КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа№ 910/14809/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Деменська А.С. (довіреність №31-д від 13.07.2016 р.)

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2016 р.

у справі №910/14809/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет»

до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 14000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 14000,00 грн. суми основної заборгованості та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника відповідача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 10.11.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.04.2016 р. між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Кримський Титан» (в подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс») (замовник) укладено договір №47Р-14 на створення (передачу) технічної продукції, за умовами якого виконавець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених даним договором за дорученням замовника виконати роботу по створенню технічної продукції «Розробити «Настанову - методичну вказівку з проектування протипожежного захисту гірничо-збагачувальних комбінатів (кар'єрів, дробильно-збагачувальних фабрик та інших пожежонебезпечних об'єктів ГЗК)» (далі - Робота), а замовник зобов'язується прийняти роботу і оплатити її згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість роботи виконаної виконавцем, згідно протокола про договірну ціну (додаток № 1 до договору) та калькуляції вартості робіт (додаток №3 до договору) становить 27000,00 грн., у тому числі ПДВ - 4500,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору, виконавець надає результати робіт відповідно до календарного плану (додаток № 2 до договору), затвердженого сторонами.

Відповідно до календарного плана (додаток № 2 до договору) виконання робіт має здійснюватися наступним чином: роботи, передбачені 1-м етапом мають бути виконані з дати підписання договору до червня 2014 р.; обсяг фінансування етапу складає 13000,00 грн.; роботи, передбачені 2-м етапом мають бути виконані з липня до грудня 2014 р.; обсяг фінансування етапу складає 14000,00 грн.

14.07.2014 р. між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода №1 до договору, згідно якої строк дії договору був встановлений до 31.03.2015 р.

Згідно додатку №1 до додаткової угоди №1 до договору (календарний план виконання робіт зі змінами) термін виконання робіт за 1-м етапом продовжений до вересня 2014 р., термін виконання робіт за 2-м етапом продовжений до 1 кварталу 2015 р.; фінансування етапів залишено без змін.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що оплата замовником вартості виконаних виконавцем робіт проводиться на підставі рахунку виставленого виконавцем за фактично виконані роботи етапу згідно календарного плану (додаток № 2 до договору), після підписання акта приймання-здачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.5 договору, розрахунок здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 30 календарних днів після підписання акта приймання-здачі виконаних робіт.

За змістом п.п. 9.2. та 10.2. договору, закінчення строку його дії не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання по 1-му етапу договору виконав своєчасно, в повному обсязі та відповідно до умов договору, що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт №1 від 30.09.2014 р. на суму 13000,00 грн. підписаним без зауважень та скріпленим печатками сторін. Відповідач 14.11.2014 р. здійснив оплату за 1-м етапом договору в розмірі 13000,00 грн.

Відповідно до додатку №1 до додаткової угоди №1 до договору 2-м етапом передбачено: розробка 2-ої (остаточної) редакції керівництва з урахуванням зауважень і пропозицій, що надійшли від гірничорудних підприємств та інших зацікавлених організацій і служб по 1-ій редакції.

Згідно Протокола наради з розгляду остаточної редакції «Методичного керівництва з проектування протипожежного захисту кар'єрів з видобутку рудних і нерудних корисних копалин, об'єктів технологічного циклу та інших допоміжних об'єктів гірничо-збагачувальних комбінатів» від 20.02.2015 р., у відповідності до наказу по асоціації «Укррудпром» за № 13 від 20.02.2015 р., прийнято остаточну редакцію «Методичного керівництва з проектування протипожежного захисту кар'єрів з видобутку рудних і нерудних корисних копалин, об'єктів технологічного циклу та інших допоміжних об'єктів гірничо-збагачувальних комбінатів», що є предметом договору від 02.04.2014 р. № 47Р-14.

Підтвердженням виконання робіт за 2-м етапом договору є підписані акти виконаних робіт за аналогічними етапами договорів підприємств, які приймають участь у дольовому фінансуванні роботи по створенню технічної продукції «Методичного керівництва з проектування протипожежного захисту кар'єрів з видобутку рудних і нерудних корисних копалин, об'єктів технологічного циклу та інших допоміжних об'єктів гірничо-збагачувальних комбінатів», таких як Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», Товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат».

На виконання своїх зобов'язань за договором, позивач листом № 05/01-126 від 26.02.2015 р. направив відповідачу акт приймання-здачі виконаних робіт №2 на суму 14000,00 грн. за 2-м етапом для підписання зі сторони відповідача, що підтверджується фіскальним чеком від 27.02.2015 р. №7907. Вказаний лист було залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно п. 4.2. договору, замовник протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акта, зобов'язаний підписати його або надати мотивовану відмову від підписання акта.

Однак, в порушення п. 4.2. договору, відповідачем не підписано акт приймання-здачі виконаних робіт №2 на суму 14000,00 грн. за 2-м етапом та не надано мотивованої відмови від його підписання.

Слід зазначити, що непідписання відповідачем акта приймання-здачі виконаних робіт, є невиконанням ним своїх зобов'язань за договором, а отже порушенням приписів ст. 526 ЦК України, у зв'язку з тим, що обов'язок відповідача оплатити роботу прямо залежить за договором від конкретної обставини - підписання акта приймання-здачі виконаних робіт.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обгрунтованими.

За змістом ст.ст. 853, 882 ЦК України, відмова замовника від прийому робіт без своєчасної заяви про їх недоліки визнається безпідставним і не звільняє замовника від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором (аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові від 11.05.2012 р. по справі №21/5005/14068/2011.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

В п. 6 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 р. №01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» зазначено, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

З огляду на вищезазначені обставини, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт за договором по 2-му етапу вартістю 14000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наявних в матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання, передбачені умовами договору, виконав належним чином, а відповідач в порушення умов договору не сплатив на користь позивача вартість виконаних робіт по 2-му етапу, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 14000,00 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що він повідомляв позивача про зміну місцезнаходження, проте позивач направляв листи за неналежною адресою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, листом №01-32/2073 від 11.04.2014 р. відповідач повідомив позивача про зміну своєї юридичної адреси, проте у вказаному листі не йдеться мова про те, що фактичне місцезнаходження відповідача змінилось. З матеріалів справи вбачається, що сторони продовжували листуватись з наступних поштових адрес: позивач - 50000, м. Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 12; відповідач - 51700, м. Вільногірськ, вул. Степна, 1. Вказане підтверджується копіями листів, що містяться в матеріалах справи, де на офіційному бланку серед реквізитів зазначено адресу: 51700, м. Вільногірськ, вул. Степна, 1.

З огляду на вищезазначене, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 14000,00 грн. суми основної заборгованості, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2016 р. у справі №910/14809/16 залишити без змін.

Справу №910/14809/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець