ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р.Справа № 922/695/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м. Лозова
до відповідача-1: Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків , відповідача-2: Приватного підприємства "Агро Маркет", с. Царедарівка
про стягнення 2.094.620,48 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, довіреність від 25.09.2015р.;

відповідача-1 - ОСОБА_4, за договором про надання правової допомоги б/н від 04.06.2015р.;

відповідача-2 - Ізовітова Л.П., довіреність від 15.04.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р. у справі №922/695/16 (залишеною в цій частині без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016р.) ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. скасовано в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення з нього збитків у сумі 2.094.621,00 грн., завданих неналежним виконанням корпоративного зобов'язання. Справу у відповідній частині передано на розгляд господарського суду Харківської області.

Під час нового розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримує з урахуванням заяви про уточнення позову від 21.11.2016р. вх. №39647, прийнятої до розгляду ухвалою суду від 22.11.2016р. В уточненій позовній заяві позивач стверджує, що нею було безпідставно сплачено на користь відповідача грошові кошти, еквіваленті сумі 80.000,00 доларів США, а тому вони підлягають поверненню на її користь. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Пояснює, що під час передачі коштів позивач помилково сприймала відповідача ОСОБА_2, як особу, котра відчужує на її користь свої корпоративні права, а саме право на частку в статутному капіталі ПП «Агро Маркет». Насправді, стверджують позивач та її представник, відповідна частка в статутному капіталі ПП «Агро Маркет» була одержана ОСОБА_1 не від ОСОБА_2 в порядку її відступлення, а від самого підприємства ПП «Агро Маркет» в порядку перерозподілу частки учасника, що вибув з підприємства. Тому відносини з приводу оплати вартості цієї частки виникли не між нею і ОСОБА_2, а між нею і ПП «Агро Маркет».

Відповідач-1 ОСОБА_2 проти позову заперечує. Представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Це клопотання залишається судом без задоволення, як безпідставне і необґрунтоване, а також у зв"язку з заніченням строків розгляду справи (т.ІІІ а.с.42).

В судовому засіданні представник відповідача-1 заперечуючи проти позову вказує, що ОСОБА_2 будучи повноправним власником своєї частки у статутному капіталі ПП «Агро Маркет» здійснив її відчуження на користь позивача ОСОБА_1 на підставі досягнутої між ними домовленості про купівлю-продаж цієї частки. Тому, стверджує представник позивача, відповідні грошові кошти в сумі еквівалентній 80.000,00 доларів США одержані відповідачем підставно і поверненню не підлягають.

Відповідач-2 ПП «Агро Маркет» проти задоволення позову шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі еквівалентній 80.000,00 доларів США не заперечує. Представник відповідача-2 в судовому засіданні вказує на законність та обґрунтованість таких позовних вимог.Стверджує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «Агро Маркет» не укладалось. Натомість мав місце вихід ОСОБА_2 зі складу учасників ПП «Агро Маркет» з подальшим переходом його частки на користь підприємства та її наступним перерозподілом на користь ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ПП «Агро Маркет» створене за рішенням єдиного засновника ОСОБА_6 та зареєстровано Реєстраційною службою Лозівського управління юстиції Харківської області 29.12.2007р. за №0000317 (т.I, а.с.18-24)

10.07.2008р. до складу учасників ПП «Агро Маркет» увійшов ОСОБА_2 Частки у статутному капіталі були розподілені між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 50% кожному. Дане рішення було оформлене протоколом загальних зборів засновників від 10.07.2008р. №1 та змінами до статуту ПП «Агро Маркет» від 15.09.2008р.

06.06.2011р. рішенням загальних зборів учасників ПП «Агро Маркет» було визначено розмір статутного капіталу підприємства у сумі 2.188.000,00 грн. та його розподіл між учасниками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 50% кожному. Це рішення було оформлене протоколом загальних зборів засновників від 06.06.2011р. №8 та змінами до статуту ПП «Агро Маркет» від 07.06.2011р. (п.5.3.) (т.I., а.с.28).

