ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016р. Справа№ 914/2738/16

Суддя О.Запотічняк при секретарі О.Кравець розглянула справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СЄВ-ЄВРОДРАЙВ, м.Дніпро,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар, м.Городок,

про: стягнення 162 792,28 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю СЄВ-ЄВРОДРАЙВ звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар про: стягнення 162 792,28 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач за умовами договору від 19.02.2015р. №013-15 та рахунку №53008041/14 від 13.01.2016р. (з коригуванням від 11.05.2016р.) отримав від позивача товар на загальну суму 305 427,34 грн., однак оплатив його вартість тільки частково в сумі 164 427,34 грн. у звязку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 141 000,00 грн.

За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 18 213,43 грн. пені, 1 692,00 грн. інфляційних втрат та 1 886,85 грн. 3 % річних.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 27.10.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 08.11.2016року.

В судове засідання 08.11.2016р. зявився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості виконати вимоги ухвали суду та забезпечити явку уповноваженого представника.

Розгляд справи було відкладено на 22.11.2016р.

В судове засідання 22.11.2016р. зявилися представники сторін, надали пояснення по суті спору.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю СЄВ-ЄВРОДРАЙВ та Товариством з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар було укладено договір №013-15 від 19.02.2015р. за умовами якого позивач, як продавець зобовязався поставити, а відповідач, як покупець зобовязався прийняти та оплатити товар в кількості та за цінами відповідно до специфікацій та/або рахунків, які є невідємною частиною договору.

На виконання умов договору, та на підставі рахунку №53008041 від 13.01.2016р. позивач поставив а відповідач прийняв товар (устаткування) за накладною №363 від 13.05.2016р. на суму 305 427,34 грн. Даний товар відповідач повинен був оплатити впродовж 3 банківських днів з моменту постачання товару до 18.05.2016р.

Однак відповідач оплатив отриманий товар частково в сумі 164 427,34 грн. Решта коштів відповідачем не оплачена, а відтак за ним числиться заборгованість в сумі 141 000,00 грн.

За неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано 18 213,43 грн. пені, 1 692,00 грн. інфляційних втрат та 1 886,85 грн. 3 % річних.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив частково, зокрема просив суд відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення 18 213,43 грн. пені, 1692,00 грн. інфляційних втрат та 1 886,85 грн. 3% річних. Звернув увагу суду на те, що відповідно до п. 4.6. Договору, якщо умовами Специфікацій та/або рахунків термін оплати не визначений або передбачена повна або часткова оплата Товару по факту поставки, Покупець зобов'язаний оплатити повну вартість Товару не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дня поставки Товару. Дана умова застосовується також у разі, коли умовами Специфікацій та/або рахунків передбачена повна передоплата Товару, але на дату поставки Покупець не сплатив повну вартість Товару.

На думку представника відповідача період прострочення Відповідачем строку оплати повинен обчислюватись лише після спливу 10 банківських днів з моменту поставки товару, а не 3-х банківських днів.

Також представником позивача звернено увагу на те, що пунктом 9.1. Договору встановлено термін дії договору до 31.01.2016 року. Зважаючи на те, що поставка товару відбулась 13.05.2016 року, тобто після спливу терміну дії договору, дана поставка була позадоговірною.

В судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 06.12.2016р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

В судове засідання 06.12.2016р. зявилися представники сторін.

Представник позивача надав суду Додаткову угоду від 29.01.2016р. №1 до договору №013-15 від 19.02.2015р. згідно якої п. 9.1 договору викладено в новій редакції, зокрема встановлено що договір діє до 31.01.2017р.

Представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 70 % та відстрочення виконання рішення суду у справі до 31.03.2017р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

19 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю СЄВ-ЄВРОДРАЙВ (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар (покупець) було укладено договір №013-15 за умовами якого продавець зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в кількості, номенклатурі та за цінами відповідно до специфікацій та/або Рахунків, які є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 9.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє 31.01.2016р.

29.01.2016р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до договору №013-15 від 19.02.2015р. згідно якої п. 9.1 договору викладено в новій редакції, зокрема встановлено що договір діє до 31.01.2017р.

Відповідно до п. 2.2 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах DDP- обєкт покупця за адресою: Львівська область, Городоцький район, м.Городок, вул. Львівська,274А. Умови поставки визначаються відповідно до Інкотермс-2010. Сторони можуть погодити інші умови і місце поставки.

Датою поставки товару є дата підписання покупцем видаткової накладної на товар в місці поставки (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, ціна товару визначається в специфікаціях і/або рахунках, які підписуються обома сторонами і є невідємною частиною договору. Вартість товару, що постачається, вказується у накладних згідно із специфікацією та/або рахунком на дану поставку з урахуванням коригування відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями п. 4.3 договору, ціна товару встановлюється в гривнях і є еквівалентною сумі грошових коштів в євро, яка визначається шляхом перерахунку ціни в гривнях на євро за курсом продажу євро за гривні на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті підписання сторонами специфікації та або виставлення продавцем рахунку.

Відповідно до п. 4.4 договору, ціна товару в гривнях підлягає коригуванню в звязку із зміною курсу євро більш ніж на +/- 3% між курсом зазначеним у специфікаціях (рахунках) і курсом на день, що передує дню повідомлення продавцем покупцю про готовність відвантажити замовлений товар.

Умови оплати товару визначаються в Специфікаціях та /або рахунках. Якщо умовами специфікацій та/або рахунків термін оплати не визначений або передбачена повна або часткова оплата товару по факту поставки, покупець зобовязаний оплатити повну вартість товару не пізніше 10 банківських днів з дня поставки товару. Дана умова застосовується також у разі коли, умовами специфікацій та/або рахунків передбачена повна передоплата товару, але на дату поставки покупець не сплатив повну вартість товару(п.4.6 договору).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

У відповідності до умов договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок від 13.01.2016р. №53008041, згідно якого вартість товару який мав поставлятися позивачем відповідачу становила 223 738,74 грн.

В даному рахунку також визначено, що оплата за товар проводиться наступним чином: 50% попередня оплата та 50% протягом трьох банківських днів з моменту поставки.

Також в даному рахунку зафіксовано, що у звязку з тим, що товар імпортується , у випадку зміни курсу продажу євро на Міжбанківській валютній біржі більш ніж на 3% від курсу вказаного в рахунку, проводиться остаточний перерахунок всієї вартості товару по курсу на дату, що передує даті повідомлення продавцем покупця про готовність відвантажити замовлений товар.

Як зазначено в рахунку, курс продажу МБВБ на 12.01.2016р. становить 25,22 грн/євро.

11 травня 2016 року позивачем було проведено коригування рахунку-фактури №53008041 від 13.01.2016р. у звязку із зміною курсу євро, у звязку з чим вартість товару змінилась та становить 305 427,34 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було оплачено позивачу кошти в сумі 164 427,34 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 07.04.2016р. №3534 на суму 40 000,00 грн., від 15.04.2016р. №3721на суму 43035,00 грн., від 22.04.2016р. №3841 на суму 20 000,00 грн., від 29.04.2016р. №4120 на суму 50 729,38 грн., та від 23.08.16 №6115 на суму 10 662,96 грн. (а.с. 25-29).

Таким чином, відповідачем було виконано свої зобовязання щодо сплати попередньої плати та сплачено позивачу до моменту поставки кошти в сумі 153764,38 грн, тобто

На виконання умов договору на підставі рахунку №53008041 від 13.01.2016р. з врахуванням коригувань, позивач поставив а відповідач прийняв товар (устаткування) на суму 305 427,34 грн, що підтверджується накладною №363 від 13.05.2016р. (а.с.24)

Відповідач не заперечує факту отримання товару на суму 305 427,34 грн.

У відповідності до умов здійснення остаточного розрахунку за отриманий товар передбачених в рахунку №53008041, відповідач повинен був здійснити повний розрахунок за отриманий товар протягом трьох банківських днів з моменту поставки тобто до 18.05.2016р.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, після отримання товару, відповідачем було сплачено тільки кошти в сумі 10 662,96 грн. згідно платіжного доручення від 23.08.16 №6115.

Таким чином за відповідачем числиться заборгованість в сумі 141000,00 грн.

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач не заперечує існування в нього основного боргу в сумі 141 000,00 грн.

