ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р.Справа № 923/682/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача - І.Ю. Кайло, Н.В. Коваленко

від відповідача 1 - А.С. Калусовський

від відповідача 2 - А.В. Абрамова

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Star Energo a.s., Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Південь Енерго»

на рішення господарського суду Херсонської області від 14.09.2016 року

у справі № 923/682/16

за позовом STAR EU a.s.

до відповідачів:

1.Star Energo a.s.

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Південь Енерго»

про розірвання договору та скасування рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року STAR EU a.s. звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Star Energo a.s., Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Південь Енерго» про:

-розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» від 12.02.2013р., укладеного між STAR EU a.s. та Star Energo a.s.;

-скасування рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Star Energo a.s. обов'язку по сплаті частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», що є істотним порушенням умов договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. Розірвання цього договору тягне за собою відповідні зміни до статутного капіталу ТОВ «Стар Південь Енерго», а відтак рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформлене протоколом від 12.02.2013р. №13 підлягає скасуванню.

Ухвалою суду першої інстанції від 02.07.2016р. справу призначено до розгляду на 08.09.2016р. із зупиненням провадження у справі, у зв'язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

Відповідачі у відзивах на позов зазначили про його необґрунтованість та просили відмовити в його задоволенні.

Ухвалою місцевого господарського суду від 08.09.2016р. поновлено провадження у справі.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.09.2016р. (суддя Нікітенко С.В.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 21.09.2016р., позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, відповідачі звернулись з двома окремими апеляційними скаргами, в яких просили його скасувати, у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 06.10.2016р. апеляційні скарги прийняті до провадження із призначенням до розгляду.

У відзивах на апеляційні скарги, позивач послався на безпідставність доводів скаржників, просив рішення суду залишити без змін.

По справі оголошувалась перерва до 05.12.2016р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

12.02.2013 року між STAR EU a.s. (продавець) та Star Energo a.s. (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки, предметом якого є продаж компанією STAR EU a.s. своєї частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Стар Південь Енерго» компанії Star Energo a.s.

Відповідно до п. 1.2. договору частка означає частку продавця в статутному капіталі товариства вартістю 843797,06 грн., що складає 70 % статутного капіталу товариства.

За приписами п.п. 2.1., 2.5. договору продавець взяв на себе зобов'язання передати покупцю в частині проданої частки свої права та обов'язки як учасника товариства, а покупець зобов'язався придбати частку та сплатити її вартість в порядку та на умовах, визначених договором. Покупець набуває право власності на частку та усі права і обов'язки учасника товариства в частині придбаної частки з моменту державної реєстрації нової редакції статуту товариства, а продавець, відповідно, втрачає права та обов'язки, що були обумовлені правом власності на частку.

У пунктах 3.1., 3.2. договору сторони встановили, що ціна продажу частки складає суму в Євро, еквівалентну сумі в розмірі 843797,06 грн. за офіційним обмінним курсом Національного Банку Україну на день оплати. Сплата ціни частки здійснюється покупцем в Євро.

За змістом п. 3.3. договору покупець перераховує ціну частки на банківський рахунок, наданий продавцем, протягом 12 місяців з моменту державної реєстрації нової редакції статуту товариства, якщо сторони не домовляться про інше.

У пунктах 4.1., 4.2. договору сторони зобов'язались здійснити всі необхідні або належні корпоративні дії, здійснення яких вимагається за законодавством України для продажу частки. Покупець зобов'язався сплатити ціну частки згідно з положеннями цього договору.

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України. Сторона, яка порушила зобов'язання за цим договором, зобов'язана відшкодувати іншій стороні збитки, що будуть заподіяні невиконанням або неналежним виконанням умов цього договору.

В силу п.п. 8.1., 8.2., 8.3. договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань за договором. Зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін. Всі зміни та доповнення до цього договору є його невід'ємною частиною і повинні бути вчиненні в письмовій формі. З моменту укладення цього договору втрачають силу всі попередні правочини, листування та інші домовленості між сторонами, як усні, так і письмові, що мали місце до його укладення і мають відношення до предмета договору.

