ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.2016 р. Справа№ 914/164/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінська О.З., при секретарі судового засідання Папроцька Б.С., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

скаргу: Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс, м. Старий Самбір, Львівська обл.,( вх. №4578/16 від 26.09.2016 року)
про: та за скаргу: про:про визнання дій начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08,2016 року протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16, скасування постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16 та про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області передати виконавче провадження №51461951 Старосамбірському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс", м. Старий Самбір,(вх. №4586/16 від 26.09.2016 року) про визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї 08.09.2016 р. ВП №50871238, щодо вилучення коштів в сумі 2850,00 грн., дій щодо зобовязання перерахування грошових коштів з каси підприємства, скасування постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї 08.09.2016 р. ВП №50871238, акту про опис й арешт майна від 07.09.2016 року, акту державного виконавця від 07.09.2016 року, у тій частині, що стосується виконання рішення господарського суду Львівської області у справі №914/164/16.
у справі№914/164/16
За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЛ Вуд Юкрейн", м. Львів,
до відповідача:Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс", м. Старий Самбір, Старосамбірський район, Львівська область
про: стягнення 32 060, 80 грн.
За участю представників сторін:

скаржника (відповідача, боржника): ОСОБА_2 дов. б/н від 25.02.2016 р.

від органу ДВС: не зявився,

стягувача (позивача): не зявився.

Представнику скаржника розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось.

На розгляд господарського суду Львівської області поступила від Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс скарга (вх. № 4586/16 від 26.09.2016 р.), в якій просить: визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови 08.09.2016 р. про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі № 914/164/16; визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо вилучення коштів в сумі 2850,00 грн. з каси Старосамбірського ДЛГП Галсільліс протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі № 914/164/16; визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складення акта державного виконавця про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП Галсільліс ОСОБА_3 усі кошти які надходять в касу перераховувати на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі №914/164/16; скасувати постанову від 08.09.2016 р. про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі №914/164/16; скасувати акт про опис й арешт майна від 07.09.2016 р. у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі №914/164/16; скасувати акт державного виконавця від 07.09.2016 р. про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП Галсільліч ОСОБА_3 усі кошти які надходять в касу перерахувати на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі №914/164/16.

На розгляд господарського суду Львівської області поступила від Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс скарга (вх. № 4578/16 від 26.09.2016 р.), в якій просить: визнати дії начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016 р. протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі № 914/164/16; скасувати постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016 р. у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 р. у справі № 914/164/16 ; зобовязати відділ примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області передати виконавче провадження №51461951 Старосамбірському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвалами господарського суду Львівської області від 29.09.2016 року розгляд даних скарг призначено на 11.10.2016 року.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 40641/16 від 11.10.2016 р. представник боржника (відповідача) подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: на виконання вимог ухвали суду належним чином завірені читабельні додатки, що додані до скарги, а також долучив витяги з касової книги боржника про виплати заробітної плати працівникам.

В судове засідання 11.10.2016 року представник скаржника не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 29.09.2016 року виконав частково.

Представник органу ДВС в судове засідання 11.10.2016 року не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 29.09.2016 року не виконав.

В судове засідання 11.10.2016 року представник стягувача (позивача) не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 29.09.2016 року не виконав.

Ухвалами господарського суду Львівської області від 11.10.2016 р. розгляд скарг відкладено на 25.10.2016 р.. у звязку неявкою в судове засідання представників та невиконанням ними вимог ухвали суду від 29.09.2016 р.

В судове засідання 25.10.2016 року представник скаржника (відповідача. боржника) зявився, вимоги ухвали суду від 29.09.2016 року та від 11.10.2016 р. виконав частково.

ДВС в судове засідання 25.10.2016 року явки уповноваженого представника не забезпечило, незважаючи на те, що належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомлено, вимоги ухвали суду від 29.09.2016 р. та від 11.10.2016 р. не виконано.

В судове засідання 25.10.2016 року представник стягувача (позивача) не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Розгляд скарг відкладено на 07.11.2016 року ухвалами суду.

В судове засідання 07.11.2016 року представник скаржника (відповідача. боржника) зявився, вимоги ухвали суду виконав частково.

Представник ДВС в судове засідання 07.11.2016 року зявився, вимоги ухвали суду виконав частково. Відзиву і належним чином завірених матеріалів ВП № 51461951 та ЗВП № 51728538 не подав.

