КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Справа№ 910/15419/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шипов К.Ю. - представник, дов. б/н від 30.11.2016;від відповідача: Гринюк О.М. - представник, дов. б/н від 17.04.2016;розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова Краса "

на рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016

у справі № 910/15419/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова Краса"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Регіонбуд-1"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Нова Краса" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Регіонбуд-1" про витребування з відповідача на користь позивача майна.

Рішенням від 17.10.2016 господарський суд міста Києва в позові відмовив.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ТОВ „Нова Краса" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М., апеляційну скаргу ТОВ „Нова Краса" було прийнято до провадження та призначено справу на 05.12.2016 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Коротун О.М. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.12.2016 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 прийнято апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова Краса" на рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі № 910/15419/16 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 05.12.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/15419/16 до 08.12.2016.

У судовому засіданні 08.12.2016 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, зокрема, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.06.2015 між позивачем та відповідачем укладений договір № 65 суборенди нежитлового приміщення, відповідно до п.п. 1.1 якого відповідач, за договором орендар, передає, а позивач, за договором суборендар, приймає в строкове платне користування (в суборенду) нежитлові приміщення (нежитлові кімнати) №№ 5-21, № 5-24, загальною площею 72 квадратних метра, які розташовані на 5 (п'ятому) поверсі нежилого будинку - адміністративного, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 16 (далі - «приміщення», або об'єкт суборенди).

Згідно із п. 3.1 договору № 65 строк суборенди встановлюється на термін фактичної передачі приміщення відповідачу до 31.12.2015 включно.

Відповідно до п. 5.1 договору № 65 факт передачі приміщення (разом з майном, що знаходиться в ньому та є його невід'ємною частиною) в строкове платне користування (в суборенду) за цим договором підтверджується актом приймання-передачі приміщення (додаток №2 до даного договору); акт приймання-передачі приміщення підписується повноважними представниками сторін та скріплюється їх печатками (за наявності); обов'язок щодо складання акту приймання-передачі приміщення покладається на відповідача.

Пунктом 9.1 договору № 65 сторони погодили, що у випадку дострокового припинення дії цього договору або закінчення строку суборенди, що визначений пунктом 3.1 цього договору, позивач зобов'язаний в триденний термін повернути відповідачу приміщення разом з обладнанням та іншим майном в стані, що є не гіршим від того, в якому воно було передане в суборенду (з урахуванням нормального фізичного зносу).

Додатковою угодою № 1 від 07.12.2015, укладеною між позивачем та відповідачем сторони погодили продовжити термін дії договору № 65 до 30.06.2016.

01.02.2016 між громадянином Ізраїлю ОСОБА_8 (позичкодавець) та позивачем (користувач) укладено договір № БК-01 безоплатного користування майном, відповідно до п. 1.1 якого, позичкодавець передає позивачу майно у тимчасове безоплатне користування, а позивач зобов'язується повернути це майно на вимогу позичкодавця в тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу.

05.02.2016 між громадянкою Ізраїлю ОСОБА_7 (позичкодавець) та позивачем (користувач) укладено договір № 3 безоплатного користування майном, згідно із п. 1.1 якого, позичкодавець передає позивачу майно у тимчасове безоплатне користування, а позивач зобов'язується повернути це майно на вимогу позичкодавця в тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу.

Відповідно до договорів № БК-01 та № 3 позивачу було передане наступне майно: кабінки дерев'яні (розібрані на частини 30/25/25/25 шт.), 25 штук; стільці (чорного, синього, сірого та червоного кольору), 30 штук; стільці офісні на колесах, 3 штуки; крісло офісне шкіряне на колесах, одне; штори віконні, 4 штуки; тюлі віконні, 4 штуки; кондиціонер (зовнішня та внутрішня частини), один; перебійники електроенергії, 13 штук; один комплект шкіряних м'яких меблів бежевого кольору (один диван трьохмісний та три крісла); один холодильник Норд білого кольору; одну мікрохвильову піч LG білого кольору; пласкі монітори для комп'ютерів, 18 штук; системні блоки для комп'ютерів (маленькі), 10 штук; колонки для комп'ютера, 2 штуки; шафи коричневого кольору, 2 штуки; одну шафу коричневого кольору зі скляними дверцятами; шафи маленькі, 6 штук; кулер, один; бутилі для кулера, 5 штук; клавіатури комп'ютерні, 17 штук; принтер, один; комп'ютери великі, 7 штук; стіл залізно-скляний, один; кабель-переноска, 9 штук; комп'ютерні мишки, 10 штук; провід для комп'ютера, 25 штук; гарнітури для переговорів, 60 штук; сейф маленький чорного кольору, один; вішалки, 4 штуки; дошки, 6 штук; стіл коричневого кольору, 2 штуки; чайник білого кольору, один; камера відеоспостереження, одна; маршрутизатор «Мікротік 911» з блоком живлення - 1 шт.; шлюзи Giop 8 з блоком живленння - 2 шт.; шлюз Giop 16 з блоком живленння - 1 шт., загальною вартістю 179 925,00 грн.

Відповідач у листі від 04.07.2016 № 24 запросив позивача забрати майно, яке відповідач не вважає спірним та яке знаходиться у приміщенні.

При цьому, відповідач у зазначеному листі просить позивача, з метою уникнення непорозумінь та конфліктних ситуацій, під час оформлення повернення приміщення з суборендного користування надати документи, що підтверджують право власності позивача на майно, яке на даний час знаходиться у приміщення, що необхідно для того, щоб виключити можливість будь-яких претензій до відповідача з боку третіх осіб, які заявляли свої права щодо розміщеного в приміщенні майна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано підтвердження оформлення повернення приміщення з суборендного користування та надання відповідачу документи, що підтверджують право власності позивача на майно, яке знаходилось у приміщенні.

Враховуючи викладене, посилання позивача на лист відповідача від 04.07.2016 № 24 є безпідставним, оскільки позивач на власний розсуд не скористався своїм правом оформити повернення приміщення з суборендного користування належним чином та, зазначений лист не є доказом права власності позивача на перелічене у ньому майно.

Отже, відповідачем здійснювались кроки щодо врегулювання ситуації, що склалась, однак, для виключення можливості будь-яких претензій до відповідача з боку третіх осіб, які заявляли свої права щодо розміщеного в приміщенні майна, просив надати також право власності на майно, яке знаходиться в приміщенні.

Також, відповідачем на адресу позивача було надіслано лист № 25 від 26.07.2015, містить такі самі вимоги, як і лист № 24 від 04.07.2016.

Крім того, апеляційний господарський суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно із п. 6.1.4 договору № 65, якщо по закінченню строку дії цього договору та підписання акта приймання-передачі (повернення) приміщення позивач, незалежно від причин, не звільнив приміщення від свого майна протягом строку, вказаного в п. 9.1 цього договору, відповідач має право звільнити приміщення від майна позивача, склавши відповідний протокол з описом такого майна за участю представника будь-якої організації, яка є суборендарем інших приміщень відповідача.

Також у зазначеному пункті вказано, що при цьому, будь-яке майно, залишене позивачем, його співробітниками і третіми особами в приміщенні, вважається безхазяйним та жодної відповідальності за нього відповідач не несе.

Згідно із ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі; держава не втручається у здійснення власником права власності; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що позивачем не було надано суду доказів того, що спірне майно належить йому на праві власності, не надано доказів існування правовідносин між позивачем та відповідачем з приводу володіння, або передачі в користування спірного майна, вказане в позові майно не зазначається у акті приймання-передачі до договору № 65 суборенди нежитлового приміщення від 23.06.2015, не надано доказів того, що спірне майно взагалі перебувало у вказаному приміщенні та не зазначено індивідуально визначених ознак цього майна, що унеможливлює його ідентифікацію.

Майно, перелічене у позовній заяві, позивачем не конкретизовано.

Позивачем ані до господарського суду першої інстанції, ані до апеляційного господарського суду, не надано документів, які конкретизують майно, перелічене у прохальній частині позовної заяви.

Таким чином, прийняття рішення щодо витребування у відповідача переліченого у прохальній частині позовної заяви неконкретизованого майна, унеможливлюється невизначеністю позовних вимог та задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова Краса" на рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі № 910/15419/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі № 910/15419/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/15419/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім