ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 року Справа № 904/1853/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Ковзиков В.Ю.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1859 від 29.12.2015 року, був присутній в судовому засіданні 10.11.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 104 від 03.10.2016 року.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року

у справі № 904/1853/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення 13 929 631, 34 грн. за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року у справі № 904/1853/16 (головуючий суддя Суховаров А.В., судді Мартинюк С.В., Ніколенко М.О.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні в розмірі 16 263,72 грн., 48 337,75 грн. 3 % річних, 969,02 грн. судового збору. В частині позовних вимог щодо стягнення суми 8 106 974,25 грн. основного боргу провадження у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року в частині відмови в задоволенні стягнення 3 % річних в сумі 210 684,53 грн., інфляційних втрат в сумі 599 355,89 грн., припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 8 106 974,25 грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- сторони договору № /Н06 від 27.09.2011 року не вносили змін до його умов в частині виконання відповідачем грошових зобов'язань з оплати послуг з транспортування природного газу, а також не визначали, що відповідач здійснює розрахунки за цим Договором виключно шляхом оформлення спільних протокольних рішень відповідно до постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 року. Отже, умови Договору в частині порядку та строків проведення відповідачем розрахунків з позивачем за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами залишаються чинними;

- угод щодо зменшення чи скасування передбачених Договором санкцій, 3 % річних та інфляційних збитків відповідні протокольні рішення не містять, що є свідченням правомірного нарахування та заявления до стягнення позивачем сум 3 % та інфляційних втрат;

- відповідно до розрахунку суми основного боргу відповідача перед позивачем до Договору перші платежі в погашення заборгованості відповідачем було здійснено 29.02.2016 року на загальну суму 1 011 763.06 грн., а не на 1 012 545,16 грн., як це зазначено судом першої інстанції. Інші платежі в погашення заборгованості відповідачем було здійснено 30.03.2016 року на суму 7 811,14 грн., 31.03.2016 року на загальну суму 656 632,63 грн. та останній платіж 15.06.2016 року на суму 7 443 342,58 грн. Отже, після порушення провадження у справі / відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 8 107 786,35 гри., а не 8 106 974,25 грн., як це зазначено в оскаржуваному рішенні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.11.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.12.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року у зв'язку із відрядженням головуючого судді Вечірка І.О. розгляд справи призначено на 13.12.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 10.11.2016 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судових засіданнях 10.11.2016 року та 13.12.2016 року просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту зясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15.03.2016 року ПАТ "Укртрансгаз" звернулось в господарський суд Дніпропетровської області з позовною заявою до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" про стягнення заборгованості за послуги з транспортування природного газу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 1 1.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2016 року відкладено розгляд справи на 11.05.2016 року.

Ухвалою господарської суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів (до 06.06.2016 року), розгляд справи відкладено на 31.05.2016 року.

В судовому засіданні 31.05.2016 року оголошено перерву до 03.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року справу призначено до розгляду колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.07.2016 року.

У звязку із перебуванням одного із суддів колегії суддів у щорічній відпустці розгляд справи 20.07.2016 року не відбувся.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 року судове засідання призначено на 19.09.2016 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні в розмірі 16 263,72 грн., 48 337,75 грн. З % річних, 969,02 грн. судового збору. В частині позовних вимог щодо стягнення суми 8 106 974,25 грн. основного боргу провадження у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення від 19.09.2016 року в частині відмови в задоволенні стягнення 3 % річних в сумі 210 684,53 грн., інфляційних втрат в сумі 599 355,89 грн., припинення провадження у справі щодо стягнення основного боргу на суму 8 106 974,25 грн., суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2011 року між позивачем (надалі газотранспортне підприємство) та відповідачем (надалі - замовник) укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н06 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобовязується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, в строки та порядку, передбаченому умовами Договору.

Сторонами було підписано 17.01.2013 року, 30.12.2013 року, 17.03.2014 року, 17.07.2014 року, 05.11.2014 року, 26.12.2014 року, 31.03.2015 року та 30.06.2015 року Додаткові угоди до Договору, якими було внесено зміни до Договору.

В пункті 11.1 Договору (з урахуванням Додаткових угод до Договору) зазначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами. Умови Договору застосовуються до відносин сторін з 01.10.2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Пунктами 3.1 та 3.4 Договору (з урахуванням Додаткових угод до Договору) передбачено, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до пункту 5.4 Договору (з урахуванням Додаткових угод до Договору) вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг.