Договір підписаний представниками сторін (а.с. 82-84 т.1).

12.02.2013р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «Стар Південь Енерго», які оформлені протоколом від 12.02.2013р. №13. Місце проведення - м. Київ. На загальних зборів присутні були: STAR EU a.s., Soliffen a.s. (АТ «Соліффен а.т.»), ОСОБА_5, які разом володіють 100% часток статутного капіталу товариства. Запрошені: Star Energo a.s., ОСОБА_6.

З наступним порядком денним:

1.Обрання голови і секретаря загальних зборів загальних зборів.

2.Продаж STAR EU a.s. своєї частки в статутному капіталі товариства на користь Star Energo a.s.

3.Продаж Soliffen a.s. (АТ «Соліффен а.т.») своєї частки в статутному капіталі товариства на користь Star Energo a.s.

4.Продаж ОСОБА_5 частини своєї частки в статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_6.

5.Прийняття нових учасників та затвердження часток учасників.

6.Зміна складу колегіального виконавчого органу товариства, а також обрання членів виконавчого органу товариства.

7.Внесення змін до Статуту товариства шляхом викладення його у новій редакції.

За результатами зборів прийняті наступні рішення:

1.Обрати ОСОБА_8 головою загальних зборів та ОСОБА_5 секретарем загальних зборів.

2.Погодити продаж на користь на користь Star Energo a.s. належної STAR EU a.s. частки в статутному капіталі товариства вартістю 843797,06 грн., що складає 70% статутного капіталу товариства за номінальною вартістю.

3.Погодити продаж на користь Star Energo a.s. належної Soliffen a.s. (АТ «Соліффен а.т.») частки в статутному капіталі товариства вартістю 241084,87 грн., що складає 20% статутного капіталу товариства за номінальною вартістю.

4.Погодити продаж на користь ОСОБА_6 частини належної ОСОБА_5 частки в статутному капіталі товариства вартістю 60271,20 грн., що складає 5% статутного капіталу товариства.

5.Прийняти Star Energo a.s. до складу учасників товариства та визнати за ним частку в статутному капіталі товариства вартістю 1084881,93 грн., що складає 90% статутного капіталу товариства.

6.Змінити склад виконавчого органу товариства - дирекції та затвердити наступний склад Дирекції: Генеральний директор, Фінансовий директор, Комерційний директор, та Виконавчий директор. Призначити на посаду Виконавчого директора Товариства пана ОСОБА_6. В решті частини персональний склад Дирекції залишається незмінним.

7.Внести зміни до Статуту товариства шляхом викладення Статуту в новій редакції, затвердити нову редакцію Статуту товариства та доручити ОСОБА_7, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, здійснення державної реєстрації нової редакції Статуту товариства.

Загальні збори розглянули усі питання порядку денного та прийняли рішення з кожного питання (а.с. 126-135 т.1).

22.02.2013р. державним реєстратором за №7014007 зареєстровано нову редакцію статуту ТОВ «Стар Південь Енерго», у якому закріплено відповідні зміни складу учасників товариства, а саме Star Energo a.s. увійшло до складу учасників товариства.

За твердженням позивача, він свої зобов'язання як продавця за договором договору купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. виконав у повному обсязі та належним чином, вийшов зі складу учасників ТОВ «Стар Південь Енерго». В свою чергу, Star Energo a.s. набуло право власності на корпоративні права за договором, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Стар Південь Енерго» №13 від 12.02.2013р., відповідно до якого позивач вийшов зі складу учасників товариства, а Star Energo a.s. увійшов до складу учасників товариства. Державним реєстратором 22.02.2013р. за №7014007 зареєстровано нову редакцію статуту ТОВ «Стар Південь Енерго», у якому закріплено відповідні зміни складу учасників товариства. Star Energo a.s. в порушення умов договору, станом на день звернення з даним позовом до суду, не виконав свої зобов'язання в частині оплати вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», в порядку та строки, передбачені пунктом 3.3. договору, що підтверджується відповідним офіційним документом, виданим обслуговуючим банком STAR EU a.s. Таким чином, на думку позивача, договір купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. підлягає розірванню у судовому порядку з підстав визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки покупець істотно порушив умови договору. Крім того, позивач також зазначає, що розірвання договору вимагає скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ «Стар Південь Енерго», оформлене протоколом №13 від 12.02.2013р., оскільки без рішення учасників ТОВ «Стар Південь Енерго» про відчуження часток, та, як наслідок, зміни у складі учасників, що тягне внесення змін до статуту товариства, відчуження часток у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» не має юридичного підґрунтя.

