ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р.Справа № 922/3000/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м. Харків
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пересади А.П., довіреність № 305-3 від 04.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача, Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки та відшкодування моральної шкоди на загальну суму 49302,00 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством та 25.03.2015 р. була звільнена, при цьому, на день звільнення у підприємства перед позивачем утворилася заборгованість по заробітній платі.

Ухвалою суду від 06.09.2016 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.10.2016 р.

18.10.2016 р. до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача суму середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 51337,25 грн., в іншій частині позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Присутня у судовому засіданні позивач позовну заяву, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині заборгованості по виплаті заробітної плати за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року у розмірі 2407,06 грн. (що складається з суми компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати), в іншій частині позову просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши заяву про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про збільшення позовних вимог, вважає за необхідне прийняти її до розгляду та продовжити розгляд справи з її урахуванням.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством та 25.03.2015 р. була звільнена за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком, відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ухвалою суду від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 399727,88 грн., введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедура розпорядження майном боржника, призначений розпорядником майна боржника арбітражний керуючий Чаговець Т.П.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву в частині визнання суми боргу по заробітній платі у розмірі 12532,00 грн., суд зазначає.

Відповідно до довідки № 071/2627 від 25.08.2016 р., виданої Харківським державним авіаційним виробничим підприємством, заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 станом на 25.08.16 р. склала 12532,00 грн.

Згідно з довідкою № 071/2836 від 21.09.2016 р., наданою відповідачем, заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року становить 12532,15 грн.

Судом встановлено, що сума заборгованості у розмірі 10125,09 грн. за період з листопада 2014 року по березень 2015 року виникла до порушення провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства та була включена до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду від 06.08.2015 р. у справі № 922/5397/13, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в розмірі вищезазначеної суми.

Решта заборгованості Харківського державного авіаційного виробничого підприємства перед позивачем за період з квітня по жовтень 2015 року в розмірі 2407,06 грн. (що складається з суми компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати) виникла після порушення провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства та була визнана відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Харківського авіаційного виробничого підприємства заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року (що складається з суми компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати) у розмірі 2407,06 грн.

Розглянувши позовну заяву (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) в частині визнання суми середньої заробітної плати за весь час затримки в розмірі 51337,25 грн., суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Розглянувши відзив Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на позовну заяву в частині заперечення щодо нарахування середнього заробітку за весь час затримки, суд зазначає.

Стаття 117 КЗпП України структурно віднесена до розділу VII "Оплата праці" зазначеного КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, всупереч посиланням відповідача. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 р. у справі № 6-139цс12), у зв'язку з чим, питання стягнення середнього заробітку за час затримки може розглядатися в господарському суді та, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за затримку.

Згідно з абз. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з наданою відповідачем довідкою № 071/2837 від 21.09.2016 р. середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 140,65 грн.

Судом встановлено, що час затримки заробітної плати позивачу з 26.03.2015 р. по 06.09.2016 р. складає 365 робочих днів та становить 51337,25 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки за період з 26.03.2015 р. по 06.09.2016 р. на загальну суму 51337,25 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши позовну заяву в частині визнання моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., суд зазначає.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Ухвалою суду від 06.09.2016 р. позивача було зобов'язано надати правове та документальне обґрунтування заявленої моральної шкоди, проте, ОСОБА_1 вимоги ухвали суду в цій частині виконані не були.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглянувши відзив Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на позовну заяву в частині спливу строку позовної давності щодо нарахування моральної шкоди, суд зазначає.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р., до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством, застосовується тримісячний строк позовної давності (ст. 233 КЗпП).

Позивач була звільнена 25.03.2015 р., тобто тримісячний строк на відшкодування моральної шкоди закінчився 26.06.2015 р., тоді як позивач звернулася до суду 06.09.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, а саме ненадання позивачем правового та документального обґрунтування заявленої моральної шкоди, а також те, що відповідачем заявлено клопотання про застосування спливу строку позовної давності щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., суд вважає за необхідне застосувати позовну давність та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у розмірі 1107,50 грн., у зв'язку з тим, що з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 12, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (61103, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті заробітної плати за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року в розмірі 2407,06 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 51337,25 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

3. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1107,50 грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.10.2016 р.

Суддя В.О. Усатий