РІШЕННЯ

06 грудня 2016 року Справа № 913/1154/16

Провадження №18пд/913/1154/16

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача - Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про внесення змін до договору оренди землі

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2 за дов. від 29.01.2016;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про внесення змін до договору оренди землі від 20.11.2012 № 01214, а саме:

- п. 5 договору викласти в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 станом на 2016 рік становить 748438,60 грн.»;

- п. 9 договору викласти в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 29937,54 гривень на рік, що складає 4,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

- п. 11. договору викласти в наступній редакції:

« 11. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 2494,80 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

п. 11 договору доповнити пп. 11.1 наступного змісту:

« 11.1 Орендар, на підставі ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII, звільняється від орендної плати по даному договору за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року.».

Відповідач відзивом на позовну заяву від 02.11.2016 проти позову заперечує посилаючись на те, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не може застосовуватись до спірних відносин; пільги щодо звільнення від сплати орендної плати за землю комунальної власності, не можуть встановлюватись вказаним Законом, так як це суперечить Податковому кодексу України; спірним є питання території, про яку йдеться у вказаному Законі; позивач не подав документів, що підтверджують настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції.

Відповідач просив розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

20.11.2012 між сторонами за позовом був укладений договір оренди землі (зареєстрований 12.12.2012 за № 01214) згідно якому, відповідач (Сєвєродонецька міська рада) передав позивачу (підприємцю ОСОБА_1.) в оренду строком до 24.10.2037 земельну ділянку загальною площею 0,2665 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельна ділянка надана позивачу під міні-пекарню (пункти 1, 2, 8 договору).

Спірним пунктом 5 вказаного договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_2 становить 1055366,65 грн.

Спірним пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі:

з 25.10.2012 по 31.12.2012 - 31661 грн. на рік, що складає 3,00 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 33771,73 грн. на рік, що складає 3,2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 37993,20 грн. на рік, що складає 3,6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; з 01.01.2015 - 42214,67 грн. на рік, що складає 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Спірним пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: з 25.10.2012 по 31.12.2012 - 2638,42 грн.; з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 2814,31 грн.; з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 3166,10 грн.; з 01.01.2015 - 3517,89 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях від 06.12.2016 вказав, що розмір орендної плати за вищевказаним договором визначався виходячи з нормативної грошової оцінки землі, яка була затверджена рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

Разом з тим, постановою Сєверодонецького міського суду від 03.08.2012 по адміністративній справі № 2а/1227/3807/2012 (за позовом ТОВ «ЛІА ЛТД» до Сєвєродонецької міської ради), яке залишено в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014, визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

На думку позивача, так як рішення відповідача, яким затверджена нормативна грошова оцінка землі, визнано протиправним та скасовано судом і не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття (а на підставі цього рішення був визначений розмір орендної плати, який встановлено у додатковій угоді), вказаний у договорі оренди землі розмір орендної плати розраховано невірно та підлягає зміні.

Позивач вважає, що для встановлення правильного розміру орендної плати слід застосовувати попередню нормативну грошову оцінку землі, яка затверджена рішення Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.02.2016 № 10000-С, виданого управлінням Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьк Луганської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що орендується позивачем за договором оренди землі від 20.11.2012 (державна реєстрація 12.12.2012 № 01214) становить 748438,60 грн.

Відповідно, розмір річної орендної плати складає 29937,54 грн. (748438,60 (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 4 % (коефіцієнт, встановлений у договорі оренди землі)).

Відповідно, розмір щомісячної орендної плати складає 2494,80 грн. (29937,54 : 12).

Крім того, позивач зазначив, що ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції чинній до 07.06.2016) передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Вказана редакція ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) проіснувала до 07.06.2016.

Проведення антитерористичної операції розпочато 14.04.2014 і до теперішнього часу не завершено.

Позивач є суб'єктом господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Позивач вказав, що запровадження у законодавчому порядку даної податкової пільги (звільнення від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності) є істотною зміною обставин, що надає йому право на підставі ч. 1 ст. 652 ЦК України вимагати внесення змін у договір оренди земельної ділянки.