Star Energo a.s. зазначило про необґрунтованість заявленої вимоги з огляду на те, що несплата за договором купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. виникла виключно внаслідок прострочення позивача в наданні банківських реквізитів і жодним чином не пов'язана з волею покупця.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив з того, що Star Energo a.s. не виконало своїх договірних зобов'язань за договором купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. щодо сплати частки у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», що свідчить про істотне порушення Star Energo a.s. умов договору і є підставою для його розірвання з підстав передбачених ч. 2 ст. 651 ЦК України. Оскільки судом задоволена вимога про розірвання договору купівлі-продажу частки, то правомірною є вимога про скасування рішення загальних зборів учасників про відчуження частки, оскільки без рішення учасників ТОВ «Стар Південь Енерго» про відчуження часток, та, як наслідок, зміни у складі учасників, що тягне внесення змін до статуту товариства, відчуження часток у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» не має юридичного підґрунтя. За висновком суду першої інстанції, виникнення корпоративних прав у Star Energo a.s., у зв'язку із придбанням часток у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» пов'язується з двома юридичними фактами в їх сукупності - рішенням учасників про відчуження часток і внесення змін до статуту, оформлених протоколом №13 від 12.02.2013р. та договором про купівлю-продаж частки, тому відновлення корпоративних прав позивача внаслідок розірвання договору купівлі-продажу потребує скасування рішення учасників про відчуження часток і внесення відповідних змін до статуту товариства.

Звертаючись з апеляційною скаргою, Star Energo a.s. зазначило, що пунктом 3.3. договору визначено первісний обов'язок продавця надати банківські реквізити для оплати, а також обов'язок покупця здійснити оплату за цими реквізитами. Враховуючи відсутність будь-яких інших реквізитів продавця для оплати в договорі, беззаперечним є факт неможливості здійснення оплати без надання продавцем своїх реквізитів. Незважаючи на це, покупцем все ж таки здійснено оплату на користь позивача за реквізитами, які були надані засновниками відповідача 1. Оплата здійснена 10.05.2016р. у розмірі 29346,10 Євро, що на день сплати еквівалентно 843797,06 грн. - вартості придбаної за договором частки, про що свідчить довідка Чехословацького комерційного банку (а.с. 215 т.1). На думку Star Energo a.s., позивачем не наведено жодного обґрунтування та не надано жодного належного доказу щодо завдання позивачу шкоди, внаслідок порушення відповідачем 1 умов договору купівлі-продажу частки та відповідно позбавлення значною мірою позивача того, на що він розраховував при укладенні спірного договору.

ТОВ «Стар Південь Енерго» в своїй апеляційній скарзі зазначило, що в даному випадку має місце прострочення кредитора, що унеможливлює кваліфікування дій Star Energo a.s., як істотне порушення зобов'язань за спірним договором. За твердженням ТОВ «Стар Південь Енерго», підстави для скасування рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13, як похідної вимоги від первісної позовної вимоги про розірвання договору купівлі-продажу частки відсутні, оскільки чинним законодавством України, зокрема ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України не передбачено такого способу захисту прав і законних інтересів позивача.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» від 12.02.2013р., укладеного між STAR EU a.s. та Star Energo a.s., судова колегія зазначає слідуюче.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Зобов'язання в свою чергу, згідно з вимогами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 626, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України господарські зобов'язання, що виникли на основі договору, існують впродовж його строку.

