РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016Справа №910/17854/16
За позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської

ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про повернення земельної ділянки

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

Від прокуратури: Бондарчук І.П. - за довіреністю;

від позивача: Телицька В.А. - за дов.;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора міста Києва посилається на те, що всупереч вимогам чинного законодавства України, без документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, відповідачем використовується земельна ділянка на АДРЕСА_3 під розміщення автостоянок.

Вважаючи, що відповідач користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав, чим порушує інтереси держави, на підставі ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор міста Києва звернувся до суду, просив зобов'язати відповідача повернути спірну земельну ділянку.

Ухвалою від 29.09.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.11.2016 р.

31.10.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

01.11.2016 р. від прокуратури через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Судове засідання 01.11.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 15.11.2016 р.

15.11.216 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про припинення провадження у справі, яке судом не задоволено, оскільки дана справа та справа № 910/20034/13 мають різні підстави позовних вимог.

Ухвалою від 15.11.2016 р. розгляд справи було відкладено на 29.11.2016 р.

Ухвалою від 29.11.16р. розгляд справи відкладено на 06.12.16р.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні 06.12.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників прокурора та позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 14.07.2005 № 761/3336 суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 передано в оренду на 1 рік земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину автозапчастин на перетині АДРЕСА_2 та з останнім укладено договір оренди земельної ділянки від 17.02.2006 № 78-6-00340.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.10.2007 № 32/547 поновлено на 20 років договір оренди земельної ділянки від 17.02.2006 № 78-6-00340, вважаючи укладеною угоду до даного договору. Вказану Угоду зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що 22.11.2007 зроблено запис у книзі записів державної реєстрації договорів за № 78-6-00490.

У подальшому, постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.14р. у справі № 910/20034/13, залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.11.2014, задоволено позов прокуратури Оболонського району м. Києва. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 17.02.2006 № 78-6-00340, зобов'язано ФОН ОСОБА_1 повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,0839 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована на перетині АДРЕСА_2

За інформацією Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (лист від 30.05.2016) вказане судове рішення виконано в примусовому порядку, земельну ділянку 28.10.2015 повернуто Київській міській раді, а інформацію про розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.02.06р. № 78-6-00340 внесено до міського земельного кадастру.

Таким чином, на теперішній час вказана земельна ділянка не перебуває у власності чи користуванні юридичних або фізичних осіб.

Відповідно до п. 3.2 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890, з внесеними до нього змінами на підставі рішення Київської міської ради від 24.12.2009 № 933/3002, посадовими особами Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проведено обстеження спірної земельної ділянки та складено акт обстеження земельної ділянки від 30.05.2016 № 16-0985-05.

За результатами проведення обстеження зазначеної земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка огороджена та використовується невстановленими особами для розміщення автостоянки.

Відповідно до інформації ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.07.16р.

ФОП ОСОБА_1 здійснює плату за користування земельною ділянкою площею 0,0839 га на перетині АДРЕСА_3 на підставі угоди до договору оренди земельної ділянки від 17.02.06р. № 78-6-00340, заборгованість по платі за землю відсутня.

Згідно з даними, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 14.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. внесено до Реєстру запис про реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 0,0839 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована на АДРЕСА_3 зі строком дії до 02.11.2027. Вказаний запис вчинено на підставі дублікату договору оренди земельної ділянки від 17.02.2006 № 78-6-00340 та угоди до даного договору.

Таким чином, вказаний запис було здійснено на підставі дублікату договору оренди земельної ділянки від 17.02.2006, який розірвано згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014, яка набрала законної сили.

На виконання листа прокуратури м. Києва від 08.08.2016 Київською міською радою вжито заходів щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначеного запису.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.09.2016 право оренди земельної ділянки, яке було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.03.2016, скасовано 05.09.2016.

Вказані обставини підтверджують використання спірної земельної ділянки саме ФОП ОСОБА_1

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовим актами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

При цьому ст. 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Нормами ст. 9 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території віднесено, зокрема розпорядження землями територіальної громади міста, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Оскільки земельна ділянка на АДРЕСА_3 належить до комунальної власності міста, виключно Київська міська рада має право розпоряджатися нею.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 за відсутності рішення Київської міської ради про надання земельної ділянки та без оформлення правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку площею 0,0839 га на перетині АДРЕСА_3 для розміщення автостоянки, що є порушення вимог ст. ст. 116, 125,126 Земельного кодексу України.

Доказів наявності у відповідача документів, що посвідчують право власності або право користування спірною земельною ділянкою, та доказів, що підтверджують звернення відповідача до позивача, як органу місцевого самоврядування, уповноваженого передавати у власність або користування спірну земельну ділянку, з клопотанням про оформлення речового права на неї або доказів вжиття відповідачем інших заходів, спрямованих на оформлення його прав на спірну земельну ділянку, суду не надано.

При цьому судом встановлено, що відповіда користується земельною ділянкою, на АДРЕСА_3 під розміщення автостоянок.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України у справах № 5011-14/5398-2012 від 02.10.2012 та № 910/3558/16 від 10.08.2016.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач жодних заперечень не надав, тверджень позивача не спростував.

З огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 усупереч вимогам закону використовує спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, земельна ділянка відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,0839 га на АДРЕСА_4 (кадастровий номер НОМЕР_2), що використовується для розміщення автостоянки, привівши її у придатний для використання стан.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Прокуратури міста Києва (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.12.2016р.

Суддя І.О.Домнічева