ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2016 Справа № 905/1922/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Бокової Ю.В.,

суддів Харакоза К.С., Говоруна О.В.,

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.

розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства СБЕРБАНК , м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай, м.Донецьк

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 10.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 11.03.2016р.;

від третьої особи: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство СБЕРБАНК, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р., що зумовило виникнення заборгованості, стягнення якої позивач вимагає за рахунок предмету іпотеки за договором іпотеки від 06.03.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 258.

Ухвалою суду від 07.09.2015р. було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай, м. Донецьк до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

25.09.2015р. представник третьої особи через канцелярію суду надав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому повідомив, що господарським судом Запорізької області порушено справа про банкрутство № 908/130/15-г щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай. Також повідомив про неможливість виконання основного зобовязання за договорами про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО/KL та 27-Н/12/24/ЮО/KL у звязку з істотною зміною обставин та настанням форс мажорних обставин, на підтвердження чого надав висновки Торгово-промислової палати України від 02.07.2015р. № 4833/05-5.4 та № 4816/05-5.4.

28.09.2015р. представник відповідача через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі. У зазначених поясненнях представник відповідача повідомив про неможливість виконання умов договору іпотеки з причин настання обставин непереборної сили (проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, зокрема у м. Донецьку, де проводить свою господарську діяльність відповідач).

12.10.2015р. представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що майно, яке є предметом іпотеки, знаходиться у м. Донецьк, а отже, на спірні правовідносини поширюється ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки чинним законодавством на даний час не передбачена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, що розташований на території проведення антитерористичної операції.

Крім того, у вищезазначеному відзиві представник відповідача повідомив про те, що в період з липня 2014 року по теперішній час будівлі та споруди, що є предметом іпотеки, були пошкоджені внаслідок ведення бойових дій на території міста. Зокрема, відповідно до акта від 15.10.2014р., складеного комісією у складі працівників ТОВ «Істейт-Граунд», внаслідок бойових дій та руйнації (від часткової до повної) будівель та споруд, обєкти нерухомості, розташовані в місті Донецьку, по пр. Ілліча, 101, для подальшої експлуатації непридатні, відновленню не підлягають.

Також зазначив, що у відповідача по вказаній справі відсутні будь-які фактичні дані про наявність чи відсутність у ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай» перед ПАТ «ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії» будь-якої суми заборгованості. Крім того, у звязку зі зміною істотних умов економічного, політичного характеру, що спричинило масштабну кризу в Донбаському регіоні та в місті Донецьку, та погіршення фінансового стану як відповідача, так і третьої особи з незалежних від них причин останні не мали можливості вільно та в повному обсязі здійснювати господарську діяльність, в тому числі, вчиняти будь-які платежі з причин відсутності платіжної (готівкової та безготівкової) системи в місті Донецьку.

Крім того, 07.10.2015р. представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у позивача наступні документи:

- кредитну справу, відкриту на підставі договору про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між ПАТ «ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай»;

- положення про кредитування ПАТ «ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії»;

- виписки з позичкового рахунку з відображенням суми отриманого кредиту ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай» та сум погашеного кредиту ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай» із датами часткових проплат, а, також, залишок заборгованості по кредиту;

- виписки з рахунку, на якому обліковується заборгованість по процентам ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай» за користування кредитом;

- розгорнутий обґрунтований розрахунок суми заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, сум пені (із зазначенням періоду виникнення та часткового погашення сум боргу).

Вищезазначене клопотання було розглянуто судом та задоволено частково.

05.11.2015р. представник позивача через канцелярію суду надав заяву, в якій просив визнати право власності на майно, що є предметом іпотеки, за ціною, визначеною висновком про ринкову вартість обєкта оцінки. До зазначеної заяви додано належним чином засвідчені копії виписок по особових рахунках ТОВ «ТД «Золотий Урожай» станом на 30.10.2015р. та копію звіту про оцінку майна (висновку про ринкову вартість обєкта оцінки) № 28-10/2015/ХР-4, виконаного Приватним підприємством «Аргумент», відповідно до якого станом на 28.10.2015р. ринкова вартість обєкта оцінки комплексу нежитлових будівель та споруд, загальною площею 10309,2 м. кв., які розташовані за адресою: м. Донецьк, проспект Ілліча, 101, що належать ТОВ «Істейт-Граунд», складає 19445400 (девятнадцять мільйонів чотириста сорок пять тисяч чотириста) гривень без урахування ПДВ.

04.04.2016р. представник відповідача надав клопотання про призначення комплексної економічної та оціночно-будівельної експертизи, проведення якої просив доручити Державному інституту судових економіко-правових та технічних експертних досліджень.

19.04.2016р. представник позивача через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі, в яких проти задоволення клопотання відповідача про призначення комплексної економічної та оціночно-будівельної експертизи заперечував. Також у зазначених поясненнях представник позивача зазначив, що заборгованість ТОВ «ТД «Золотий Урожай» перед ПАТ «Сбербанк» підтверджено ухвалою господарського суду Запорізької області у справі про банкрутство № 908/130/15-г від 02.06.2015р., копію якої долучено до вказаних пояснень.