Позивач у позовній заяві вказав, що 12.09.2016 він звернувся до відповідача з пропозицією (офертою) щодо внесення змін до договору оренди землі та надав три примірника договору про внесення змін до договору оренди землі від 20.11.2012, в якій пропонував внести до договору наступні зміни:

- п. 5 договору викласти в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 станом на 2016 рік становить 748438,60 грн.»;

- п. 9 договору викласти в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 29937,54 гривень на рік, що складає 4,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

- п. 11. договору викласти в наступній редакції:

« 11. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 2494,80 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

п. 11 договору доповнити пп. 11.1 наступного змісту:

« 11.1 Орендар, на підставі ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII, звільняється від орендної плати по даному договору за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року.».

Відповідач листом від 03.10.2016 № 3511 проти внесення змін до договору оренди землі відмовився.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги про внесення змін до договору оренди землі від 20.11.2002 № 01214, а саме:

- п. 5 договору викласти в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 станом на 2016 рік становить 748438,60 грн.»;

- п. 9 договору викласти в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 29937,54 гривень на рік, що складає 4,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

- п. 11. договору викласти в наступній редакції:

« 11. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 2494,80 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

п. 11 договору доповнити пп. 11.1 наступного змісту:

« 11.1 Орендар, на підставі ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII, звільняється від орендної плати по даному договору за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року.».

Відповідач відзивом на позовну заяву від 02.11.2016 проти позову заперечує посилаючись на те, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» прийнятий не на підставі та не на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи; що ані Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ані іншими законодавчими актами України до Податкового кодексу України не були внесені зміни щодо звільнення суб'єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном; що зміни та доповнення до законів України про оподаткування стосовно надання пільг вносяться не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року; що в даному випадку спірним є питання території; що позивач всупереч вимог діючого законодавства не надав документ, що підтверджує настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

На час укладання договору оренди землі від 20.11.2012 (державна реєстрація 12.12.2012 № 01214) діяла нормативна оцінка земель, яка затверджена рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

Саме нормативна оцінка земель, яка затверджена рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 була підставою для встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_2 та розміру орендної плати, які встановлені сторонами у пунктах 5, 9, 11 договору оренди землі від 20.11.2012 (державна реєстрація 12.12.2012 № 01214).

Пунктом 4 рішення Сєвєродонецької міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк…» від 29.03.2011 № 431 визнано таким, що втратило чинність з 01.07.2011, рішення Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212 «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача».

Постановою Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 по адміністративній справі № 1227/3807/2012 (за позовом ТОВ «ЛІА ЛТД» до Сєвєродонецької міської ради) визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 постанова суду 1-ї інстанції була скасована, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014 постанову суду апеляційної інстанції від 11.10.2012 скасовано, залишено в силі постанову суду 1-ї інстанції від 03.08.2012.

Таким чином, 01.04.2014 набрав чинності судовий акт, згідно з яким, рішення відповідача від 29.03.2011 № 431 (на підставі якого розраховано розмір орендної плати за спірним договором) скасовано як протиправне.

Статтею 20 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Враховуючи, що рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431, яким затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецьк, скасовано судом, діє попереднє рішення Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212, яким затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецьк.

Судом встановлено, що управлінням Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області позивачу було надано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (яка орендується позивачем за договором оренди землі від 20.11.2012 державна реєстрація 12.12.2012 № 01214) від 11.02.2016 № 1001-с, який надано на підставі нормативної грошової оцінки земель, затвердженої рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212.

Відповідно до вказаного Витягу грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки становить 748438,60 грн.

Первісно у договорі оренди землі нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки була встановлена у розмірі 1055366,65 грн.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору (пп. 2.19 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Пунктом 12 договору сторони передбачили, що розмір орендної плати може бути переглянутий при зміні нормативної грошової оцінки, коефіцієнтів орендної плати, а також у інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи те, що нормативна грошова оцінка земель була змінена (в результаті скасування судом відповідного рішення Сєвєродонецької міської ради та діє попередня нормативна грошова оцінка земель), позовні вимоги про внесення змін у договір оренди землі від 20.11.2012 (державна реєстрація 12.12.2012 № 01214), а саме в пункти 5, 9 та 11, є законними та обґрунтованими, і тому, підлягають задоволенню.

