РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016Справа №910/19222/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/19222/16

за позовом комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського

району м. Києва

до товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна"

про стягнення 11 148,30 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шафарост Л.Д., довіреність № 42-899 від 13.09.2016р.;

від відповідача: Кушнір М.А., довіреність б/н від 05.04.20165р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна" (надалі - відповідач) про стягнення 11 148,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 03-1/2011/р від 01.03.2011р., внаслідок чого за період листопад-грудень 2015 року у відповідача утворилась заборгованість у сумі 11 148,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016р. порушено провадження у справі №910/19222/16 та розгляд справи призначено на 17.11.2016р.

14.11.2016р. через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшли витребувані судом докази.

15.11.2016р. через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом докази.

Присутній у судовому засіданні 17.11.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з посиланням на підстави, наведені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставне підвищення позивачем цін на послуги за договором.

За результатом обговорення обставин справи та дослідження доказів, суд дійшов висновку про витребування нових доказів у справі та відклав розгляд справи на 08.12.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 08.12.2016 подав уточнення до позовної заяви та позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду подав заяву про визнання позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.12.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011 між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (далі - позивач, підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна" (далі - відповідач, рекламорозповсюджувач) було укладено Договір № 03-1/2011/р (далі - Договір), відповідно до умов якого підприємство на правах особи, зазначеної у п. 5 ст. 48 Закону України «Про власність» надає рекламорозповсюджувачу права на розміщення на зеленій зоні щитів (далі - рекламоносіїв) розміром 3х6 в місцях, що затверджують в адресній програмі до цього Договору з одночасним обслуговуванням цих місць (благоустрій, догляд, озеленення та ін.), а рекламорозповсюджувач здійснює розрахунки з підприємством згідно умов п. 1.3 Договору.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору, площа обслуговування місця під одним рекламоносієм становить 12 кв.м., згідно адресної програми.

Місячна вартість послуг, наданих підприємством рекламорозповсюджувачу за один рекламо носій становить 63,75 грн., та крім того ПДВ (20 %) в сумі 12,75 грн.

Рекламорозповсюджувач щоквартально, не пізніше 15 числа місяця, слідуючого за звітним кварталом, проводить розрахунки з підприємством за фактично встановлені рекламоносії згідно адресної програми.

Згідно з п. 2.1 Договору, рекламорозповсюджувач зобов'язується своєчасно проводити розрахунки з підприємством згідно умов п. 1.3 Договору та своєчасно інформувати підприємство про користування обсягом послуг, що надаються.

Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 01.03.2012. В разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону про намір не продовжувати термін дії цього Договору за місяць до закінчення строку його дії, цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік (п. 3.1 Договору).

Позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 11 148,30 грн., яка виникла у четвертому кварталі 2015, унаслідок недоплати коштів за виконанні позивачем роботи відповідно до адресної програми розміщення рекламо носіїв, яка є Додатком до Договору.

Згідно з приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи наявна погоджена та підписана Адресна програма розміщення рекламоносіїв на 01.10.2015, в якій, зокрема, визначені місця, номери дозволів на розміщення реклами та вартість розміщення рекламоносіїв.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання послуг за Договором № 03-1/2011/р від 01.03.2011р. та не надано доказів повної оплати послуг на суму 11 148,30 грн.

Крім того, відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11 148,30 грн. ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи та підтверджуються належними доказами, а відтак визнання позову відповідачем не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна" (03028, м. Київ, вул. Кошового Олега, 2-Б; ідентифікаційний код: 31282375) на користь комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 21; ідентифікаційний код: 03359753) заборгованість в розмірі 11 148 грн. 30 коп. та витрати по сплаті судового збору в 1 378,00 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 13.12.2016р.

Суддя А.І. Привалов