19.04.2016р. представник відповідача через канцелярію суду надав обґрунтування щодо необхідності та доцільності призначення економічної експертизи, в якому зазначив, що позивачем нараховано пеню з порушенням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ч. 7 ст. 232 Господарського кодексу України.

19.04.2016р. представник третьої особи через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що розрахунок пені зроблений позивачем з порушенням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ч. 7 ст. 232 Господарського кодексу України, так само по всьому розрахунку заявлених до стягнення сум штрафних санкцій.

26.04.2016р. представник позивача через канцелярію суду надав заяву з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство № 908/130/15-г та окремий розрахунок позовних вимог.

17.05.2016р. представник позивача через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі, в якій зазначив, що в межах справи № 908/130/15-г були заявлені вимоги за кредитними договорами № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р., № 17-В/10 від 24.06.2010р., № 18-В/10 від 24.06.2010р. та за договором № 2256 від 16.11.2011р. Також повідомив про те, що заборгованість за кредитним договором № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р становить 632633740,08 грн., з яких: 566217183,27 грн. (19973750,00 доларів США) заборгованість за кредитом, 58049056,77 грн. (2047725,47 доларів США), пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 5714450,68 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за відсотками 2653049,36 грн.

17.05.2016р. представник відповідача через канцелярію суду повторно надав клопотання про витребування доказів у ПАТ «Сбербанк». В обґрунтування зазначеного клопотання посилався на те, що відповідач не є основним боржником по спірним кредитним відносинам, у звязку з чим не має можливості ані здійснити перевірку наявності/відсутності існування заборгованості, ані документально підтвердити факт наявності суми боргу чи вказати її точний розмір. Також посилався на те, що позивачем не доведено вартості обєкту нерухомості, на який просить звернути стягнення на майно шляхом визнання права власності, що є предметом договору іпотеки від 06.03.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 258. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з огляду на його необґрунтованість.

Ухвалою господарського суду від 17.05.2016р. змінено найменування відповідача по справі на Товариство з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані у звязку з тим, що рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Істейт-граунд від 29.04.2016р. ТОВ Істейт-граунд було перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані.

Представник відповідача через канцелярію суду 31.05.2016р. надав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у позивача ПАТ «СБЕРБАНК» документальне підтвердження нарахованих за договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО/KL та вказаних по тексту позову сум на поточну дату з урахуванням документально підтверджених відомостей щодо виконання (невиконання) вищевказаних договорів іпотеки, застави та поруки. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з огляду на його необґрунтованість.

18.07.2016р. представник третьої особи через канцелярію суду надав клопотання ,в якому повідомив про те, що в забезпечення виконання умов кредитного договору, за яким наразі здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках даної справи були укладені й інші договори застави, іпотеки та поруки з іншими юридичними особами, копії яких долучив до матеріалів справи. Також надав окремий розрахунок позовних вимог, згідно якого заборгованість ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» станом на 28.08.2015р. становить: заборгованість за кредитною лінією 19973750,00 доларів США; проценти за користування кредитною лінією 539873,82 доларів США; пеня за прострочення з погашення суми кредиту 282010,28 грн.; пеня за прострочення з погашення суми процентів за користування кредитом в сумі 399494,15 грн.

19.07.2016р. представник позивача через канцелярію суду надав заяву, в якій просив в рахунок часткового погашення заборгованості за договором від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» та ПАТ «ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» в розмірі 23 559 065 (двадцять три мільйони пятсот пятдесят дев'ять тисяч шістдесят пять) доларів США 82 центи та 8 367 500 (вісім мільйонів триста шістдесят сім тисяч пятсот) гривень 04 копійки, з яких заборгованість за кредитною лінією 19 973 750,00 доларів США; проценти за користування кредитною лінією 3 585 315,82 доларів США; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією 5 714 450,68 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за відсотками 2 653 049,36 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 06.03.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 258 у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною згідно звіту про оцінку станом на дату оцінки в розмірі 19 445 400,00 (девятнадцять тисяч чотириста сорок пять тисяч чотириста) гривень. Також просив відстрочити виконання судового рішення в частині продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах до скасування заходів щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці, передбачених статтею 9 Закону України «Про тимчасове заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно зупинення дії статей 41, 43 -47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги, що надана позивачем 19.07.2016р. заява про зміну предмету позову відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до уваги під час розгляду справи та судом розглядаються остаточні позовні вимоги, викладені в заяві від 19.07.2016р.

05.08.2016р. представник відповідача через канцелярію суду надав додаткові заперечення проти позовних вимог, в яких заперечував проти заявленої позивачем оцінки спірних обєктів нерухомості. Також надав пояснення, в яких зазначив, що в період з 07.09.2015р. по теперішній час сума основного зобовязання за кредитним договором від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО/KL була зменшена. Як стверджує відповідач, за рахунок стягнення на користь банка (отримання у власність) іпотечного майна, що належало одному із поручителів по вказаних кредитних відносинах, ТОВ «Святошино» (державна реєстрація на відповідні обєкти нерухомості відбулась ще 22.06.2016р.), а отже, позивач повинен був зменшити суму основного зобовязання по кредитних договорах на суму, що еквівалентна вартості отриманого у власність іпотечного майна.