В той же час, представник відповідача у поданому відзиві стверджує, що відповідно до п.4.6. Договору, відповідач повинен був оплатити товар не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дня поставки Товару, а не протягом трьох банківських днів з моменту поставки, як стверджує позивач. Однак такі твердження є безпідставними та до уваги судом не беруться з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.6 договору передбачено, що якщо умовами специфікацій та/або рахунків термін оплати не визначений або передбачена повна або часткова оплата товару по факту поставки, покупець зобовязаний оплатити повну вартість товару не пізніше 10 банківських днів з дня поставки товару. Дана умова застосовується також у разі коли, умовами специфікацій та/або рахунків передбачена повна передоплата товару, але на дату поставки покупець не сплатив повну вартість товару(п.4.6 договору).

Тобто даним положенням договору передбачено дві підстави за наявності яких, покупець зобовязаний оплатити повну вартість товару не пізніше 10 банківських днів з дня поставки товару. Такими підставами зокрема є:

- якщо умовами специфікацій та/або рахунків термін оплати не визначений;

- якщо умовами специфікацій та/або рахунків передбачена повна або часткова оплата товару по факту поставки.

- якщо умовами специфікацій та/або рахунків передбачена повна передоплата товару, але на дату поставки покупець не сплатив повну вартість товару;

В той же час, як уже зазначалося судом, рахунком від 13.01.2016р. №53008041, визначено наступний порядок оплати:

- 50% попередня оплата;

- 50% протягом трьох банківських днів з моменту поставки.

Оскільки жодна із перелічених вище підстав в розумінні п. 4.6 договору відсутні, відповідач повинен здійснювати оплату в порядку передбаченому рахунком від 13.01.2016р. №53008041.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.3.1 договру, у разі порушення термінів оплати товару, покупець сплачує продавцю за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, яка діє в період прострочення.

За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 18 213,43 грн. пені за період з 19.05.2016р. по 21.10.2016р., 1 692,00 грн. інфляційних втрат за період з червня по вересень 2016р. та 1 886,85 грн. 3 % річних за період з 19.05.2016р. по 21.10.2016р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в сумі 162 792,28 грн. з яких: 141000,00 грн. основного боргу, 18 213,43грн. пені, 1692,00грн. інфляційних втрат, та 1886,85грн. 3% річних.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 70 % та відстрочення виконання рішення суду у справі до 31.03.2017р. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як передбачено п.3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 17.12.2013р., вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 № 9, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається виключно на те, що основним видом діяльності підприємства є виготовлення концентрованих соків з фруктів, сезон прийняття та перероблення яких розпочинається з червня та триває до кінця грудня, і у звязку із сезонним характером роботи підприємства, на даний час підприємство перебуває у важкому матеріальному становищі. Також представник зазначає, що в провадженні господарських судів перебувають інші судові справи повязані із стягненням з ТзОВ «Яблуневий дар» заборгованості.

Суд вважає, що в задоволенні клопотання відповідача про зменшення належних до сплати штрафних санкцій на 70 % та відстрочення виконання рішення суду у справі до 31.03.2017р. слід відмовити з огляду на наступне.

Аргументи відповідача на які він посилається як на підставу для зменшення розміру пені не є істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України. Відповідачем не доведено, що виникнення в нього заборгованості перед позивачем носить певний винятковий характер, що дає підставу зменшити розмір пені. Окрім того, суд звертає увагу на те, що основна заборгованість, яка є предметом даного спору, виникла ще в травні 2016р. і відповідачем не погашена.

Відповідачем не надано суду жодних первинних документів, які б підтверджували важке матеріальне становище, яке унеможливлює виконання рішення суду та сплату коштів які підлягають стягненню за даним рішенням.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч.1ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 2 441,88 грн.

Керуючись 526, 530, 612, 625 ЦК України 193 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49,80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар (81500,Львівська область, м.Городок, вул. Львівська,274А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЄВ ЄВРОДРАЙВ (49008,м.Дніпро, вул.Робоча,23-В, оф.409, ) 162 792,28 грн. та 2441,88 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повне рішення складено 12.12.2016р.

Суддя Запотічняк О.Д.