РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016Справа №910/19541/16

За позовомКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва"
ДоФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація
Простягнення 37 165,20 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Гавриленко А.Р. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 37 165,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 порушено провадження у справі № 910/19541/16, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Оболонську районну в місті Києві державу адміністрацію та призначено розгляд справи на 11.11.2016 року.

11.11.2016 року в судове засідання представник позивача не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про місце та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте 11.11.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи в дане судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку із неявкою учасників судового процесу та необхідністю витребування додаткових матеріалів по справі, суд відклав розгляд справи на 05.12.2016.

05.12.2016 представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду до матеріалів справи, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 05.12.2016 року не з'явились, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належний чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.12.2016 року на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація( далі - орендодавець, третя особа), Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - орендар, відповідач) та Комунальне підприємство "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві (далі - підприємство, балансоутримувач) уклали договір № 03004 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, пунктом 1.1 якого узгодили, що орендодавець на підставі протоколів постійної комісії Київради з питань власності № 139 від 15.01.2013р. та розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.01.2013 р. № 20 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_2, для розміщення суб'єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 та 2.4 договору, об'єктом оренди є: нежиле приміщення, загальною площею 80.00 кв.м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 31 липня 2012 р. становить 459800,00 грн.(чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот грн. 00 коп.), без ПДВ.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві згідно Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 95 від 25.02.2011 року.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 41 від 31.01.2015 майно, що передане до сфери управління останньої було закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», в тому числі майно, балансоутримувачем якого було Комунальне підприємство "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві.

Згідно з п. 3.1 договору, за користування об'єктом оренди орендар с сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22 вересня 2011 року № 34/6250, та на дату підписання договору, згідно розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, без ПДВ становить: 23,88 грн.(двадцять три грн. 88 коп.) за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 1 910,09 грн. (одну тисячу дев'ятсот десять грн. дев'ять коп.).

Умовами п. 3.3. договору передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних ціні тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірі та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою(п. 3.4 договору).

Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на рахунок підприємства.

Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі(п. 4.2 договору).

Умовами п. 9.1 договору визначено, що цей договір є укладеним з моменту підписання сторонами і діє з 01 лютого 2013 р. до 31 січня 2016 р.

На виконання умов договору № 03004 від 01.02.2013 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація передала відповідачу нежитлове приміщення, загальною площею 80,00 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2.

В свою чергу відповідач, орендну плату сплатив частково, у зв'язку із чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 31 268,86 грн.

Беручи вищезазначене до уваги, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з останнього 31 268,86 грн. - основного боргу, 3 945,91 грн. - пені, 1 909,34 грн. - інфляційних втрат та 41,08 грн. - 3 % річних.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди (ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.762 вказаного нормативно-правового акту за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у сумі 31 268,86 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 6.2 договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягуються у повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням.

Позивач за прострочення строків орендної плати, керуючись п. 6.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 3 945,91 грн.

Слід зазначити, що відповідно до розрахунку позивача, за прострочення відповідачем сплати оренди за червень 2015 позивач визначає період нарахування пені, починаючи з 21 липня 2015 по 31 січня 2016.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Оскільки період нарахування пені за червень 2015 перевищує строк, визначений ч. 6 ст. 232 ГПК України, а саме шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (20.07.2015), а також враховуючи те, що сторонами у договорі не змінений період часу, за який нараховується пеня, тому господарський суд обмежує нарахування пені за червень 2015 строком на шість місяців з 21.07.2015 по 21.01.2016.

Крім того, згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Беручи вищезазначене до уваги та з урахуванням умов договору, дат виникнення прострочення по сплаті орендної плати, господарський суд здійснив перерахунок пені, обмеживши її розмір подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 3 385,53 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних - 41,08 грн. та інфляційні втрати - 1 909,34 грн.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті орендної плати, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню повністю, а в частині стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково, в сумі 645,92 грн.

З огляду на приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(04210, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 22, ) 31 268,86(тридцять одну тисячу двісті шістдесят вісім грн. 86 коп.)грн. - основного боргу, 3 385,53 (три тисячі триста вісімдесят п'ять грн. 53 коп.)грн. - пені, 41,08(сорок одну грн. 08 коп.) грн. - 3 % річних, 645,92(шістсот сорок п'ять грн. 92 коп.) грн. - інфляційних втрат та 1 310,38(одну тисячу триста десять грн. 38 коп.) грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

12.12.2016 р.

Суддя Спичак О.М.