08.11.2016р. представник позивача через канцелярію суду надав додаткові пояснення по справі, в яких проти проведення економічної та оціночно-будівельної експертизи заперечував. Також зазначив, що загальна сума вартості предметів іпотек, які передані позивачу у власність в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р. становить 31272250,00 грн. (без ПДВ) або 37526700,00 грн. (з ПДВ). 24.06.2016р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. по справі № 910/23250/15 предмети іпотеки були прийняті банком у власність згідно з іпотечним договором від 06.03.2012р., укладеним між ТОВ «Святошино» та ПАТ «СБЕРБАНК», посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 262. Також зазначив, що фактично розмір заборгованості ТОВ «ТД «Золотий Урожай» за договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р. розрахований станом на 28.08.2015р. з урахуванням здійсненого 24.06.2016р. погашення заборгованості за рахунок прийняття банком у власність майна становить 22050935,49 доларів США та 8367500,04 грн. і складається з: суми заборгованості за 19973750,00 доларів США, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 2077185,49 доларів США, пені 8367500,04 грн.

Крім того, у наданих письмових поясненнях позивач зазначив, що інших погашень за договором про відкриття кредитної лінії 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р. ні позичальником, ні майновими та фінансовими поручителями здійснено не було, що підтверджується відповідними виписками за рахунками позичальника.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував. Також 28.11.2016р. через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі, в яких наполягав на проведенні судової експертизи (в тому числі економічної) та зазначив, що сума основної заборгованості ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай» перед ПАТ «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р. на поточну дату є недоведеною.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи відбулась зміна найменування позивача, а саме, замість назви Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії, дійсним найменування позивача є - Публічне акціонерне товариство Сбербанк, що підтверджується копією змін до статуту Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії та довідкою з ЄДПРОУ.

Зазначені обставини приймаються до уваги суду, та, відповідно, рішення у справі ухвалюється по відношенню до позивача, який в теперішній час має найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» було укладено кредитний договір про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL (далі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті доларах США, що надалі іменується «кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (надалі кредит) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобовязується використати кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5. цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору.

Згідно п. 1.2. договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 03.12.2013р. до договору про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р.) ліміт кредитної лінії складає 20000000,00 доларів США (двадцять мільйонів доларів США 00 центів).

Ліміт кредитної лінії зменшується щомісячно згідно з графіком.

В останній місяць кредитування, а саме « 03» березня 2017 року, ліміт кредитної лінії зменшується на 48750,00 (сорок вісім тисяч сімсот пятдесят) доларів США.

Сторони домовились, що в разі, якщо дата зменшення ліміту кредитної лінії припаде на вихідний день, сторони вважатимуть датою зменшення ліміту кредитної лінії перший наступний робочий день місяця.

Згідно п. 4.2 договору банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії Кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту Кредитної лінії або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір Кредиту не перевищував ліміт Кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між позичальником і банком у строк не пізніше 3 (трьох) днів з дня її укладення. Додаткові угоди про надання окремих траншів можуть бути укладені лише за взаємною згодою Сторін і є невідємною частиною Кредитного договору.

Пунктом 5 Договору передбачено нарахування комісії за відкриття та ведення позичкового рахунку.

Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобовязується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту у повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів (п. 6.2. договору).

Згідно п. 6.3. договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 03.12.2013р. до договору про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р.) проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1. 6.2. цього договору, позичальник зобовязаний сплачувати не пізніше 3 (трьох) робочих днів, наступних за днем закінчення періоду. При цьому під «періодом» сторони в цій ст. 6 договору розуміють кожний з періодів, який починається з 16 числа кожного місяця, і закінчуються в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (т.ч. проценти за кредитом за такий день нараховуються). Сторони домовились, що в разі, якщо дата початку періоду припадає на вихідний день, сторони вважатимуть датою початку періоду наступний робочий день місяця.

За несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальником, банк має право вимагати сплати позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми, за кожен день прострочення: строків повернення кредиту; строків сплати процентів за користування кредитом, які визначені ст. 6 цього договору; строків сплати комісії, які визначені ст. 5 цього договору (п.10.1. Договору).

Згідно п. 8.3 договору встановлено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права, передбачені законодавством України та/або цим договором та/або договором/ами забезпечення, в тому числі у разі: д) в разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим договором, а також по іншим договорам (в т.ч. але не включно по кредитним договорам, договорам про відкриття кредитних ліній) і/або договорам поруки і/або договорам про надання банківських гарантій/контргарантій/акредитивів тощо, які укладені або будуть укладені протягом дії цього договору між позичальником і банком, а також по платіжним зобовязанням перед банком та/або третіми особами по оплаті векселів, погашенню облігацій, виплаті купонного доходу, інших фінансових зобовязань, тощо, які виникли (можуть виникнути) протягом строку дії цього договору).

Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено, що у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов'язаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. В такому повідомленні банк зазначає повну суму заборгованості.

Відповідно до п. 8.5. договору позичальник, у разі направлення банком письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобовязаний здійснити усі платежі за цим договором на користь банку (при цьому строкові платежі проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором.

Згідно п. 9.1. кредитного договору повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом здійснюється в валюті, в якій надається кредит.

Черговість зарахування коштів, які надійшли погашення заборгованості за Договором, в тому числі списані у договірному порядку з рахунків позичальника або третіх осіб, а також перерахованих третіми особами, визначені п. 9.4. кредитного договору.

Сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання банком та позичальником, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобовязань позичальника по цьому договору (п.11.3 кредитного договору).

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

Позивач належним чином виконав свої обовязки, встановлені Кредитним договором, що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку, однак Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай, м. Донецьк зобовязання щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконує, що стало приводом для звернення позивача до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай, м. Донецьк заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012р.

Як встановлено судом, ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. порушено провадження у справі № 908/130/15-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ".

Як вбачається з наданої позивачем заяви з кредиторськими вимогами до боржника по справі № 908/130/15-г, поданої позивачем до господарського суду Запорізької області, загальна сума заборгованості боржника (ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ") перед банком за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012р. становить 22 021 475 (двадцять два мільйони двадцять одна тисяча чотириста сімдесят пять) доларів США 47 центів та 8 367 500,04 гривень (вісім мільйонів триста шістдесят сім тисяч пятсот гривень 04 копійки), та складається з:

- заборгованості за кредитом 19 973 750,00 доларів США четверта черга;

- процентів за користування кредитом 2 047 725,47 доларів США четверта черга;

- пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 5 714 450,68 грн. шоста черга;

- пені за прострочення повернення заборгованості за відсотками 2 653 049,36 грн. шоста черга.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.06.2015р. визнано вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» в розмірі 792890785,36 грн. (784450873,89 грн. основного боргу четверта черга; 8439911,47 грн. неустойки (штрафу, пені) шоста черга).

Згідно наданих позивачем 17.05.2016р. письмових пояснень в межах справи №908/130/15-г були заявлені вимоги за кредитними договорами № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р., № 17-В/10 від 24.06.2010р., № 18-В/10 від 24.06.2010р. та за договором № 2256 від 16.11.2011р.

Господарським судом враховано, що у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай, сума боргу (з неповернення кредитних коштів в сумі 19 973 750, 00 доларів США та нарахованих процентів в сумі 3 585 315,82 доларів США) є визнаними кредиторськими вимогами позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Золотий Урожай.

Наданими позивачем виписками з рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відкритих для відображення заборгованості ТОВ «ТД «Золотий Урожай» за кредитним договором № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р., підтверджується виконання позивачем своїх зобовязань за договором та наявність спірної заборгованості, а саме заборгованості за кредитною лінією в сумі 19 973 750,00 дол. США, процентів за користування кредитною лінією 3 585 315,82 дол. США. Ні відповідачем, ні третьою особою як позичальником, не надано будь-яких доказів, платіжних документів, які б спростували наявні в матеріалах справи банківські виписки, та не надані докази іншого зарахування та списання з рахунків коштів з виконання кредитних зобов?язань.

Разом із тим суд зауважує, що згідно наданих 08.11.2016р. представником позивача додаткових пояснень по справі 24.06.2016р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. по справі № 910/23250/15 предмети іпотеки були прийняті банком у власність згідно з іпотечним договором від 06.03.2012р., укладеним між ТОВ «Святошино» та ПАТ «СБЕРБАНК», посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 262 та зазначив, що фактично розмір заборгованості ТОВ «ТД «Золотий Урожай» за договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012р. розрахований станом на 28.08.2015р. з урахуванням здійсненого 24.06.2016р. погашення заборгованості за рахунок прийняття банком у власність майна становить 22050935,49 доларів США та 8367500,04 грн. і складається з: суми заборгованості за 19973750,00 доларів США, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 2077185,49 доларів США, пені 8367500,04 грн. Копія рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. по справі № 910/23250/15 наявна в матеріалах справи.

Отже, як встановлено судом, на момент винесення вказаного рішення заборгованість за тілом кредиту складає 19973750,00 доларів США, а за відсотками за користування кредитом 2077185,49 доларів США, що встановлено також постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2016 р.

У зв?язку з чим, суд вбачає наявність передбачених п.11 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України підстав для припинення провадження у справі в частині позовних вимог про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Сбербанк» в частині заборгованості по процентам за користування кредитною лінією в розмірі 1508130,33 доларів США з мотивів відсутності предмета спору, що обумовлено фактом погашення вказаної частини боргу в процесі розгляду даної справи після подання позову, але до прийняття рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про призначення економічної експертизи, оскільки сума заявлених позовних вимог підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем та третьою особою зобовязань за договором, позивачем, на підставі п. 10.1. кредитного договору, нарахована та вимагається до стягнення пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією в сумі 5 714 450,68 грн. та пеня за прострочення повернення заборгованості за відсотками в сумі 2 653 049, 36 грн.

