені Боржника - Начальником Диканського ЛВУМГ Філії "УМГ "КИЇВТРАНСГАЗ" І.Б. Павлюк., який діє на підставі довіреності, посвідченої Демченко Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.01.2013р. за реєстровим № 1219, та скріплений печатками підприємств.

Оригінал спірного Договору про реструктуризацію, копію якого додано до заяви, оглянуто в судовому засіданні.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Верховний Суд України у своїй постанові №16/047 від 13.04.2016 р. у справі № 908/4804/14 зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства є ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 104 ЦК України порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом. Таким чином із огляду на положення ст.ст. 4,104, 110-112 ЦК України, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є частиною цивільного законодавства, що не виключає можливості застосування до правовідносин, які регулює цей спеціальний Закон, також норм ЦК України, зокрема, щодо загальних підстав для визнання недійсним правочинів за участю боржника. Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК України. Отже, ЦК України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому, визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладання спірного договору), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

У п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на невідповідність на Договорі про реструктуризацію зразка підпису директора ПП "Альянспромбуд" ОСОБА_4 зразкам його підпису на інших договорах, які були укладені між ПП "Альянспромбуд" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ". Зазначає, що вчинення правочину без наміру створення правових наслідків та відсутності його схвалення , є безумовною підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦК України з підстав передбачених ч. 5 ст. 203 ЦК України.

У відповідності до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно зі ст. 65 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент укладання спірного договору) власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 56, 57-58 т. 8) з 24.03.2010р. керівником (підписант) ПП "Альянспромбуд" був ОСОБА_4, який одночасно є і одноособовим засновником вказаної юридичної особи.. Таким чином, станом на час укладення спірного договору керівником ПП "Альянспромбуд" був ОСОБА_4, що не заперечується заявником та ліквідатором ПП "Альянспромбуд" , та який і зазначений в преамбулі договору в якості особи, що укладає договір від імені ПП "Альянспромбуд".

Підпис ОСОБА_4 на спірному договорі скріплений печаткою ПП "Альянспромбуд".

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до частини другої ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підроблення документу (на що посилається заявник в обґрунтування заявлених вимог) складає склад злочинів, передбачених ст. ст. 358, 366 Кримінального кодексу України (в редакції чинній на момент укладання спірного договору), розслідування яких у відповідності до приписів Кримінально процесуального кодексу України покладено на органи досудового розслідування. А встановлення факту підроблення документу та вини особи у вчиненні відповідного злочину може підтверджуватися лише вироком суду в кримінальній справі.

Виходячи із змісту частини третьої ст. 35 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії для господарського суду є обов'язковим вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили.

Заявником не надано до матеріалів справи належного доказу на підтвердження факту підроблення підпису керівника ПП "Альянспромбуд" на спірному договорі, а саме вироку суду з кримінальної справи з цього питання. Крім того, заявником не надано будь-яких інших доказів в підтвердження факту підроблення, зокрема, письмових пояснень самого ОСОБА_4 та інших службових осіб з приводу підробки підпису, звернень як самого заявника так і ПП "Альянспромбуд" до правоохоронних органів із заявами про встановлення факту підроблення підпису директора ПП "Альянспромбуд" на спірному договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, сумнівів у справжності підпису керівника (представника) на спірному договорі у ПП "Альянспромбуд" не виникає. Крім цього, як вже зазначалося вище, підпис керівника ОСОБА_4 на спірному договорі скріплений печаткою ПП "Альянспромбуд".

При цьому, суд зауважує, що відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності.

Також слід звернути увагу, що підпис керівника ПП "Альянспромбуд" ОСОБА_4 на спірному договорі візуально не відрізняється від підпису вчиненому ним на наказі про проведення інвентаризації ПП "Альянспромбуд" від 02.06.2015р., Акті інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 02.06.2015р., наявними в матеріалах справи про банкрутство ПП "Альянспромбуд" (а.с. 96,97 т. 2).

У відповідності до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником створює, змінює, припиняє цивільні права та обов"язки особи, яку він представляє.

Матеріали справи свідчать, що після укладення спірного договору ПП "Альянспромбуд" вчинялися дії, що свідчать про визнання останнім цього договору, на що, зокрема, вказує факт направлення ПП "Альянспромбуд" на адресу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" претензії від 30.12.2015р. за № 02-05/448 (а.с. 65-66 т. 8) про сплату боргу (в т.ч. за спірним договором), а також у подальшому, у зв"язку з невиконанням ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" договірних зобов"язань, звернення ПП "Альянспромбуд" до господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про стягнення заборгованості за вказаним договором.

Зазначені факти, на думку суду, свідчать про схвалення та прийняття до виконання спірного договору ПП "Альянспромбуд".

Стаття 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявником не доведено правомірності та обґрунтованості заявлених ним вимог, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Оскільки під час розгляду справи судом не встановлено порушення права або охоронюваного законом інтересу заявника, судом не приймається до уваги заява ПП "Альянспромбуд" від 24.10.2016р. за № 02-05/316 (вх. № 13075 від 25.10.2016р. - а.с. 54 т. 8) про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Понесені заявником при судові витрати з оплати судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ :

1. Відхилити клопотання Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" , м. Київ в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" від 21.11.2016р. за № 9122/10-05 (вх. № 14562 від 24.11.2016р.) про призначення почеркознавчої експертизи.

2. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" , м. Київ в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ".

Повний текст ухвали складено 19.12.2016р.

Суддя О.О. Ореховська