Пунктами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на невиконання Star Energo a.s. своїх договірних зобов'язань в частині оплати вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», що на думку позивача, є істотним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, у зв'язку з чим підстави для прийняття Star Energo a.s. корпоративних прав відпали, а тому такі права підлягають поверненню, що є можливим тільки шляхом скасування (відміни) рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, строк виконання зобов'язання з оплати частки (до 22.02.2014р.) станом на час вирішення спору судом першої інстанції був таким, що настав, та мало місце прострочення зобов'язання з боку покупця.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Колегією суддів не приймається до уваги посилання Star Energo a.s. на необґрунтованість заявленої позовної вимоги з огляду на те, що несплата за договором виникла виключно внаслідок прострочення позивача в наданні банківських реквізитів і жодним чином не пов'язана з волею Star Energo a.s. з огляду на таке.

За умовами п. 3.3. договору купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. продавець зобов'язався надати покупцю банківський рахунок, на який останній повинен протягом 12 місяців з моменту державної реєстрації нової редакції статуту товариства перерахувати кошти за частку у ТОВ «Стар Південь Енерго», що складає 70 % статутного капіталу товариства.

Тобто, означений пункт договору передбачає лише надання продавцем банківського рахунку, у той час, як застереження, що момент виникнення зобов'язання по проведенню розрахунків за договором ставиться в залежність від надання продавцем цього банківського рахунку (відкладальної умови), ані у зазначеному пункті, ані по тексту договору не міститься.

Ненадання продавцем банківських реквізитів не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора відповідно до ст. 613 ЦК України.

Отже, надання або ненадання покупцю банківського рахунку продавця не звільняє першого від обов'язку по оплаті вартості належних позивачу корпоративних прав протягом 12 місяців з моменту державної реєстрації нової редакції статуту товариства.

Крім того, на протязі строку, встановленого для здійснення оплати покупцем вартості частки у статутному капіталі (з 22.02.2013р. по 22.02.2014р.) Star Energo a.s. жодного разу не зверталось до STAR EU a.s. щодо надання банківських реквізитів.

Так, тільки 25.04.2016р. у відповідь на лист позивача про односторонню відмову від договору, відповідач 1 направив позивачу лист, в якому вказав на відсутність правових підстав для односторонньої відмови від договору та просив надати реквізити для оплати і наполягав на готовності відповідача 1 виконати своє зобов'язання в повному обсязі. У відповіді на лист, позивач направив відповідачу 1 лист від 04.05.2016р., яким повідомив про вчинення юридичних дій, направлених на розірвання договору.

В подальшому, Star Energo a.s. звернулось до спільного партнера - ТОВ «Стар Південь Енерго» щодо повідомлення банківських реквізитів позивача (а.с. 210-211 т.1).та лише 10.05.2016р. здійснило оплату за договором в сумі 29346,10 Євро, що на момент оплати становило 843797,06 грн., що підтверджується банківською випискою за транзакцією №177278544. Оплата була здійснена на рахунок STAR EU a.s. (ІBAN: SK04) - а.с. 214-215 т.1. Між тим, 17.05.2016р. позивач повернув відповідачу 1 вказаний платіж як помилковий (а.с. 212-213 т.1).

Більш того, як вбачається з матеріалів справи Star Energo a.s. було обізнано про банківські реквізити STAR EU a.s. ще у 2013 році, про що свідчить виписка філії іноземного банку «UniCredit Bank Сzech Republic and Slovakia» від 01.06.2016р. щодо підтвердження про виконання платежів, згідно якої на рахунку STAR EU a.s., розташованого за адресою: 81104, м. Братислава, вул. Влчкова, 51, ІН: 36703575, №/111 (ІBAN: SK04) проведено, зокрема, платіж від 28.05.2013р. на суму 475,57 євро (сплата частки) одержувач: Star Energo a.s. (номер рахунку: /7500 (ІBAN: SK65) - а.с. 110-111 т.1

З урахуванням того, що покупець був обізнаний про банківські реквізити продавця та з огляду на те, що в договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі визначений за домовленістю сторін строк виконання зобов'язання щодо оплати за договором - 12 місяців з моменту державної реєстрації нової редакції статуту товариства, тобто до 22.02.2014р., судова колегія дійшла висновку, що ця умова договору є істотною та порушена покупцем, що в свою чергу є істотним порушенням прав продавця.