Щодо пені, нарахованої за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією за період з 04.02.2014р. по 25.01.2015р. в сумі 5 714 450,68 грн. та пені, нарахованої за прострочення повернення заборгованості за відсотками за період з 19.04.2014р. по 25.01.2015р. в сумі 2 653 049, 36 грн., суд зазначає наступне.

Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України № 405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно д ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Закріплене в ст.4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 6 означеного закону відносно заборони нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних виключень щодо їх незастосування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Донецьк, де проводило свою господарську діяльність ТОВ Торговий дім Золотий Урожай.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого також включено м. Донецьк, де проводило свою господарську діяльність ТОВ Торговий дім Золотий Урожай. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» зареєстровано за адресою: 83086, м. Донецьк, пр. Лагутенка, б. 13, каб. 30.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно ст. 2 Закону України Про судоустрій та статус суддів завданням суду при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Гарантоване Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право бути звільненим від відповідальності за невиконання зобовязань щодо повернення кредиту не може бути ілюзорним.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі Серявін та інші проти України, будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, суд вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції порушує той самий справедливий баланс та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

На підставі вищевикладеного, а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження позичальника за кредитним договором ТОВ «ТД «Золотий Урожай» в зоні активних бойових дій, суд застосовує до спірних правовідносин ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та не приймає, як обґрунтування боргу нарахування пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією за період з 14.04.2014р. по 25.01.2015р. на суму 5 680 568,90 грн. та нарахування пені за прострочення повернення заборгованості за відсотками за період з 19.04.2014р. по 25.01.2015р. на суму 2 653 049, 36 грн.

У звязку з невиконанням позичальником (третьою особою) взятих на себе зобов'язань зі своєчасного та повному обсязі погашення кредиту та процентів за користування кредитом, банк звернувся до позичальника з повідомленням-вимогою №3468/5/28-2 від 10.04.2015р. про дострокове повернення всієї суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012р., посилаючись на невиконання позичальником умов кредитного договору.

Також позивачем на адресу відповідача було направлено повідомленнявимогу №3992/5/28-2 від 27.04.2015р. про повернення всієї суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. №26-Н/12/24/ЮО/КL, в якому банк, враховуючи невиконання ТОВ «ТД «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» своїх зобовязань за кредитним договором в частині належної сплати процентів за користування кредитом та сплати по кредиту, направив ТОВ «ТД «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» повідомлення-вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 3468/5/28-2 від 10.04.2015р. (далі Вимога). Відповідно до вимоги, позичальник повинен був сплатити банку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL у розмірі 22452575 (двадцять два мільйони чотириста пятдесят дві тисячі пятсот сімдесят пять) дол. США 57 центів та 8367500 (вісім мільйонів триста шістдесят сім тисяч пятсот) грн. 04 коп. В порушення умов п. 8.5. кредитного договору станом на 23.04.2015р. ТОВ «ТД «ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ» не здійснило погашення вказаної заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач є поручителем за договором поруки б/н від 03.12.2013р., позивач запропонував останньому усунути порушення за кредитним договором, а саме погасити заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012р. шляхом сплати повної суми заборгованості та попередив, що в іншому випадку банк залишає за собою право на звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1, а.с. 60-61).

Проте, вимоги банку не були виконані, що обумовило звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 р. між Закритим акціонерним товариством «СЛАВОЛІЯ» (надалі іпотекодержателем), що є майновим поручителем юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ОСОБА_5» (надалі боржник) та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (далі іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір від 06.03.2012р.

Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору від 06.03.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 258 (далі іпотечний договір) у відповідності до цього договору в забезпечення виконання зобовязання боржника, які випливають із договору про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між боржником і іпотекодержателем « 06» березня 2012 року, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії (надалі основний договір 1), із договору про відкриття кредитної лінії №27-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між боржником і іпотекодержателем « 06» березня 2012 року, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії (надалі основний договір 2), перелічені у статті 2 цього договору та можуть виникнути в майбутньому за основним договором 1, основним договором 2, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку майно, зазначене в п. 3.1. цього договору (надалі предмет іпотеки).

