ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 грудня 2016 р. Справа № 902/1009/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (вул. Некрасова, буд. 35, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700)

про стягнення 30000 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 голова відділення;

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 24.11.2016р. звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» до Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби у Піщанському районі штраф в розмірі 15 000,00 грн. та пеню в розмірі 15 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. № 52-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» на Дочірнє підприємство «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» накладено штраф в розмірі 15 000,00 грн.. Не погоджуючись з даним рішенням Дочірнє підприємство «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» звернулось до Господарського суду Вінницької області з відповідним позовом. За результатами розгляду позовної заяви Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» судом прийнято рішення, яким в позові відмовлено. Таким чином, рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. № 51-рш є чинним та підлягає обовязковому виконанню. Водночас, у строки визначені законом відповідач не сплатив розмір штрафу в повному обсязі, і на момент звернення з позовом до суду розмір штрафу становить 15 000 грн.. Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції відповідачу нараховано пеню в розмірі 15 000 грн..

За вказаним позовом 25.11.2016р. судом порушено провадження у справі № 902/1009/16 з призначенням до розгляду на 14.12.2016р. та зобовязано сторони надати ряд документів необхідних для вирішення спору.

На визначену судом дату зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень щодо обставин викладених в позові та визначених судом документів не надав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, вказаною в позовній заяві, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців. Однак, згідно поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи, надіслана судом копія ухвали суду повернуто до суду з написом наступного змісту: «за зазначеною адресою не проживає».

Як передбачено приписами ст. 64 ГПК України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Так, у пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 зазначено, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника відповідача документально підтверджена не була, надані позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представник відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.04.2015 р. №28-рк було розпочато розгляд справи № 03-08/27-15 проти Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (надалі ДП «Піщанкаводоканал») у звязку з наявністю в його діях ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», - зловживання монопольним становищем на ринках послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних межах смт. Піщанка ( в межах території, на якій розташовані власні та експлуатовані мережі) шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів (фізичних осіб), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. №52-рш, прийнятим за наслідками розгляду справи № 03-08/27-15, було вирішено наступне:

1. Визнати, що ДП «Піщанкаводоканал» є субєктом природної монополії та у період з березня 2014 року по дату прийняття рішення у цій справі займало монопольне становище на ринках послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних межах смт. Піщинка ( в межах території, на якій розташовані власні та експлуатовані мережі) з часткою 100 відсотків.

2. Визнати, що дії ДП «Піщанкаводоканал» стосовно укладення з юридичними особами договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, який не відповідає умовам Типового договору, є порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринках послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів (фізичних осіб), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. За порушення, зазначене у п. 2 рішення, накласти на ДП «Піщанкаводоканал» штраф у розмірі 15 000.00 грн.

4. Зобовязати ДП «Піщанкаводоканал» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у п. 2 рішення, шляхом приведення договорів для надання послуг з водопостачання та водовідведення у відповідність до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, типового договору та інших чинних нормативних документів у сфері водопостачання та водовідведення, про що повідомити відділення у двомісячний строк з дня отримання даного рішення.

Копія рішення від 30.06.2015р. № 52-рш була направлена відповідачу із супровідним листом від 07.07.2015р. № 03-08/1510 і отримана відповідачем 13.07.2015р., що підтверджується відповідачем в позовній заяві № 59/с від 31.08.2015р. про визнання незаконним та скасування рішення від 30.06.2015р. № 52-рш.

Дане рішення відповідач оскаржив у встановленому Законом порядку до Господарського суду Вінницької області.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.10.2015р. у справі № 902/1207/15 в задоволенні позову ДП «Піщанкаводоканал» відмовлено.

Таким чином, рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. № 52-рш є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Строк сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015 р. № 52-рш, закінчився 14.09.2015р..

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу, субєкт господарювання зобовязаний надіслати до територіального відділення Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивачем додатково надсилалися вимога від 07.12.2015 р. № 03-36/2541 про сплату штрафу та пені. Вказану вимогу отримано відповідачем 09.12.2015 р., що підтверджується витягом з сайту УДППЗ «Укрпошта» про рух поштових відправлень.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не сплачено штраф накладений рішенням № 52-рш від 30.06.2015р..

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Виходячи з положень наведеної норми, позивачем з 01.10.2015р. розпочато нарахування пені за прострочення сплати штрафу згідно з рішенням № 52-рш від 30.06.2015р.

З урахуванням наведеного, позивачем нараховано пеню за період прострочення сплати штрафу за 420 днів розмір якої склав 94500,00 грн. Оскільки розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, позивачем заявлено до стягнення 15 000,00 грн. пені.

Розглянувши позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що одним із основних завдань Антимонопольного комітету України, є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішеннями органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двохмісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вказаних норм, позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двохмісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому рішення Відділення є обовязковим для виконання.

Таким чином, штраф мав бути сплачений у термін до 14.09.2015 р..

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач накладений на нього штраф не сплатив, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Тому позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 15 000,00 грн. пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, з огляду на доведеність обставин, які свідчать про наявність вказаних вище порушень законодавства про захист економічної конкуренції з боку відповідача, беручи до уваги встановлену Законом обов`язковість виконання рішень Антимонопольного комітету України та сплати пені за несвоєчасне виконання, зважаючи на те, що вказане рішення позивача від 30.06.2015р. №52-рш є чинним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 15 000,00 грн. та пені за несвоєчасну штрафу в розмірі 15 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у даній справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, cуд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити .

2.Стягнути з Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (вул. Некрасова, буд. 35, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700, ) згідно з рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015р. № 52-рш до Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби у Піщанському районі () р/р 0453 в банку ГУДКСУ у Вінницькій області МФО 802015, код бюджетної класифікації за доходами державного бюджету України 21081100, символ звітності 106, штраф у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Піщанкаводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (вул. Некрасова, буд. 35, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700, ) на користь Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, , на дохідний рахунок № 7979 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 15 грудня 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Некрасова, буд. 35, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700)