УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.12.2016Справа № 910/22636/16

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тревел Україна"

про стягнення 319 296,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Тревел Україна» про стягнення 319 296,05 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач в позовній заяві № 4486 від 05.12.16. посилається на те, що відповідачем було поставлено продукцію згідно видаткових накладних: № 1209/62 від 12.09.14., № 1209/59 від 12.09.14., № 1209/63 від 12.09.14., № 1209/54 від 12.09.14., № 1209/57 від 12.09.14., № 1209/60 від 12.09.14., № 1209/61 від 12.09.14., № 1209/58 від 12.09.14., № 1209/55 від 12.09.14., № 1209/56 від 12.09.14., № 1509/71 від 15.09.14., № 0509/70 від 15.09.14., № 1509/69 від 15.09.14., № 1509/68 від 15.09.14., № 1509/67 від 15.09.14., № 1609/77 від 16.09.14., № 1609/78 від 16.09.14., № 1609/79 від 16.09.14., № 1609/80 від 16.09.14., № 1609/81 від 16.09.14., № 0110/3 від 01.10.14., № 0110/2 від 01.10.14., № 0110/4 від 01.10.14., № 0210/6 від 02.10.14., № 0210/5 від 02.10.14., № 0310/7 від 03.10.14., № 0610/8 від 06.10.14., № 0610/9 від 06.10.14., № 0710/1 від 07.10.14., № 0810/11 від 08.10.14., № 0910/12 від 09.10.14., № 1010/13 від 10.10.14., № 1310/14 від 13.10.14., посилається на 33 рахунки-фактури та 37 платіжних доручень.

Разом з тим, як свідчать додатки до позовної заяви, до позовної заяви додано лише 4 рахунки-фактури та 4 платіжних доручення, та не надано жодної з перелічених видаткових накладних, на підставі яких поставлявся товар, за якими перераховувались грошові кошти, не надано решти 29 рахунків-фактур та 33 платіжних доручення.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що витребування додаткових доказів з ініціативи господарського суду, а не за клопотанням сторін, які з різних причин не можуть подати ті чи інші докази, не передбачено статтею 38 Господарського процесуального кодексу України, та суперечить принципу змагальності, закріпленому в пункті 4 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що у позовній заяві № 4486 від 05.12.16. не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суду порушує справи за позовними заявами і вирішує господарські спори у порядку позовного провадження (ч. 1 ст. 4-1 ГПК України).

Позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду.

Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії від імені підприємства.

При цьому, п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що позовна заява підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК України), і на ці документи немає посилання в заяві.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником за довіреністю ОСОБА_1. До позовної заяви додано копію довіреності № 2485 від 01.07.16., відповідно до якої директор ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси підприємства. Проте серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом на день видачі довіреності та/або станом на день подання позову до суду підтверджували посадове становище ОСОБА_2 як керівника позивача, як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника тощо.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.М. Ващенко