Згідно п. 2.1 іпотечного договору та з урахуванням змін та доповнень до нього у відповідності до цього договору забезпечуються наступною іпотекою наступні зобовязання боржника, які випливають і можуть виникнути в майбутньому із:

2.1.1. основного договору 1 з урахуванням всіх змін і доповнень до нього, в тому числі з урахуванням договору про внесення змін № 1 від « 18» травня 2012 року, договору про внесення змін № 2 від « 22» травня 2013 року, договору про внесення змін № 3 від « 21» червня 2013 року, договору про внесення змін № 4 від « 03» грудня 2013року, та можуть виникнути в майбутньому за основним договором 1 зокрема, але не обмежуючись:

- зобовязання повернути іпотекодержателю кредит, наданий в доларах США в межах невідновлювальної кредитної лінії, відкритої терміном до « 03» березня 2017р. за основним договором 1 з граничним лімітом кредитування в сумі 20000000,00 (двадцять мільйонів) доларів США 00 центів, в строк/и, зазначені в основному договорі 1, а у випадках, передбачених законодавством України та/або основним договором 1 та/або цим договором достроково;

2.1.2. основного договору 2 з урахуванням всіх змін і доповнень до нього, в тому числі з урахуванням договору про внесення змін № 1 від « 22» березня 2012 року, договору про внесення змін № 2 від « 18» травня 2012 року, договору про внесення змін № 3 від « 23» травня 2012 року, договору про внесення змін № 4 від « 29» травня 2012 року, договору про внесення змін № 5 від « 30» травня 2012 року, договору про внесення змін № 6 від « 22» травня 2013 року, договору про внесення змін № 7 від « 21» червня 2013 року, договору про внесення змін № 8 від « 03» грудня 2013 року, та можуть виникнути в майбутньому за основним договором 1 зокрема, але не обмежуючись:

- зобовязання повернути іпотекодержателю кредит, наданий в доларах США в межах відновлювальної кредитної лінії, відкритої терміном до « 03» березня 2017р. за основним договором 2 з граничним лімітом кредитування в сумі 10882000,00 доларів США (десять мільйонів вісімсот вісімдесят дві тисячі доларів США 00 центів), в строк/и, зазначені в основному договорі 2, а у випадках, передбачених законодавством України та/або основним договором 2 та/або цим договором достроково.

Згідно п. 3.1. предметом іпотеки за цим договором є: будівлі та господарські споруди, загальною площею 10309,2 (десять тисяч триста дев'ять цілих дві десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок 101, що складаються з:

№ п/пЛітера № за планом земельної ділянкиНазва будівель та спорудЗагальна площа (к.м.)
1В-1Будівля тарного складу1264,1
2Г-1Механічна майстерня, гаражі127,9
3Д-1Столярні майстерні317,4
4Б-1Будівля тарного складу677,7
5Е-3Адміністративний корпус2393,6
6Ж-2Головний виробничий корпус3900,5
7К-1Підсобні приміщення870,7
8И-1Прохідна 48,0
9Л-1Насосна 15,7
10З-1Кіоск трансформаторний22,9
11М-3Котельня 670,7
12№1-4Огородження-
13ІЗамощення-
14ПНавіс-
15СНавіс-
16ТНавіс-
Всього:10309,2

Судом встановлено, що зазначене майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим 28 листопада 2013 року ОСОБА_6, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, за реєстровим № 336, згідно з актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу підписаного 28 листопада 2013 року.

Предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, індексний номер 13622865 від « 28» листопада 2013 року, ОСОБА_6, державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, номер запису про іпотеку: 3584040, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 2,6436 (дві цілих шість тисяч чотириста тридцять шість десятитисячних) га, кадастровий номер земельної ділянки :00:017:0117, яка розташована за адресою: пр. Ілліча, 101 у Калінінському районі м. Донецька.

За взаємною згодою сторін заставна вартість предмету іпотеки складає 27356541,00 (двадцять сім мільйонів триста пятдесят шість тисяч пятсот сорок одна) гривень 00 коп. (п. 3.2. іпотечного договору).

Згідно п. 6.1. іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги, що забезпечені іпотекою згідно з ст.. 2 цього договору, у повному обсязі, що визначається на момент фактичного відшкодування (задоволення).

Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо в момент настання терміну (строку) виконання боржником будь-якого із зобовязань, зазначених в ст.2 цього договору, воно/и не буде/уть виконане/і або буде/уть виконане/і неналежним чином (п.6.2 Договору іпотеки).

Згідно п. 6.4. іпотечного договору у разі настання випадків, передбачених в п. 6.2-6.3. цього договору, іпотекодержатель реалізує предмет іпотеки, на який звернено стягнення на підставі рішення суду, вчиненого виконавчого напису нотаріуса. Також у разі настання випадків, передбачених в п. 6.2.-6.3. цього договору, іпотекодержатель може звернути стягнення шляхом позасудового врегулювання між сторонами шляхом:

- передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому чинним законодавством України;

- права іпотекодержателя продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.5. договору стягнення може бути звернене на всі речі складові, що входять до предмету іпотеки, або на будь-яку одну чи декілька з них за вибором іпотекодержателя, якщо вони виділені в натурі як окремий обєкт нерухомого майна. Якщо іпотекодержатель зверне стягнення на одну річ складову предмету іпотеки, але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави/іпотеки на інші речі складові частини, які є предметом іпотеки.

03.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТЕЙТ-ГРАУНД» був укладений договір поруки, згідно умов ст. 2 якого відповідальність поручителя перед кредитором включає, зокрема, зобовязання, які були невиконані боржником, та які передбачені основним договором 1 (договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між кредитором та боржником 06.03.2012р. ) з урахуванням всіх змін і доповнень до нього (далі договір поруки).