Так, при відчуженні частки у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», позивач розраховував на отримання вартості цієї частки (яка є номінальною) у встановлений договором строк, при цьому втратив право власності на частку у статутному капіталі з моменту державної реєстрації нової редакції статуту «Стар Південь Енерго» (з 22.02.2013р.), а отже втратив корпоративні права як учасника товариства без будь-якої компенсації покупцем збитків, завданих неможливістю реалізовувати права учасників ТОВ «Стар Південь Енерго» після проведення державної реєстрації нової редакції статуту товариства з новим складом учасників товариства, визначені ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», у тому числі права брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати дивіденди (п. б ч. 1 ст. 10 Закону).

Здійснення Star Energo a.s. 10.05.2016 року (тобто, більше ніж через 2 роки) оплати за договором в сумі 29346,10 Євро (що на момент оплати становило 843797,06 грн.), про що свідчить банківська виписка за транзакцією №177278544 не є належним виконанням умов п. 3.3. спірного договору. Крім того, 17.05.2016 року позивач повернув відповідачу 1 вказаний платіж як помилковий (а.с. 212-215 т.1).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання Star Energo a.s. своїх договірних зобов'язань щодо оплати вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» свідчить про істотне порушення Star Energo a.s. умов договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» від 12.02.2013р. і є підставою для його розірвання з підстав передбачених ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Стосовно позовної вимоги про скасування рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає позовну вимогу про скасування рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13 похідною від позовної вимоги про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» від 12.02.2013р., укладеного між STAR EU a.s. та Star Energo a.s. В обґрунтування позовної вимоги про скасування рішення загальних зборів позивач зазначив, що частки у статутному капіталі товариств при відчуженні за договорами купівлі-продажу є у розумінні приписів ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, з особливим правовим режимом, оскільки з набуттям права власності на них особа набуває корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю, а з припиненням права власності на частки - втрачає корпоративні права. Відповідно до ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. З огляду на те, що договір купівлі-продажу частки від 12.02.2013р. був укладений під умовою проведення покупцем повного розрахунку за частку до 22.02.2014р., то такий договір містить ознаки договору продажу товару в кредит, оскільки предметом договору є частка в статутному капіталі, що виступають товаром, тобто предметом купівлі-продажу. Таким чином, продавець вправі порушити питання про повернення неоплаченого покупцем товару - частки у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» у зв'язку із простроченням його оплати. Згідно з ч. 2 ст. 334 ЦК України передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна; до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товаророзпорядчого документа на майно. Статтею 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Корпоративні права не могли бути передані відповідачу-1 та не можуть бути повернуті позивачу способом, передбаченим ч.2 ст. 334 ЦК України, як звичайне майно, позаяк за своєю правовою природою є особливим видом майна - сукупністю майнових і немайнових прав, а частка у статутному капіталі визначає обсяг, в якому корпоративні права особи можуть бути реалізовані. Існуюче законодавство не містить обмежень та/або застережень щодо неможливості відновлення у складі учасників товариства осіб у зв'язку із тим, що підстава вибуття зі складу учасників припинила існування, в даному випадку у зв'язку із розірванням договору купівлі-продажу частку.

