ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" грудня 2016 р. Справа № 922/3803/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (свід. адв. НОМЕР_1 від 15.03.1994, договір про надання правової допомоги б/н від 01.09.2016);

ОСОБА_2 (дов. № 4546 від 02.07.2014);

відповідача - Самойленко Н.П. (дов. № 1990 від 28.12.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду заяву заяву ФОП ОСОБА_4 про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 р. у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами (вх. № 2935 Х/3)

за первісним позовом ФОП ОСОБА_4, м. Ізюм

до ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком", м. Харків

про стягнення коштів,

та за зустрічним позовом ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком", м. Харків

до ФОП ОСОБА_4, м. Ізюм

про визнання недійсним договору про оренду

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом на рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2013 року задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2013 року у справі № 922/3803/13 скасовано. Прийнято нове рішення. У задоволенні позовних вимог за первісним позовом - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ПАТ "Укртелеком" задоволено: визнано недійсним договір оренди нерухомого майна №26 від 04.12.2009 року. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в філії Промінвестбанку м. Ізюм, МФО, 351492, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, код ЄДРПОУ 2514660, п/р 26003592 в ХОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589) судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в сумі 1147 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4681,10 грн.

ФОП ОСОБА_4 звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, в якій просить прийняти нове рішення, яким скасувати вищезазначену постанову та залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком". Здійснити перерозподіл судових витрат.

В обґрунтування заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, позивач посилається на те, що 07.09.2016 ним була вивчена постанова від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження № 0001646 від 19.09.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та яку було надано на адвокатський запит. Як зазначає позивач, саме 07.09.2016, після вивчення вказаної вище постанови про закриття кримінального провадження, заявником були виявлені обставини, що мають істотне значення для справи і які, на думку заявника, є підставою для перегляду постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами.

Зокрема, позивач посилається на те, що відповідно до постанови слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження досудовим слідством встановлений факт надання згоди директором Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Татарчуком С.І. на укладання договору оренди № 26 від 04.12.2009 і підписання його начальником Ізюмського ЦЕЗ № 6 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Войтовичем А.А. на підставі довіреності№ 6324 від 23.12.2008, виданої ВАТ «Укртелеком» в особі директора Татарчука С.І. Крім того, як зазначає позивач, встановлено, що директор Татарчук С.І. у присутності ОСОБА_2 в усній формі дав вказівку своєму заступникові Шуленко А.В. підготувати і погодити всі необхідні документи для укладання договору оренди. На виконання даного доручення, заступник директора Шуленко А.В. 04.12.2009 приїхав в Ізюмський ЦЕЗ № 6 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» з проектом договору оренди, який за вказівкою Шуленка А.В. був підписаний того ж дня начальником Ізюмського ЦЕЗ Войтовичем А.А., а також завірений останнім печаткою.

Таким чином, заявник вважає, що дані обставини спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 по справі № 922/3803/13 щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову про визнання недійсним спірного договору оренди нерухомого майна № 26 від 04.01.2009, оскільки керівник Ізюмської ЦЕЗ № 6 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» діяв в межах повноважень на підставі довіреності № 6324 від 23.12.2008 при укладанні спірного договору.

Відповідач надав відзив на заяву позивача про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, в якому вважає, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням всіх фактичних обставин справи та доказів, які мають значення для вирішення спору; обставини, засвідчені постановою про закриття кримінального провадження № 001646, не є нововиявленими, не впливають на оцінку вже досліджених доказів у справі та не спростовують фактів, що були покладені судом в основу висновків, викладених у постанові від 12.12.2013; наявність передбачених законом підстав для перегляду рішення не доведена заявником, а отже відсутні підстави для її скасування.

В судовому засіданні 30.11.2016 оголошено перерву до 07.12.2016.

Розглянувши матеріали справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про залишення заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року по справі № 922/3803/13 без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога про стягнення з відповідача збитків у розмірі 410760,21 грн. за договором оренди нерухомого майна №26 від 04.12.2009 р., який укладено між позивачем та відповідачем. Крім того, відповідачем була подана зустрічна позовна заява Публічного до позивача про визнання недійсним вказаного договору оренди нерухомого майна №26 від 04.12.2009 року.