Згідно із пунктом 5.5 Договору (з урахуванням Додаткових угод до Договору) оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватись транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

На виконання умов Договору позивачем було надано обумовлені Договором послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу протягом січня-червня 2015 року на загальну суму 52 490 568,14 грн., що підтверджується відповідними актами наданих послуг.

Позивач посилався на те, що відповідачем було здійснено часткову оплату за транспортування природного газу у розмірі 43 371 018,73 грн. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за транспортування природного газу за період з квітня по червень 2015 року в розмірі 9 119 549,41 грн.

Розглянувши позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу, господарський суд дійшов до висновку про припинення провадження у справі щодо стягнення 8 106 974,25 грн. та відмову у задоволенні вимог у розмірі 1 012 545,16 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 9 119 549,41 грн. за період з квітня по червень 2015 року колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно із наданим позивачем розрахунком основного боргу за Договором (т. 1, а. с. 12-14) відповідач не виконав свої зобовязання щодо оплати наданих позивачем послуг з транспортування природного газу на загальну суму 9 119 549,41 грн., яка складається з наступних сум:

- залишку заборгованості у розмірі 3 320 233,09 грн. за послуги, що були надані позивачем у квітні 2015 року з урахуванням часткової оплати послуг у розмірі 8 313 112,35 грн.;

- заборгованості у розмірі 3 290 429,23 грн. за послуги, що були надані позивачем у травні 2015 року;

- заборгованості у розмірі 2 508 887,09 грн. за послуги, що були надані позивачем у червні 2015 року.

Матеріали справи свідчать, що після звернення з позовом до суду, тобто після 15.03.2016 року відповідачем було сплачено обумовлені договором послуги у розмірі 8 106 974,25 грн. наступним чином:

- 31.03.2016 року оплачено 655 820,53 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (т. 1, а. с. 199);

- 01.04.2016 року оплачено 7 811,14 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (т. 1, а. с. 199);

- спільним протокольним рішенням від 09.06.2016 року № 1647/у погашено заборгованість відповідача перед позивачем за період з квітня по червень 2015 року в сумі 7 443 342,58 грн., в тому числі по місяцям: квітень 2015 року 1 644 838,35 грн., травень 2015 року 3 289 964,5 грн., червень 2015 року 12 508 539,72 грн.

Таким чином, частина основного боргу в розмірі 1 012 545,16 грн. відповідачем була сплачена до порушення провадження у справі.

За приписами пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилось неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про припинення провадження у справі в частині позовних вимог на суму 8 106 974,25 грн. основного боргу та відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення решти суми основного боргу у розмірі 1 012 545,16 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 01.01.2015 року по 09.02.2016 року у розмірі 210 684,53 грн., інфляційних втрат за період з квітня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 599 355,89 грн. колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субвенцій населенню, зокрема, на оплату транспортування природного газу, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджет) місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009 року (чинного на момент укладення спільних протокольних рішень).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 року розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку № 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку № 2.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України № 493/688 від 03.08.2015 року.

У зв'язку із наявністю у відповідача заборгованості за договором та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, між Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ПАТ "Дніпропетровськгаз, ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що підписавши спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за Договором (з урахуванням Додаткових угод).

Оскільки для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, а розрахунок відповідачем відбувся у порядку та строки, передбачені у спільних протокольних рішеннях, то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в частині стягнення з відповідача 210 684,53 грн. З % річних та 599 355,89 грн. інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній частині рішення.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині про встановлені обставини та їх правові наслідки відповідають дійсності та доказам, дослідженим у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року в частині відмови в задоволенні стягнення 3 % річних в сумі 210 684,53 грн., інфляційних втрат в сумі 599 355,89 грн., припинення провадження у справі щодо стягнення основного боргу на суму 8 106 974,25 грн. необхідно залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 року у справі № 904/1853/16 в частині відмови в задоволенні стягнення 3 % річних в сумі 210 684,53 грн., інфляційних втрат в сумі 599 355,89 грн., припинення провадження у справі щодо стягнення основного боргу на суму 8 106 974,25 грн. залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.12.2016 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя 1.М. Науменко