В судове засідання 07.11.2016 року представник стягувача (позивача) не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 07.11.2016 розгляд скарги відкладено на 22.11.2016 р.

Розгляд скарг та причини їх розгляду відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

Ухвалами господарського суду Львівської області від 07.11.2016 р. у даній справі, розгляд скарг відкладено на 22.11.2016 року.

21.11.2016 р. за вх. № 46682/16 від представника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області поступив відзив на скарги в якому просить відмовити в задоволенні скарг скаржнику та долучено до відзиву копії матеріалів виконавчого провадження ЗВП № 51728538.

22.11.2016 р. за вх. № 46831/16 через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації представник скаржника подав клопотання про долучення доказів, а саме копії відомостей про виплату заробітної плати працівникам через касу під підприємство та акт від 19.08.2016 р. державного виконавця про отримання ним у підприємства звіту про фінансові результати і баланс.

В судове засідання 22.11.2016 року представник скаржника (відповідача, боржника) зявився, вимоги ухвали суду виконав частково. Заявив клопотання про продовження строку розгляду скарг в порядку ст. 69 ГПК України (вх. № 5571/16 від 22.11.2016 р. та вх. № 5570/16 від 22.11.2016 р.) і усне клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження для надання докових пояснень на скарги.

Представник органу ДВС в судове засідання 22.11.2016 року не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду виконав частково.

В судове засідання 22.11.2016 року представник стягувача (позивача) не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд прийшов до висновку, що клопотання скаржника (вх. № 5571/16 від 22.11.2016 р. та вх. № 5570/16 від 22.11.2016 р.) про продовження строку розгляду скарг на 15 календарних днів з 27.11.2016 р. підлягають до задоволення, враховуючи принцип змагальності та необхідність дослідження великої кількості документів, як доказів у справі.

Суд оглянувши та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, вважає за необхідне наступне.

Згідно з положеннями статті 58 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне обєднати в одне провадження вимоги за скаргами на дії ДВС у зведеному виконавчому провадженні ВП №51728538, оскільки вони повязані між собою підставою виникнення, учасниками є одні і ті ж сторони, скаржником обґрунтовуються вимоги однаковими доказами.

Аналогічного тлумачення дотримується і Пленум Вищого господарського суду України, що відображено в частині 2 і 3 пункту 3.6 Постанови №18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.11.2016 обєднано в одне провадження вимоги за скаргами (вх. № 4578/16 від 26.09.2016 р. та вх. № 4586/16 від 26.09.2016 р.) на дії ДВС у зведеному виконавчому провадженні № 51728538, продовжено строк розгляду скарг на 15 календарних днів з 27.11.2016 року та розгляд скарг відкладено на 12.12.2016 р.

В судове засідання 12.12.2016 року представник скаржника (відповідача, боржника) зявився, вимоги ухвали суду виконав частково. Представник скаржника (боржника) подав суду пояснення (вх. №49553/16 від 09.12.2016 року). Підтримав викладене у скаргах і поясненнях, просить задоволити повністю скарги.

Вимоги викладені в скарзі вх. №4578/16 від 26.09.2016 року мотивує тим, що 22.03.2016р. господарським судом Львівської області винесено рішення у справі №914/164/16 про стягнення з відповідача на користь позивача 20198,30 грн. боргу та 868,14 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення судом видано відповідний наказ. На підставі зазначених рішення та наказу Старосамбірським районним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській обл. було відкрите виконавче провадження ВП №51461951, яке в подальшому було зведене в одне виконавче провадження ВП №51728538. 09.08.2016р. начальником Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про передачу виконавчих проваджень, згідно якої зведене виконавче провадження ВП №51728538, в т.ч. ВП №51461951 передано із Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області На думку представника, дії начальника УДВС ГТУЮ у Львівській області по винесенні оскаржуваної постанови є протиправними, оскільки в постанові не зазначено обставин, які слугували підставою для її винесення. Як зазначає представник скаржника, ст. 21 Закону України Про виконавче провадження передбачено критерії, за наявності котрих виконання рішення суду покладається на управління ДВС в області, однак в даному випадку боржник не відноситься до органів та установ, передбачених цією статтею, а розмір суми стягнення у зведеному виконавчому провадженні не перевищувала 3000000,00 грн. та складала 1368548,08 грн. А тому, представник просить суд визнати дії начальника УДВС ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення постанови від 09.08.2016р. протиправними, скасувати зазначену постанову та зобовязати Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. передати ВП №51461951 Старосамбірському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл.