За приписами ст. 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів судом визначений ст. 16 Цивільного кодексу України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею ст. 20 Господарського кодексу України, передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Пунктом 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» встановлено, що судам при вирішенні корпоративних спорів необхідно звернути увагу на неможливість застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, не передбачених чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК та статтею 20 ГК, та не випливають із положень законодавства. У зв'язку з цим не підлягають задоволенню позови про визнання рішень загальних зборів правомочними, як такі, що не відповідають можливим способам захисту прав та інтересів. Рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше. Не підлягають задоволенню також вимоги про визнання: загальних зборів учасників (акціонерів) товариства такими, що відбулися; реорганізації такою, що відбулася; рішень загальних зборів дійсними; рішень загальних зборів такими, що підлягають виконанню. Звернути увагу судів на те, що чинне законодавство не передбачає також можливості подання до господарського суду позову з вимогою щодо зміни судом місця проведення загальних зборів господарського товариства. Господарський суд встановивши, що предмет позову не відповідає встановленим законом способам захисту прав, повинен відмовити в позові, а не припинити провадження у справі у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Отже, положення ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України не містять вичерпного переліку способів захисту прав та інтересів, натомість, зазначається про можливість захисту порушених прав іншими способами, встановленими законом або договором.

Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін.

Оскільки, положення Конституції та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частка у статутному капіталі товариства у розумінні ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України є майном з особливим правовим режимом, оскільки з набуттям права власності на неї особа набуває корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю, а з припиненням права власності на частку - втрачає корпоративні права.

Відчуження частини корпоративних прав означає одночасний перехід до набувача всіх прав та обов'язків, які становлять зміст корпоративних прав.

Позивач втратив право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі стосовно Star Energo a.s., як учасника товариства, а отже - втратив корпоративні права як учасник товариства. Повернення корпоративних прав позивачеві можливе лише шляхом припинення корпоративних правовідносин Star Energo a.s., як учасника ТОВ «Стар Південь Енерго» та застосування механізму поновлення у цих корпоративних правовідносинах STAR EU a.s.

Частиною 5 ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»

Тобто, законодавством встановлено правовий механізм скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи та визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Крім того, в абзацах 2-4 п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», які є логічним продовженням першого абзацу вказаного пункту та роз'яснюють його суть, зазначено, що «У зв'язку з цим не підлягають задоволенню позови про визнання рішень загальних зборів правомочними, як такі, що не відповідають можливим способам захисту прав та інтересів. Рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше. Не підлягають задоволенню також вимоги про визнання: загальних зборів учасників (акціонерів) товариства такими, що відбулися; реорганізації такою, що відбулася; рішень загальних зборів дійсними; рішень загальних зборів такими, що підлягають виконанню. Звернути увагу судів на те, що чинне законодавство не передбачає також можливості подання до господарського суду позову з вимогою щодо зміни судом місця проведення загальних зборів господарського товариства».

Таким чином, п. 10 означеної постанови пленуму Верховного Суду України не містить висновків про неможливість захисту порушених прав шляхом подання до суду позову про скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи.

З огляду на наведене, застосування такого способу захисту порушеного права як скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи узгоджується з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 вказаної постанови пленуму Верховного Суду України.

Отже, після розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго» від 12.02.2013р., укладеного між STAR EU a.s. та Star Energo a.s., наявні підстави для захисту права позивача у заявлений спосіб шляхом скасування рішення загальних зборів ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом від 12.02.2013р. №13 в частині вирішення питання, яке стосується саме корпоративних прав позивача, у даному випадку це пункт 2 спірного рішення загальних зборів учасників товариства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 24.11.2015р. у справі №916/4694/14, від 22.06.2016р. у справі №910/27234/14.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, із викладенням його резолютивної частини в іншій редакції, а апеляційні скарги відповідачів частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за апеляційний перегляд відшкодовується скаржникам за рахунок позивача у розмірі пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що у даному випадку складає по 217 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Star Energo a.s., Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Південь Енерго» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 14.09.2016 року у справі № 923/682/16 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стар Південь Енерго», укладений 12.02.2013 року між STAR EU a.s. та Star Energo a.s.

Пункт 2 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Стар Південь Енерго», оформленого протоколом №13 від 12.02.2013 року, скасувати.

Стягнути з Star Energo a.s. на користь STAR EU a.s. судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1575 грн. за позовом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

Стягнути з STAR EU a.s. на користь Star Energo a.s. 217 грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційний перегляд.

Стягнути з STAR EU a.s. на користь ТОВ «Стар Південь Енерго» 217 грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційний перегляд.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 07.12.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран