УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

08.12.2016Справа № 922/4063/16
Суддя Отрош І.М., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича,

Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»,

Публічного акціонерного товариства «Фідобанк»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 до Господарського суду міста Києва за підсудністю з Господарського суду Харківської області надійшла позовна ОСОБА_1 з вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані невключенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича грошових вимог позивача (на підставі Договору банківського рахунку від 16.05.2016 НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк») до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Розглянувши матеріалів позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, так як заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Згідно зі ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, з наведеного вбачається, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження в разі, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За відсутності згаданих умов, коли склад учасників спору не відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Однак, спір у даній справі виник у зв'язку з невключенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленком Олександром Володимировичем грошових вимог позивача (на підставі Договору банківського рахунку від 16.05.2016 НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк») до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Зокрема, позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 05.07.2016 на рахунку позивача НОМЕР_1, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» на підставі Договору банківського рахунку від 16.05.2016 НОМЕР_1, обліковувались грошові кошти у розмірі 191552 грн. 50 коп.

Відповідно до рішення правління Національного Банку України від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Позивач зазначає, що він звернувся до банку-агенту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ПАТ «ПУМБ» з метою отримання вкладу у розмірі 191552 грн. 50 коп., але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у загальному реєстрі вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відомості про позивача як вкладника відсутні.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленком Олександром Володимировичем протиправно та з порушенням майнових прав позивача не було внесено відомості щодо позивача до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.

За таких обставин позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, про відшкодування коштів за Договором банківського рахунку від 16.05.2016 НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк»; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд зазначає, що спір у даній справі виник на підставі цивільно-правової угоди, а саме у зв'язку з укладенням фізичною особою - ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» Договору банківського рахунку від 16.05.2016 НОМЕР_1, і в силу вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку із введенням ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (у випадку делегування їй виконавчою дирекцією Фонду повноважень) в указаному спорі покладено обов'язок щодо вчинення дій, які є предметом позовних вимог.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Разом з тим, суд зазначає, що звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач - фізична особа, який не є суб'єктом підприємницької діяльності, звернувся за захистом порушених прав, що виник із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 6-2309цс16.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

З огляду на викладене, враховуючи суб'єктний склад учасників спору (позивачем у даній справі є фізична особа) та предмет спору, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим відмовляє у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1.

При цьому, судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2756 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Таким чином, у випадку подання ОСОБА_1 клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 922/4063/16, судовий збір у розмірі 2756 грн. 00 коп. буде повернуто з Державного бюджету України позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

2. Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути позивачу.

Суддя І.М. Отрош