Згідно ст. 4.1. договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за основним договором не будуть виконані повністю.

Відповідно до ст. 4.2. договору поруки передбачена статтею 2 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобовязань за основним договором. Причини невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором жодним чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань за цим договором.

В такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобовязань, що зазначені в ст. 2 цього договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобовязань поручителем як солідарним боржником.

Згідно ст. 4.3. договору поруки поручитель протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений у такому повідомленні, зобовязаний погасити заборгованість боржника за основним договором за реквізитами, зазначеними в повідомленні кредитора.

Сторони визначили, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в письмовій формі (п. 6.1. договору поруки).

Згідно п. 4.3.5. Постанови № 1 від 24.11.2014р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вірішення спорів, що виникають з кредитних відносин" з огляду на приписи статті 583 ЦК України, статті 11 Закону України Про заставу, статей 1 та 11 Закону України Про іпотеку заставодавцем (іпотекодавцем) може виступати як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Майновий поручитель несе відповідальність перед кредитором за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави. До майнового поручителя, який виконав забезпечене заставою зобов'язання, переходять усі права кредитора за цим зобов'язанням в тому обсязі, в якому він сам виконав вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 576 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, окремим видом якої є іпотека, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні за змістом норми містяться в ст.7 Закону України Про іпотеку.

Відповідно до вимог ст.41 Закону України Про іпотеку, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Посилаючись на наявність у позивача права на звернення стягнення на заставлене майно, внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ОСОБА_5», м. Донецьк своїх зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ОСОБА_5» за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між кредитором та боржником 06.03.2012р., звернути стягнення на майно, яке передано в іпотеку відповідно до договору від 06.03.2012р., посвідченого Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 258, знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 101 та належить на праві власності відповідачу, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною згідно звіту про оцінку станом на дату оцінки в розмірі 19 445 400,00 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає розглядувані вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Статтею 11 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Під час розгляду справи позивачем 02.11.2015р. в обґрунтування вартості обєкта іпотеки через канцелярію суду було надано звіт про оцінку майна (висновку про ринкову вартість обєкта оцінки) № 28-10/2015/ХР-4, виконаного Приватним підприємством «Аргумент», відповідно до якого станом на 28.10.2015р. ринкова вартість обєкта оцінки комплексу нежитлових будівель та споруд, загальною площею 10309,2 м. кв., які розташовані за адресою: м. Донецьк, проспект Ілліча, 101, що належать ТОВ «Істейт-Граунд», складає 19445400 (девятнадцять мільйонів чотириста сорок пять тисяч чотириста) гривень без урахування ПДВ.

Виходячи зі змісту правового висновку судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеного у справі № 6-1935цс15 від 7.10.2015 року, який є обовязковим для застосування згідно ст. 111-28 ГПК, поняття ціни, як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, а також аналіз норм статей 38, 39 Закону України Про іпотеку, свідчать про те, що у розумінні норми статті 39 Закону України Про іпотеку встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Здійснюючи аналіз звіту про оцінку майна № 28-10/2015/ХР-4, виконаного приватним підприємством «Аргумент», суд зазначає, що при проведенні оцінки експертом враховувалось розташування обєкта оцінки з огляду на територіальну наближеність до Харківської області. З огляду на вказане, суд також звертає увагу на ризики, повязані з юридичною невизначеністю регіону, складність оформлення угод через закриті реєстри, ризики відновлення бойових дій, неможливість встановлення реального рівня цін продажу в регіоні, навіть по тих мало чисельних угодах що укладаються. За час, який сплинув з моменту проведення оцінки за загальновідомими даними, економічний стан в країні не поліпшився, на непідконтрольних територіях ще більше погіршився. Тобто, не можна вважати, що наведений висновок в частині визначення ринкової вартості зазнав змін, які б істотно вплинули на ринкову вартість. Тому, суд вважає за можливим застосування в даному випадку цього висновку.

Враховуючи викладене, приписи ст. ст. 5, 6 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, приймаючи до уваги те, що сторонами не спростовано належними та допустимим доказами необґрунтованість висновків, викладених у звіті з незалежної оцінки рухомого майна: станом на 28.10.2015р, проведених Приватним підприємством «Аргумент», суд приймає їх як належні докази актуальної ринкової вартості предметів застави, та встановлює початкову ціну продажу предмету іпотеки на рівні вартості, визначеної вказаними звітом та відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про проведення оціночно-будівельної експертизи.

В ході розгляду справи судом не встановлено інших вимог кредиторів на предмети застави, які мають пріоритет над вимогами позивача.