Вимоги про доповнення договору пп. 11.1. наступного змісту:

« 11.1 Орендар, на підставі ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, звільняється від орендної плати по даному договору за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року.», не підлягають задоволенню за таких підстав:

Статтею 6 Закону № 1669-VII, який набрав чинності 15.10.2014, в редакції чинній до 08.06.2016 передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указами Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року, «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014 (ч. 1 ст. 1 Закону).

Таким чином, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року.

Згідно з п. 2 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015, розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 визнане нечинним.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (надалі - Перелік).

Земельна ділянка, якою позивач користується на підставі договору оренди від 20.11.2012, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; місто Сєвєродонецьк включено до вказаного Переліку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на позивача поширюється дія Закону № 1669-VII.

Суд зазначає, що Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України. Приписи ст. 6 Закону № 1669-VII є нормами прямої дії.

Внесення змін до договорів оренди землі зазначеним Законом не передбачено, оскільки орендарів звільнено від сплати орендної плати за користування орендованими земельними ділянками державної та комунальної власності в силу його прямих приписів.

Частинами 1 та 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено:

«Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).».

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Підпунктами 288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

В п. 9 договору сторони визначили розмір орендної плати на рік, а в п. 11 - щомісячно.

Пунктом 12 договору сторони передбачили, що розмір орендної плати може бути переглянутий при зміні нормативної грошової оцінки, коефіцієнтів орендної плати, а також у інших випадках, передбачених законом.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Суд зауважує, що положеннями Закону № 1669-VII не змінюється і не визначається розмір орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності; приписи ст. 6 Закону № 1669-VII звільняють суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-825цс16, оскільки в зазначеній постанові не міститься правової позиції щодо можливості внесення змін до виконаного договору оренди землі на минулий період.

Відносно посилань позивача на приписи ст. 652 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено:

« 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.».

Таким чином, у разі не досягнення згоди … договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони лише за наявності одночасного існування вищевказаних чотирьох умов.

Сторони за договором та позовом не досягли відповідної згоди, тому, для зміни договору у судовому порядку позивач повинен обґрунтувати та довести наявність усіх чотирьох умов, встановлених законом.

З урахуванням того, що в силу приписів ст. 6 Закону № 1669-VII позивача звільнено від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою (в період дії відповідної норми) за договором оренди від 20.11.2002 № 434, така необхідна умова для зміни умов договору, як те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, в даному випадку відсутня, оскільки орендар в силу приписів наведеного Закону звільнений від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а отже внесення змін до договору оренди землі не може вплинути на його матеріальний стан.

За таких обставин, законні підстави для доповнення договору оренди землі від 20.11.2012 підпунктом 11.1. відсутні.

Відносно доводів відповідача про те, що позивачем в порушення приписів ст. 10 Закону № 1669-VII не надано документ, що підтверджує настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Сертифікат Торгово-промислової палати України, передбачений ст. 10 вказаного Закону, є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань та не впливає на передбачене Законом № 1669-VII звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Тому, вказані доводи відповідача до уваги судом не приймаються в зв'язку з їх необґрунтованістю.

За таких обставин, у задоволенні вимог про доповнення договору оренди землі підпунктом 11.1. слід відмовити за їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 1033,50 грн. (пропорційно кількості задоволених немайнових вимог; було заявлено вимоги про внесення змін у чотири пункти договору; задоволено вимоги про внесення змін у три пункти) підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 20.11.2012 (державна реєстрація від 12.12.2012 № 01214), який укладено між Сєвєродонецькою міською радою (м. Сєвєродонецьк Луганської області) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (м. Сєвєродонецьк Луганської області), а саме:

- п. 5 договору викласти в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 станом на 2016 рік становить 748438,60 грн.»;

- п. 9 договору викласти в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 29937,54 гривень на рік, що складає 4,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

- п. 11. договору викласти в наступній редакції:

« 11. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 2494,80 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Дружби Народів, 32, ідентифікаційний код 26204220, на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на судовий збір в сумі 1033,50 грн., наказ видати.

06 грудня 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 12 грудня 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко