УХВАЛА

12.12.2016Справа № 910/14113/15

За заявою Комунального підприємства "Київпастранс"

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 1 874 199, 04 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача (стягувача): Гурський Г.Ю.;

від відповідача (боржника): Сидорова І.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту № 1229/01 від 29.12.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2, ідентифікаційний код - 31725604) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, ідентифікаційний код - 26253000) 657 490 (шістсот п'ятдесят сім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 92 коп. - заборгованості по кредиту, 4 526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 99 коп. - заборгованості за простроченими процентами та 400 585 (чотириста тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 87 коп. - пені.

Стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2, ідентифікаційний код - 31725604) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 21 252 (двадцять одну тисячу двісті п'ятдесят дві) грн. 08 коп.

16.05.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15 видано накази.

11.11.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду від Комунального підприємства "Київпастранс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення, в якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15, наступним чином:

Сума погашення заборгованостіСтрок погашення заборгованості
90 321, 32 грн.до 30.11.2016
90 321, 32 грн.до 31.12.2016
90 321, 32 грн.до 31.01.2017
90 321, 32 грн.до 28.02.2017
90 321, 32 грн.до 31.03.2017
90 321, 32 грн.до 30.04.2017
90 321, 32 грн.до 31.05.2017
90 321, 32 грн.до 30.06.2017
90 321, 32 грн.до 31.07.2017
90 321, 32 грн.до 31.08.2017
90 321, 34 грн.до 30.09.2017
90 321, 34 грн.до 31.10.2017

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 розгляд заяви призначено на 12.12.2016, зокрема, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" (стягувача) надати суду письмові пояснення на заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15.

12.12.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник стягувача подав заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення, в якій зазначає, що у своїй заяві Комунальне підприємство "Київпастранс" просить встановити графік погашення заборгованості терміном до жовтня 2017 року, однак Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" перебуває у процедурі ліквідації та згідно рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 223 від 17.12.2015 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення ліквідації банку на один рік по 23.12.2016.

У даному судовому засіданні представник боржника підтримав подану заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15.

Представник стягуавач заперечив проти задоволення даної заяви.

Отже, дослідивши матеріали заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням..

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування поданої заяви, Комунальне підприємство "Київпастранс" зазначає, що щоденні доходи підприємства від перевезення пасажирів становлять близько 1 650, 00 тис. грн., а обов'язкові витрати понад 2 200, 00 тис. грн., тож, негайне виконання рішення Господарського суду міста Києва у даній справі може привезти до таких негативних наслідків, як вилучення грошових коштів з господарського обороту, що вплине на неможливість виконання відповідачем перевезень пасажирів наземним автомобільним та електротранспортом у м. Києві.

Крім того, відповідач зазначає, що окрім рішення у даній справі, наявний ряд інших судових актів про стягнення з Комунального підприємства "Київпастранс" заборгованості та відкритих виконавчих проваджень, у тому числі по виконавчим провадженням, де стягувачем є Пенсійний фонд України, що відповідно унеможливлює у повному обсязі розрахуватися КП "Київпастранс" по усіх рішеннях судів одночасно, оскільки це може призвести до негативних наслідків для підприємства.

Так, пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Можливість розстрочення або відстрочення виконання рішення суду залежить виключно від винятковості обставин, які виникли у процесі виконання рішення суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Отже, приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не доведено неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15 у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для задоволення заяви Комунального підприємства "Київпастранс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства "Київпастранс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/14113/15 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.