Суд також зауважує, що у відповідності до ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Проте, суд зазначає, що вказана норма не перешкоджає суду забезпечити захист порушеного права іпотекодержателя з наступною реалізацією рішення суду в частині продажу предмета іпотеки на торгах після спливу обставин, якими заумовлено зупинення дії відповідних норм Закону України "Про Іпотеку". Крім того, суд зауважує, що позивачем не доведено належність відповідача до субєктів великого підприємництва відповідними доказами в розумінні ст. 55 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували виконання зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL, укладеного між кредитором та боржником 06.03.2012р. у повному обсязі. Жодним чином не спростовано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ОСОБА_5», м. Донецьк відсутність заборгованості, в рахунок погашення якої заявлено позов про звернення стягнення на заставлене майно. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про існування залишкової частини заборгованості станом на день прийняття судом цього рішення.

Відповідно до наданих в статті 1 Закону України "Про іпотеку" визначень іпотекодавець - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника, а іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

Як встановлено законодавством, і боржник і майновий поручитель є іпотекодавцями у разі, якщо вони надали в іпотеку нерухоме майно з метою забезпечення власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи (боржника) перед іпотекодержателем.

У даному спорі відповідач не є боржником за основним зобов'язанням третьої особи перед позивачем за кредитним договором, а виступив її майновим поручителем, надавши в іпотеку нерухоме майно в забезпечення зобов'язання перед банком.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

З наведеного суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною згідно звіту про оцінку станом на дату оцінки в розмірі 19 445 400,00 грн. позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про відстрочення виконання рішення суду в частині продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах до скасування заходів щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці, передбачених статтею 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, відносно зупинення дії статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України Про іпотеку, суд дійшов висновків про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи заяву про надання відстрочення виконання судового рішення, позивач посилається на передбачене законодавством зупинення можливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації іпотечного майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Як вже зазначалося, пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

П. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. N 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція встановлено, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до п.1 розділу 1 включено м. Донецьк.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідного Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавалося.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що майно, яке підлягає реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором знаходиться на території проведення антитерористичної операції, зупиняється можливість реалізації іпотечного майна протягом терміну дії Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

При цьому, згідно з правовою позицією Пленуму Вищого господарського суду України, викладеною в п 7.1. Постанови №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

За змістом п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

При цьому господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання - конкретні терміни їх виконання.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 Цивільного кодексу України, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Вимога позивача про відстрочення виконання рішення суду в частині продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах до скасування заходів щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці, передбачених статтею 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, відносно зупинення дії статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України Про іпотеку не передбачає конкретний термін зі спливом якого можливе бути реалізоване право Іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки. Зазначений термін не відомий та не може бути визначений а ні сторонами по справі, а ні судом.

З огляду на вищевикладене вимога про відстрочення виконання рішення суду в частині продажу предмета іпотеки задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України та пункту 4 частини першої статті 55 ГПК України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Поштовий конверт, яким було направлено позовну заяву №8031(2)/4/28-3 від 31.08.2015р. з додатками на адресу суду, містить відтиск поштового штемпелю датованого 31.08.2015р.

На підставі вищевикладеного суд розраховує суму позову, заявлену до стягнення в доларах США за курсом Національного банку України станом на 31.08.2015р., яка складає 100 доларів США = 2118,5441 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства СБЕРБАНК , м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством СБЕРБАНК , м. Київ (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46,) за договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/ 12/24/ЮО/KL в розмірі 22 050 935,49 доларів США та 33418,54 грн., з яких:

- заборгованість за Кредитною лінією в- 19 973 750, 00 доларів США;

- процентів за користування Кредитною лінією - 2077185,49 доларів США

- пені, нарахованої за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією за період з 04.02.2014р. по 13.04.2014р. в розмірі 33418,54 грн.,

звернути стягнення на майно, що передано в іпотеку відповідно до договору від 06.03.2012р., посвідченого Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 258, а саме, на будівлі та господарські споруди, загальною площею 10 309,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 101, та складаються з:

№ п/пЛітера № за планом земельної ділянкиНазва будівель та спорудЗагальна площа (к.м.)
1В-1Будівля тарного складу1264,1
2Г-1Механічна майстерня, гаражі127,9
3Д-1Столярні майстерні317,4
4Б-1Будівля тарного складу677,7
5Е-3Адміністративний корпус2393,6
6Ж-2Головний виробничий корпус3900,5
7К-1Підсобні приміщення870,7
8И-1Прохідна 48,0
9Л-1Насосна 15,7
10З-1Кіоск трансформаторний22,9
11М-3Котельня 670,7
12№1-4Огородження-
13ІЗамощення-
14ПНавіс-
15СНавіс-
16ТНавіс-
Всього:10309,2

яке належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м. Київ (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 6, ) а саме: шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною згідно звіту про оцінку станом на дату оцінки в розмірі 19 445 400,00 грн.

Встановити спосіб реалізації предмет застави продаж з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Атлант груп компані, м. Київ (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства СБЕРБАНК , м. Київ (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46,) судовий збір у розмірі 73 080, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Припинити провадження у справі на підставі п. 11 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в частині звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості по процентам за користування кредитною лінією в розмірі 1508130,33 доларів США.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 05.12.2016 р.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя К.С. Харакоз

Суддя О.В. Говорун