Вимоги викладені в скарзі (вх. №4586/16 від 26.09.2016 року) скаржник мотивує тим, що 22.03.2016р. господарським судом Львівської області винесено рішення у справі №914/164/16 про стягнення з відповідача на користь позивача 20198,30 грн. боргу та 868,14 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення судом видано відповідний наказ. На підставі зазначених рішення та наказу Старосамбірським районним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській обл. було відкрите виконавче провадження ВП №51461951, яке в подальшому було зведене в одне виконавче провадження ВП №51728538. 09.08.2016р. начальником Управління ДВС ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про передачу виконавчих проваджень, згідно якої зведене виконавче провадження ВП №51728538, в т.ч. ВП №51461951 передано із Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. 07.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. складено акт опису й арешту майна у межах зведеного ВП №51728538 від 07.09.2016р., згідно якого описано та вилучено майно боржника грошові кошти з каси підприємства на загальну суму 2850,00 грн., призначені для виплати заробітної плати працівникам. Актом державного виконавця від 07.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДСГП Галсільліс зобовязано усі кошти, що надходять до каси підприємства перераховувати на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження. Після цього, 08.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї. На думку представника (боржника), дії державного виконавця щодо складення актів від 07.09.2016р. та постанови від 08.09.2016р. є протиправними, оскільки на день складення актів, винесення постанови та до сьогодні, усі рахунки боржника є арештовані, будь які операції, в т.ч. виплата заробітної плати працівникам, сплата податків та зборів є неможливою. Тому, для виплати заробітної плати використовувалася каса підприємства, однак винесення оскаржуваної постанови унеможливило виплату заробітної плати. Представник скаржника вважає, що дії державного виконавця щодо складення актів та винесення постанови призводять до порушення ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, ч. 1 ст. 1 ЗУ Про оплату праці, ч. 5 ст. 97, ст. 115 КЗпП України, ч. 6 ст. 24 ЗУ Про оплату праці. Крім цього, оскаржувані акти та постанова були винесені державним виконавцем Шелінською Ю.А., в той час, як дані з ЄДР виконавчих проваджень свідчать про те, що виконавче провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду від 22.03.2016р. у справі №914/164/16 веде державний виконавець Тибінський О.В. Скаржник вважає, що в силу приписів п. 6.1., 6.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець Шелінська Ю.А. не вправі була складати оскаржувані акти та виносити постанову, оскільки матеріали виконавчого провадження, що подані суду не містять доручення начальника відділу про передачу виконавчого провадження від державного виконавця Табінського О.В. до ОСОБА_4 Таким чином, дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваних актів та постанови слід на думку скаржника визнати протиправними, а складені ним акти та винесену постанову скасувати.

Представник органу ДВС, дії якого оскаржуються в судове засідання 12.12.2016 року не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду виконав частково.

Як вбачається з відзиву від 21.11.2016р. №46682/16, представника ОСОБА_5 проти скарги заперечує та зазначає, що оскаржувана постанова про передачу виконавчих проваджень прийнята у відповідності та порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, мотивована необхідністю повного і своєчасного виконання виконавчих проваджень, жодним чином не порушує прав скаржника, а тому підстав для задоволення скарг немає.

В судове засідання 12.12.2016 року представник стягувача (позивача) не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд прийшов до висновку про задоволення скарг, виходячи з наступного.

22.03.2016 року Господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі №914/164/16 за позовом ТзОВ «ДС'Л Вуд Юкрейн» до Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» про стягнення коштів, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 20198,30 грн. заборгованості та 868,14 грн. понесених витрат на сплату судового збору. На підставі вказаного рішення, Господарським судом Львівської області видано наказ №914/164/16 від 05.04.2016 року.

Стосовно скарги вх. №4578/16 від 26.09.2016 року, суд зазначає наступне.

15.06.2016р. начальником Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. на підставі заяви стягнувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51461951 щодо примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 05.04.2016р. №914/164/16.

15.07.2016р. начальником Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. на підставі заяви стягнувача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51461951.

09.08.2016р. заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про передачу виконавчих проваджень, згідно якої матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538 (в т.ч. ВП №51461951) були передані з Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл.

В оскаржуваній постанові зазначено, що така винесена з метою повного, своєчасного виконання зведеного виконавчого провадження, на підставі клопотання представника ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн про передачу виконавчих проваджень про стягнення із Старосамбірського ДЛСП Галсільліс на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Вважаючи дії начальника УДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення вказаної вище постанови протиправними, скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого.

За приписами ч. 1 ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, надалі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 121-2 ГПК України (в редакції від 21.05.2016р.) визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З наявного в матеріалах справи клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (зареєстрованого 09.09.2016р. у ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл.) вбачається, що про винесення оскаржуваної постанови скаржник дізнався 09.09.2016р. в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Як свідчить поштовий штемпель на конверті, скарга направлена до суду 19.09.2016р., тобто протягом десяти днів з дня, коли скаржнику стало відомо про її винесення.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, ч. 1 ст. 20 Закону визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Положеннями ч. 2 ст. 21 Закону встановлено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, ч. 2 ст. 21 Закону чітко визначено, категорії виконавчих документів, примусове виконання яких покладається на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі.

Як вбачається з матеріалів справи, за субєктним складом та розміром грошового зобовязання, зведене виконавче провадження ВП №51728538 (в т.ч. ВП №51461951 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 05.04.2016р. №914/164/16) станом на день винесення оскаржуваної постанови не відповідало критеріям, за якими законом визначено підвідомчість виконавчих проваджень відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в області, оскільки боржником являється дочірнє підприємство, а сума стягнення зведеного виконавчого провадження складала всього 1368548,08 грн.

Приписами ч. 3 ст. 21 України Про виконавче провадження передбачено, що інші виконавчі провадження, тобто ті, примусове виконання яких покладено на міські, районні, міськрайонні, районні в містах органи державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Так, згідно положень п. 6.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (надалі Інструкція), виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Пунктом 6.4., 6.5. Інструкції визначено, що передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв'язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС. У постанові обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів.

У оскаржу вальній постанові зазначено, що така винесена, зокрема, на підставі клопотання представника ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн та за результатами розгляду доповідної записки начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. №09-35/3675 від 09.08.2016р.

Проте, долучені представником ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. до відзиву матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538, що є у справі не містять ні зазначеної вище доповідної записки начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл., ні клопотання представника ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн. Відсутність вказаних документів на думку суду, свідчить про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам п. 6.5. Інструкції. Посилання у постанові про те, що така винесена з метою повного та своєчасного виконання зведеного виконавчого провадження судом відхиляється, оскільки мета з якою виноситься постанова не являється обставиною, наявність якої обумовила передачу виконавчого провадження.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 9.13. постанови від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав у заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області для винесення оскаржуваної постанови про передачу виконавчих проваджень, якою було передано матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538, в тому числі і виконавче провадження №51461951, із Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області та невідповідність оскаржуваної постанови пунктах 6.5. Інструкції. А тому, дії заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення зазначеної постанови слід визнати незаконними, зазначену постанову скасувати та зобовязати Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області передати ВП №51461951 Старосамбірському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл.

Що стосується скарги вх. №4586/16 від 26.09.2016 року, то суд зазначає наступне.

09.08.2016р. заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про передачу виконавчих проваджень, згідно котрої матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538 (в т.ч. ВП №51462594) були передані з Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл.

Як вбачається з інформації про виконавче провадження з ЄДР виконавчих проваджень (долученої скаржником згідно клопотання), 11.08.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження.

Як стверджує скаржник та підтверджується матеріалами справи, постановами державних виконавців накладений арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках в банківських установах та належать боржнику. На даний час кошти в касі підприємства та кошти, що надходять до неї відповідно до оскаржуваної постанови арештовані, що унеможливлює виплату заробітної плати працівникам.

Наявна в матеріалах справи довідка Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс від 12.09.2016р. №421, витяги з касової книги, відомості про виплату грошей свідчить про те, що до винесення оскаржуваної постанови заробітна плата, ЄСВ і податок з доходів фізичних осіб частково виплачувалися через касу підприємства.

07.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. складено акт опису й арешту майна у межах зведеного ВП №51728538 від 07.09.2016р., згідно якого описано та вилучено майно боржника грошові кошти з каси підприємства на загальну суму 2850,00 грн.

Крім цього, цим же державним виконавцем 07.09.2016р. складено акт, яким інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДСГП Галсільліс ОСОБА_3 зобовязано усі кошти, що надходять до каси підприємства перераховувати на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження.

В подальшому, 08.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї (у межах суми 1368548,08 грн.).

Вважаючи дії державного виконавця щодо складення актів та винесення постанови протиправними, скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону).

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно п. 6.1., 6.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (надалі Інструкція), виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією. Передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи.

Виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС, виконавчої групи у зв'язку: а) із зміною дислокації, перерозподілом обов'язків, уведенням спеціалізації державних виконавців, необхідністю перерозподілу навантаження; б) з хворобою державного виконавця, його перебуванням у відрядженні чи відпустці, а також у разі включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі ДВС; в) з відводом (самовідводом) державного виконавця відповідно до Закону; г) із звільненням державного виконавця чи відстороненням від виконання повноважень за посадою відповідно до Закону України "Про державну службу"; ґ) якщо виконавчі провадження відносно солідарних боржників відкрито різними державними виконавцями; д) з іншими обставинами, що ускладнюють виконання рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, матеріалів виконавчого провадження, такі не містять письмового доручення начальника відділу про передачу ЗВП №51728538 від державного виконавця Табінського О.В. (яким 11.08.2016р. було винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження) до старшого державного виконавця Шелінської Ю.А., якою складені акти від 07.09.2016р. та винесена 08.09.2016р. постанова.

Враховуючи те, що підставою для передачі виконавчого провадження в межах одного органу ДВС, зокрема, від одного державного виконавця до іншого є виключно письмове доручення начальника відділу, яке в матеріалах справи відсутнє, суд вважає, що оскаржувані акти та постанова були винесені старшим державним виконавцем Шелінською Ю.А. безпідставно, без наявних на те повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Так, ст. 43 Конституції України гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Нормами ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ Про оплату праці передбачено, що кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом.

Положеннями ч. 5 ст. 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що дана скарга в частині визнання дій державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р. та скасування останньої (в частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016р. у справі №914/164/16) підлягає задоволенню, оскільки така прийнята державним виконавцем Шелінською Ю.А. без достатніх на те повноважень, без дотримання необхідного балансу між негативними наслідками для трудових прав, свобод та інтересів працівників боржника і цілям, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Суд наголошує, що виплата працівникам заробітної плати є пріоритетною перед погашенням заборгованості перед іншими кредиторами, натомість винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів, що перебувають в касі боржника та надходять до неї виключають та водночас унеможливлюють своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до грубого порушення конституційних прав громадян працівників Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс.

З приводу оскарження дій державного виконавця щодо складення актів від 07.09.2016р. та скасування таких, суд зазначає таке.

У відповідності до п. 1.5., 1.5.2 Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Із врахуванням наведеного, акти видає державний виконавець в процесі реалізації постанови, яка є правозастосовним актом інивідуального характеру і може бути предметом оскарження. Оскільки акт опису і арешту майна видається на підставі постанови, то такі акти не можуть бути предметом самостійного оскарження, а у разі скасування постанови (яка фіксує правореалізаційну дію посадової особи) державний виконавець зобовязаний самостійно усунути дії, які вчинялися на підставі оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 9.2. Постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона піддягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду, але не загального суду чи іншого органу, який видав виконавчий документ, а в іншій частині господарський суд відмовляє в прийнятті скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 62 і статті 121-2 ГПК.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс вх. №4578/16 від 26.09.2016 року про визнання дій заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016р. протиправними, скасування постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016р. та про зобовязання Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області передати виконавче провадження №51461951 Старосамбірському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області задоволити повністю.

2. Визнати дії заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 щодо винесення постанови про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016 року протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16.

3. Скасувати постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. ОСОБА_1 про передачу виконавчих проваджень від 09.08.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16.

4. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області передати виконавче провадження №51461951 Старосамбірському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

5. Cкаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс (вх. №4586/16 від 26.09.2016 року) про визнання протиправними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р. ВП №50871238 щодо вилучення коштів в сумі 2850,00 грн., дій щодо зобовязання перерахування грошових коштів з каси підприємства, скасування постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р. ВП №50871238, акту про опис й арешт майна від 07.09.2016р., акту державного виконавця від 07.09.2016р. задоволити частково.

6. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016 року, протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16, в межах суми, яка передбачена для оплати праці працівників.

7. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо вилучення коштів з сумі 2850,00 гривень з каси Старосамбірського ДЛГП Галсільліс протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16.

8. Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ЗВП №50871238 від 08.09.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року у справі №914/164/16.

9. В решті вимог скарги (вх. №4586/16 від 26.09.2016 року) відмовити.

10. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Долінська О.З.