Задовольняючи первісний позов, судом першої інстанції встановивши, що позивачем за первісним позовом зроблені поліпшення у орендованому приміщенні у розмірі 271210, 00 грн., на закупівлю будівельних матеріалів у розмірі 126882,69 грн.; на розробку документації по проектуванню 12667,52 грн., що разом складає 410760,21 грн., дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення коштів в сумі 410760,21 грн. правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд першої інстанції відмовив в задоволенні зустрічної позовної вимоги про визнання договору оренди нерухомого майна №26 від 04.12.2009 року недійсним, з огляду на те, що начальник Центру електрозв'язку № 6 Войтович А.А. діяв в межах повноважень, наданих йому п.3.2 та п.3.4. довіреності №6324 від 23.12.2008 року та відповідно до Положення "Про порядок укладення, реєстрації, виконання і зберігання договорів у ВАТ "Укртелеком".

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині задоволення первісного позову зазначив, що в матеріалах відсутня погоджена належним чином, а саме відповідно до вимог п.п.2.2.,2.4. договору оренди проектно-кошторисна документація, а отже відсутні підстави для відшкодування витрат позивача на розробку документації по проектуванню і виконанню робіт по переобладнанню нежитлового приміщення під кафе.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №26 від 04.12.2009 року, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що начальник ЦЕЗ № 6 Войтович А.А. діяв із перевищенням своїх повноважень при підписанні спірного договору і контрагент договору (відповідач за зустрічним позовом) повинен був знати про обмеження його повноважень, оскільки в преамбулі договору міститься умова про підписання його особою, що діє на підставі Положення та довіреності.

Підставами для скасування постанови та прийняття нового рішення у справі заявник вважає встановлені досудовим слідством під час проведення кримінального провадження № 0001646 обставини, а саме:

- укладання договору від 04.12.2009 № 26 відбувалось за відома та за вказівкою директора Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Татарчука С.І.;

- проект договору від 04.12.2009 № 26 підготував, привіз в Ізюмський ЦЕЗ № 6 і дав вказівку начальнику ЦЕЗ № 6 Войтовичу А.А. підписати аркуш погодження до договору заступник директора Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Шуленко А.В., який діяв за вказівкою директора філії Татарчука СІ.;

- при укладенні договору від 04.12.2009 № 26 заступник директора Шуленко А.В. та начальник ЦЕЗ № 6 Войтович А.А. діяли правомірно, в межах діючого законодавства і без перевищення своїх повноважень.

Заявник вважає дані обставини нововиявленими та такими, що спростовують висновки суду апеляційної інстанції, викладені в постанові від 12.12.2013р. по справі № 922/3803/13 щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову про визнання недійсним спірного договору оренди нерухомого майна від 04.12.2009р. № 26, оскільки керівник ЦЕЗ № 6 діяв в межах повноважень на підставі довіреності від 23.12.2008р. № 6324 при укладенні спірного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПАТ "Укртелеком", колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року у справі №922/3803/13 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст.112 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому, результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які покладено в основу судового рішення.

Постановою Пленуму вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011р. № 17 встановлено, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, позивач посилається на те, що 07.09.2016 ним була вивчена постанова від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження № 0001646 від 19.09.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та яку було надано на адвокатський запит. Як зазначає позивач, саме 07.09.2016, після вивчення вказаної вище постанови про закриття кримінального провадження, заявником були виявлені обставини, що мають істотне значення для справи і які, на думку заявника, є підставою для перегляду постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами.

Ч. 5 ст. 35 ГПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Однією з підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами згідно п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Проте, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не є вироком суду у кримінальній справі, ґрунтується лише на показаннях свідків, у тому числі і самої ОСОБА_4, і свідчить лише про те, що слідчий не встановив у діях начальника ЦЕЗ № 6 Войтовича А.А. складу злочину, - а отже не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Вищий господарський суд України у Інформаційному листі від 11.04.2005р. № 01-8/344 «Про деякі питання практики застосування норм - Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» (зі змінами, внесеними згідно з Листами Вищого господарського суду № 01-8/2444 від 02.11.2006р., №01-8/874 від 07.11.2007р., № 01-8/482 від 13.08.2008р., № 01-8/186 від 27.03.2009р., № 01-06/494/16 від 14.03.2016р.) вказав на те, що постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи оцінюється господарським судом поряд з іншими доказами у справі на загальних підставах за правилами статті 43 ГПК; встановлені у ній факти, -на відміну від органів, про які йдеться в частинах 2-4 статті 35 ГПК, - не є преюдиціальними.

Крім того, розгляд спорів щодо визнання правочинів (господарських договорів), які виникають з господарських відносин суб'єктів господарювання, недійсними - є виключною компетенцією господарського суду, слідчий органу досудового провадження не має таких повноважень.

В обґрунтування заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, позивач зокрема посилається на те, що відповідно до постанови слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження досудовим слідством встановлений факт надання згоди директором Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Татарчуком С.І. на укладання договору оренди № 26 від 04.12.2009 і підписання його начальником Ізюмського ЦЕЗ № 6 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» Войтовичем А.А. на підставі довіреності№ 6324 від 23.12.2008, виданої ВАТ «Укртелеком» в особі директора Татарчука С.І. Крім того, як зазначає позивач, встанолвено, що директор Татарчук С.І. у присутності ОСОБА_2 в усній формі дав вказівку своєму заступникові Шуленко А.В. підготувати і погодити всі необхідні документи для укладання договору оренди. На виконання даного доручення, заступник директора Шуленко А.В. 04.12.2009 приїхав в Ізюмський ЦЕЗ № 6 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» з проектом договору оренди, який за вказівкою Шуленка А.В. був підписаний того ж дня начальником Ізюмського ЦЕЗ Войтовичем А.А., а також завірений останнім печаткою.

Проте, колегія суддів зазначає, що засвідчені постановою про закриття кримінального провадження від 18.12.2014 обставини щодо надання представнику відповідача усної згоди вищестоящого керівництва на укладення спірного договору оренди, які заявник вважає нововиявленими, були відомі під час розгляду справи по суті судам першої та апеляційної інстанцій, оскільки на них заявник посилався як у відзиві на зустрічну позовну заяву від 08.10.2013 (а.с.100-103 том 3) та листі фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 06.06.2013 (122 том 3), так і у відзиві на апеляційну скаргу від 18.11.2013 (а.с.163-166 том 3) та листі начальника Ізюмського ЦЕЗ №6 Харківської філії ПАТ "Укртелеком" Войтовичу А.А. (а.с.167-168 том 3).

Наведені обставини та докази досліджувалися і оцінювалися судами при прийнятті рішення від 23.10.2013 та постанови від 12.12.2013, а нововиявленою не може вважатися обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що доводи заявника про існування нововиявлених обставин ґрунтуються на помилковому ототожненні таких обставин з обставинами, на які вже посилався учасник судового процесу в своїх письмових поясненнях в судах першої та апеляційної інстанцій, викладених у відзивах на зустрічну позовну заяву та на апеляційну скаргу.

Крім того, постановою слідчого СВ Ізюмського МВ ГУ МВС України в Харківській області від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження не встановлено обставин надання директором Харківської філії ПАТ "Укртелеком" Татарчуком С.І. письмової згоди начальнику Ізюмського ЦЕЗ №6 Харківської філії ПАТ "Укртелеком" Войтовичу А.А. на укладення договору оренди стосовно нежилих приміщень площею 87 кв.м. по вул. Соборній,37 в м.Ізюм, як того вимагають п.п.3.2,3.4 довіреності №6324 від 23.12.2008 (а.с.98 том 2), оскільки факт відсутності такої письмової згоди та обумовленого цим укладення договору оренди №26 від 04.12.2009 з перевищенням повноважень зі сторони представника ПАТ "Укртелеком" Войтовича А.А. покладено в основу висновку апеляційного суду про недійсність згаданого договору, викладеного у постанові від 12.12.2013.

