УХВАЛА

15.12.2016Справа № 910/7758/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-

інвестиційний банк»

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Федюра С.В. - по дов. № 16/114 від 14.03.2016

від відповідача Савицький О.С. - по дов. № 09-32/10 від 20.01.2015

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 17.05.2016 позов задоволено повністю та

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» виконати умови договору банківського рахунка № 07/2012 від 27.08.2012 шляхом виконання платіжних доручень: № 186 від 18.04.2016 на суму 300 000 (триста тисяч) грн. 00 коп., № 187 від 18.04.2016 на суму 420 000 (чотириста двадцять тисяч) грн. 00 коп., № 188 від 18.04.2016 на суму 500 000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп., № 189 від 18.04.2016 на суму 500 000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп., № 8 від 01.04.2016 на суму 10 982 919 (десять мільйонів дев'ятсот вісімдесят дві тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять) рос. руб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод» 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/7758/16 від 11.07.2016 рішення Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 17.05.2016 залишено без змін.

20.07.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідні накази.

05.12.2016 відповідач звернувся до господарського суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 20.07.2016 (про зобов'язання виконати умови договору) таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що відповідно довідки начальника управління клієнтського обслуговування Операційного департаменту, платіжні доручення № 188, 187, 188, 189, від 18.04.2016 та № 8 від 01.04.2016 прийнято банком в системі дистанційного обслуговування ПІБ-онлайн та повернуто клієнту без виконання згідно з п.3.5 Інструкції НБУ № 22 від 21.01.2004 в зв'язку з закінченням строку платіжного доручення. Сторонами мирно досягнуто згоди щодо врегулювання спору та надано в системі дистанційного управління зовсім нові платіжні доручення для перерахування спірних коштів. Зобов'язання стосовно повернення зазначених сум банком виконано у повному обсязі за іншими платіжними дорученням. Тобто, клієнтом за допомогою Комплексу операцій створені зовсім інші-нові електронні платіжні доручення та надіслані банку щодо їх виконання, а саме, банк на виконання умов договору банківського рахунку перерахував кошти відповідно іншим платіжним дорученням: № 190 від 24.05.2016 на суму 300 000,00 грн., № 191 від 24.05.2016 на суму 420 000,00 грн., № 188 від 10.08.2016 на суму 500 000,00 грн., № 189 від 10.08.2016 на суму 500 000,00 грн., № 8 від 10.08.2016 на суму 10 982 919,01 рос. руб. Отже, у позивача відсутнє право стягнення грошових коштів за спірними платіжними дорученнями, оскільки кошти повернуто банком за іншими платіжними дорученнями виставленими стягувачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 06.12.2016 заяву призначено до розгляду на 15.12.2016.

Відповідач в судовому засіданні 15.12.2016 подану заяву підтримав повністю.

Позивач у поданих 14.12.2016 до відділу діловодства суду поясненнях проти задоволення заяви не заперечував та підтвердив факт перерахування коштів.

Розглянувши заяву позивача, господарський суд відзначає наступне

Згідно з ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Частина 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України передбачає право суду вчинити такі процесуальні дії:

- виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі наказу;

- визнати наказ таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Зазначені процесуальні дії суд вчиняє за заявою боржника або стягувача.

Частина 4 статті Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувача або боржника, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведений перелік підстав є вичерпним.

Підстави вважати, що наказ суду, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем подано належні докази в підтвердження виконання ним умов договору банківського рахунка № 07/2012 від 27.08.2012, а саме подано платіжні доручення: № 190 від 24.05.2016 на суму 300 000,00 грн., № 191 від 24.05.2016 на суму 420 000,00 грн., № 188 від 10.08.2016 на суму 500 000,00 грн., № 189 від 10.08.2016 на суму 500 000,00 грн., № 8 від 10.08.2016 на суму 10 982 919,01 рос. руб.

Суми коштів зазначені у вказаних платіжних дорученнях та призначення платежу відповідають платіжним дорученням, які підлягають виконанню за рішенням суду.

Крім цього позивач підтвердив виконання відповідачем рішення суду щодо перерахування коштів.

Отже, обов'язок по виконанню рішення Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 17.05.2016 у відповідача відсутній повністю, у зв'язку з його виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву відповідача про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 20.07.2016 (про зобов'язання виконати умови договору) таким, що не підлягає виконанню повністю, а отже такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 20.07.2016 (про зобов'язання виконати умови договору) таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/7758/16 від 20.07.2016 (про зобов'язання виконати умови договору) таким, що не підлягає виконанню повністю.

Суддя В.В. Сівакова