ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"12" грудня 2016 р. Справа № 911/1794/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради

про стягнення 3 623 746,42грн

по скарзі Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493

Суддя Чонгова С.І.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність №14-01 від 18.04.2016);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №601 від 28.11.2015);

від ДВС не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 28.07.2016 частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та постановлено стягнути на його користь 1 904 192,46грн основного боргу, 105 616,10грн 3% річних, 1 260 532,61грн втрат від інфляції, 301 644,39грн пені, а також 53 579,78грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 51 760,85грн втрат від інфляції в задоволенні позову відмовити.

17.08.2016 на виконання рішення у даній справі виданий наказ.

09.11.2016 до господарського суду Київської області надійшла скарга Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493.

В обґрунтування вимог скарги, скаржник посилається на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було постанови від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та від 20.10.2016 про арешт майна боржника. Так, скаржник (боржник) посилається на те, що в постанові від 19.10.2016 постановлено стягнути з нього 362 556,53грн виконавчого збору, хоча станом на дату відкриття виконавчого провадження з нього фактично не стягнуто та не повернуто ніяких коштів, а виконавчий збір за твердженням скаржника мав би розраховуватись виконавцем виходячи, саме у відсотковому співвідношенні з фактично стягнутої суми. У звязку з чим скаржник просить суд скасувати постанови державного виконавця від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та від 20.10.2016 про арешт майна боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.11.2016 розгляд вказаної скарги призначено у судовому засіданні на 28.11.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2016 розгляд вказаної скраги відкладено на 12.12.2016

У судове засідання 12.12.2016 представник ВДВС не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивачем (стягувачем) подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких останній просить суд відмовити в задоволенні скарги, зазначаючи, що державним виконавцем вчинено дії у відповідності до чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Як встановлено судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 19.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52670493 пунктом 3 якої постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 362 556,53грн.

20.10.2016 постановою державного виконавця у вказаному вище виконавчому провадженні накладено арешт на все рухоме та все нерухоме майно боржника в межах суми 3 988 121,87грн, що складається з суми стягнення за наказом в розмірі 3 625 565,34грн та виконавчого збору в розмірі 362 556,53грн.

Скаржник вважає, що вказані постанови винесені з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки виконавчий збір обраховано виконавцем з суми стягнення за наказом, а не з фактично стягнутої виконавцем суми.

Розглянувши подану скаргу, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", що визначено ст.115 ГПК України.

В силу ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Як визначено ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 7 визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ч. 8 вказаної норми, у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаного Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, у відповідності до ч. 6 вказаної норми, у разі наступних пред'явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Згідно ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ч. 6 вказаної статті, стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як визначено ст. 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 3 вищевказаної норми визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, з урахуванням наведених вимог законодавства щодо примусового виконання рішень, враховуючи те, що рішення суду є обов'язковими на всій території України і мають виконуватись в повному обсязі, а також враховуючи, що загальна сума стягнення за виконавчим документом у даній справі становить 3 625 565,34грн, враховуючи, що у відповідності до ст. 27 виконавчий збір має становити 10%, суд приходить до висновку що виконавцем обґрунтовано зазначено про стягнення з боржника 362 556,53грн виконавчого збору, при тому, що у ч. 5 ст. 26 вказаного Закону передбачена можливість зазначення про стягнення виконавчого збору у поставові про відкриття виконавчого провадження. Суд також погоджується з обґрунтованістю суми в межах якої виконавцем накладено арешт на рухоме та не рухоме майно боржника, що складається з суми стягнення за наказом та суми виконавчого збору.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Також, під час розгляду скарги судом враховано, що в обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на безпідставність стягнення з нього виконавчого збору, при цьому просить суд скасувати постанови про відкриття провадження у справі та про накладення арешту в цілому, при цьому, невірний обрахунок виконавчого збору не може стосуватись законності постанов про відкриття провадження та накладення арешту.

За вказаних обставин, враховуючи підстави звернення з даною скаргою, суд відмовляє в задоволенні вимог скарги, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. В задоволенні скарги Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2016 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 20.10.2016 про арешт майна боржника, прийнятих по виконавчому провадженні №52670493, відмовити.

2. Копію ухвали направити на адресу сторін та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Суддя С.І. Чонгова