Наведене не виключає наявність достатніх підстав вважати, що обставини, які засвідчені постановою слідчого СВ Ізюмського МВ ГУ МВС України в Харківській області від 18.12.2014 про закриття кримінального провадження, жодним чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену апеляційним судом у постанові від 12.12.2013, та не спростовують факти недійсності оспорюваного договору оренди внаслідок його укладення з перевищенням повноважень з боку представника ПАТ "Укртелеком" та без подальшого схвалення орендодавцем, що покладено в основу зазначеної постанови суду апеляційної інстанції в частині задоволення зустрічного позову, оскільки постанова слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 18.12.2014р. жодним чином не спростовує встановлений судом факт відсутності письмової згоди на укладення спірного договору оренди № 26 та не встановлює обставини надання письмової згоди начальнику ЦЕЗ № 6 Войтовичу на укладення договору.

Разом з тим, наведені обставини не мають істотного характеру в частині результатів розгляду первісного позову (про стягнення 410760,21 грн. витрат на поліпшення орендованого майна), оскільки не спростовують викладених у постанові від 12.12.2013 висновків апеляційного суду про відсутність належним чином погодженої та затвердженої орендодавцем проектно-кошторисної документації на переобладнання орендованих приміщень відповідно до умов п.п.2.2,2.4 договору оренди як підстави для відшкодування орендарю вартості поліпшень орендованого майна, які (висновки) покладено судом в обґрунтування відмови у первісному позові.

Варто зазначити про те, що під час розгляду справи № 922/3803/13 судами різних інстанцій вже досліджувались та оцінювались обставини, які заявник вважає нововиявленими.

Зокрема, ФОП ОСОБА_4 вже зверталась до суду з заявою про перегляд рішення у справі № 922/3803/13 за нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги наявністю постанови слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 20.03.2014р. про закриття кримінального провадження, якою було встановлено, що начальник ЦЕЗ № 6 Войтович при підписанні договору від 04.12.2009р. № 26 діяв правомірно і в межах повноважень.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, розглянувши зазначену вище заяву, ухвалою від 02.09.2014 залишила її без задоволення, зазначивши, що обставини щодо надання представнику ПАТ «Укртелеком» усної згоди на вищестоящого керівництва на укладення спірного договору оренди, які заявник вважає нововиявленими, були відомі під час розгляду справи по суті судам першої та апеляційної інстанцій, оскільки на них заявник посилався як у відзиві на зустрічну позовну заяву від 08.10.2013 та у листі ФОП ОСОБА_4 від 06.06.2013, так і у відзиві та апеляційну скаргу від 18.11.2013 та листі начальника ЦЕЗ № 6.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що наведені обставини та докази досліджувались і оцінювались судами при прийнятті рішення від 23.10.2013 та постанови від 12.12.2013, а нововиявленою не може вважатись обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи.

Також суд зазначив, що наведені ФОП ОСОБА_4 обставини не мають істотного характеру в частині результатів розгляду первісного позову про стягнення витрат на поліпшення орендованого майна, оскільки не спростовують викладених у постанові від 12.12.2013 висновків апеляційного суду про відсутність належним чином погодженої та затвердженої проектно-кошторисної документації на переобладнання приміщень відповідно до умов договору оренди як підстави для відшкодування орендарю вартості поліпшень орендованого майна, які покладено судом в обґрунтування відмови у первісному позові.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.8.6 Постанови від 26.12.2011 № 17 роз'яснено, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, постановляючи Остаточне рішення у Справі «Желтяков проти України» (Заява № 4994/04 від 09.06.2011р.), Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, якийвимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів, (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Вгumarescu v. Romaпіа), № 28342/95, п. 61, ЕСНR1999-VII)(п.42).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зазначені позивачем у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року у справі №922/3803/13, обставини не є нововиявленими в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року у справі №922/3803/13 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року у справі №922/3803/13 - без змін.

Керуючись ст. ст. 86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2013 року у справі №922/3803/13 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2013 року у справі №922/3803/13 залишити без змін.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.