ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 р. Справа №917/1588/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області, вул. Коцюбинського,6, м. Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Руда-Україна", вул. Конституції, 32/33, м. Комсомольськ, Полтавська обл., 39800

про стягнення 30686,94 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 24/01-14/02-20 від 04.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

Розглядається позов про стягнення 30 686,94 грн. збитків за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що Держекоінспекцією в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлене здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу в період з 01.12.2012 по 28.04.2015, чим заподіяно шкоду державі на загальну суму 30 686,94 грн.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві та поясненнях.

Відповідачем надано відзиви на позовну заяву (вх. № 13089 від 25.10.16р. та вх. № 14226 від 17.11.2016р.), в яких він просить суд позов задовольнити частково, стягнути 13 376,85 грн. збитків за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу.

В судове засідання 08.12.2016р. відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 20.10.-09.11.2015р. Держекоінспекцією здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Руда-Україна" (далі - відповідач), під час якої встановлено викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу (акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 225/01-01-14).

З Акту перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області № 225/01-01-14 вбачається, що відповідачем представлено дозвіл № -3 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 27.07.2007р., термін дії до 27.07.2012р., дозвіл № -136 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 29.04.2015р., термін дії необмежений. Отже, в періоди з 28.07.2012р. по 28.04.2015р. відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу. На момент проведення перевірки предоставлено довідку № 2 від 20.10.2015р., відповідно до якої відповідач використовує на території Полтавської області адміністративне приміщення загальною площею 2443,1 кв.м. Опалення здійснюється двома газовими котлами "VIESSMAN ". Відповідно до довідки № 2 на опалення приміщення газовими котлами "VIESSMAN" використано газу за 2013р. - 61,38 куб.м., за 2014р. - 43,934 куб.м., за період з 01.01.2015 по 29.07.2015р. - 20,224 куб.м.

Позивач вказує, що відповідачем листом № 03/414 від 09.11.2015 надано інформацію стосовно фактично відпрацьованого часу стаціонарними джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря № 1 (труба), № 2(труба) за період відсутності дозволу на викиди з 01.12.2012 по 28.04.2015 та представило таблицю № 6.2 Характеристика джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та їх параметри із документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для ТОВ "Славутич - Руда -Україна" розробленого у 2014 році, де визначені фактичні параметри джерела викидів, а саме: величина потужності викиду (масового потоку) - масової витрати забруднюючих речовин в газах, що відводяться, в г/с, по кожному джерелу викиду.

Держекоінспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 53/02-08 від 01.12.2015 та розрахунок до неї щодо відшкодування заподіяних державі збитків.

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що він проведений, виходячи з даних, наданих відповідачем листом № 03/414 від 09.11.2015, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 № 48/16064.

З огляду на відсутність реагування з боку відповідача на вказану претензію, вважаючи права та інтереси держави порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом про стягнення з відповідача 30 686,94 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. В обґрунтування правових підстав позову позивач посилається на приписи Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві, не заперечуючи факту здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу, приводить власний розрахунок заявлених до стягнення збитків. За розрахунком відповідача до стягнення підлягає 13 376,85 грн. збитків за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Зокрема, відповідач вказує, що у листі № 03/414 від 09.11.2015, за даними якого проведений розрахунок, вказана недостовірна інформація, тому він листами № 06/505 від 23.12.2015р. та № 06/65 від 16.02.2016р. надав уточнену інформацію про час роботи стаціонарних джерел викидів з проханням провести відповідний перерахунок.

За даними відповідача, перерахунок позивачем з врахуванням уточнених даних зроблений не був.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 225/01-01-14 в періоди з 28.07.2012р. по 28.04.2015р. відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як визначено ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища передбачається, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, а саме: ст. 1166, то правовідносини між сторонами у даній справі виникли з приводу заподіяння шкоди, тобто з делікту. За загальним правилом, закріпленим у ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення : протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20.06.2011р. № 2/121-30/118, яка враховується судом при вирішенні даного спору відповідно до положень ст.111 28 ГПК України.

При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди) : за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як досліджено судом, відповідач здійснював в процесі своєї діяльності викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, тому у Товариства виникло зобов'язання з відшкодування, завданих державі збитків.

Згідно ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

На спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 (далі - Методика №639).

Визначення наднормативних викидів наведене у п. 2.1 Методики, відповідно до якої наднормативними вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про охорону атмосферного повітря, джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Наведені норми свідчать про те, що для стягнення з відповідача збитків, заподіяних наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, необхідно встановити факт такого викиду. Встановлення факту порушення природоохоронного законодавства у вигляді наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря може мати місце при проведенні перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Порядок проведення перевірок додержання вимог природоохоронного законодавства і оформлення результатів таких перевірок регулюється Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 р. № 464.

Відповідно до п. 4.13 Порядку № 464, за результатами проведеної перевірки складається акт перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Згідно з п. 1.4 Порядку № 464 Акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до п. 2.2 Методики, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

При визначенні розміру збитків позивачем використано розрахунковий метод.

Відповідно до п. 3.6 Методики, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Згідно з п. 2.1.2 Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно до п. 3.6. Методики, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Підставою нарахування Держекоінспекцією завданих збитків став не сам факт понаднормового викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а здійснення таких викидів без відповідного дозволу. Вказана обставина правомірно розцінена контролюючим органом як понаднормові викиди.

Таким чином, дії відповідача є протиправними та вчинені з його вини (забруднення атмосферного повітря за відсутності відповідного дозволу), а між цими діями та заподіяними збитками наявний причинно-наслідковий зв'язок.

Викладені обставини свідчать про наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача.

Проте, щодо розміру та періоду нарахування збитків, які підлягають до стягнення, суд зазначає наступне.

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду. Такий час визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п. 3.11). Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснюється за формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду (п. 4).

Позивачем до стягнення заявлено 30 686,94 грн. збитків. При цьому, як вбачається з наведеного у позові розрахунку, позивачем при обчисленні розміру збитків були враховані дані, надані відповідачем у листі № 03/414 від 09.11.2015.

Уточнена інформація, що повідомлена відповідачем листами № 06/505 від 23.12.2015р. та № 06/65 від 16.02.2016р. позивачем до уваги не бралася.

Суд вважає обгрунтованим посилання відповідача про необхідність здійснення розрахунку збитків, спричинених викидом забруднюючих речовин в повітря зі стаціонарних джерел без спеціального дозволу, з врахуванням даних, відображених у листах № 06/505 від 23.12.2015р. та № 06/65 від 16.02.2016р.

Отримання відповідачем зазначених листів підтверджується листом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 26.01.2016 № 286/01-14/05-15-17 на № 06/505 від 23.12.2015 та повідомленням про вручення поштового відправлення 804.

Так, в зазначених листах вказано, що при проведенні розрахунку розміру збитку показники часу відпрацьованого стаціонарними джерелами викидів взяті з листа № 03/414 від 09.11.2015р., проте, вказаний лист містить недостовірну інформацію, щодо часу роботи стаціонарних джерел викидів.

Зокрема, у листі № 03/414 від 09.11.2015р., а також у розрахунку розміру збитку допущено помилку при проведенні арифметичних розрахунків: період розрахунку - з 01.12.2012 по 31.12.2012 що складає 31 календарний день (доба) помножене на 24 години на добу дорівнює 744 години, а не 774 години; в розрахунку розміру збитку до позовної заяви по джерелам викидів №№ 1,2 за періоди з 01.01.2013 по 30.11.2013 та 01.12.2013 по 28.04.2015 помилково вказано більше годин роботи.

Відповідач в листі та № 06/65 від 16.02.2016р. просив прийняти виправлену інформацію щодо фактично відпрацьованого часу стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період 01.12.2012р.-28.04.2015р., що не враховано позивачем при поданні позову.

Крім того, не було враховано технічні особливості підключення та функціонування системи опалення і для кожного з джерел було вказано загальний час роботи системи опалення, в той час як котли "Viessman" під'єднані до труб (стаціонарні джерела викидів) працюють почергово.

За даних обставин, суд приймає до уваги наданий контррозрахунок розміру збитків зазначений відповідачем у відзиві на позовну заяву (вх. № 14226 від 17.11.16 р.), відповідно до якого обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позивача про стягнення з відповідача 13376,85 грн. збитків. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Славутич-Руда-Україна (вул. Конституції, 32/33, м. Комсомольськ, Полтавська обл., 39800, ідентифікаційний код 30267321) 13376,85 грн. збитків і перерахувати їх на р/р 0006, Комсомольське УК/м. Комсомольськ/24062100, , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Славутич-Руда-Україна (вул. Конституції, 32/33, м. Комсомольськ, Полтавська обл., 39800, ідентифікаційний код 30267321) 600,69 грн. витрат по сплаті судового збору і перерахувати їх на р/р 0208 Державної екологічної інспекції у Полтавській області; банк -Державна казначейська служба України; МФО 820172; призначення платежу: Повернення судового збору на відновлення касових видатків КЕКВ 2800.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4.В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено 14.12.2016р.

Суддя Киричук О.А.