При цьому згідно прийнятого учасниками ПП «Агро Маркет» рішення кожен з учасників зобов'язався здійснити до статутного капіталу підприємства майнові внески, склад і розмір яких були визначені названими протоколом від 06.06.2011р. №8 та змінами до статуту ПП «Агро Маркет» від 07.06.2011р. Крім того, склад і вартість внесків були відображені у акті прийому-передачі від 07.06.2011р. №1 (т.ІІІ а.с. 98-99).

Так, зокрема, ОСОБА_6 зобов'язався передати до статутного капіталу ПП «Агро Маркет» таке майно: нежитлову будівлю диспетчерської автопарку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 71,9 кв.;нежитлову будівлю складу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 38 кв.м.;нежитлову будівлю столової, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, площею 336,4 кв.м.;нежитлову будівлю гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, площа - 2671,2 кв.м.; нежитлову будівлю гаражі автопарку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, площею 787,4 кв.м.; нежитлову будівлю ангару, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, площею 480 кв.м.; нежитлову будівлю механізованої майстерні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7, площею 787,4 кв.м.; нежитлову будівлю критий тік №2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, площею- 1306,0 кв.м.; нежитлову будівлю критий тік №2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, площею- 1307,7 кв.м.; нежитлову будівлю критий тік, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, площею- 1366,4 кв.м.; нежитлову будівлю вагової, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_11, площею 12,9 кв.м.; нежитлову будівлю вагової, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_12, площею 5,4 кв.м.; нежитлову будівлю зерноочисної башти, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_13, площею 85,7 кв.м.; нежитлову будівлю молочно товарної ферми, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_14, площею 1439,7 кв.м.; нежитлову будівлю молочно товарної ферми, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_15, площею 1486,2 кв.м.; транспортний засіб ГАЗ-САЗ - самоскид-с, вантажний, НОМЕР_3, 1991 р.в.; транспортний засіб ВАЗ - легковий універсал -в, НОМЕР_4, 1990 р.в.; транспортний засіб ЗИЛ - бортовий-с, вантажний, НОМЕР_5, 1994 р.в.; транспортний засіб УАЗ - бортовий малотонаж.-в, вантажний, НОМЕР_6, 1989 р.в.; транспортний засіб КАМАЗ - самоскид-с, вантажний, НОМЕР_7, 1988 р.в.; транспортний засіб КАМАЗ - самоскид-с, вантажний, НОМЕР_8, 1990 р.в.; транспортний засіб ТЗ, А МАЗ 500 А - паливозаправник, вантажний, НОМЕР_9, 1989 р.в.; транспортний засіб ГАЗ -бортовий-с, вантажний, НОМЕР_10, 1989 р.в.

ОСОБА_2, згідно протоколу від 06.06.2011р. №8, змін до статуту ПП «Агро Маркет» від 07.06.2011р. та акту прийому-передачі від 07.06.2011р. №1 зобов'язався передати до статутного капіталу ПП "Агро Маркет" належну йому нежитлову будівлю складу посівного, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_16, площею 728,7 кв.м.

ОСОБА_6 виконав прийнятий на себе обов'язок з передачі у власність ПП «Агро Маркет» відповідного майнового внеску. Цей факт підтверджується актом приймання-передачі від 09.06.20011р. №11 та актами приймання-передачі від 04.06.2013р. та від 05.06.2013р., а також іншими доказами, наявними у справі (т. І а.с. 49-89, т.ІІІ а.с. 100, 105-113). З них вбачається, що ОСОБА_6 передав, а ПП «Агро Маркет» в особі директора ОСОБА_7 прийняло від ОСОБА_6 відповідне рухоме і нерухоме майно перелік якого відповідає переліку, визначеному змінами до статуту ПП «Агро Маркет» від 07.06.2011р. (п.п. 5.3.1. - 5.3.15). Передачу нерухомого майна було оформлено шляхом укладення договорів дарування (т.ІІІ а.с. 46-88).

ОСОБА_2 свій обов'язок зі здійснення внеску до статутного капіталу Агро Маркет» не виконав. Вказана у протоколі від 06.06.2011р. №8 та змінах до статуту ПП «Агро Маркет» від 07.06.2011р. нежитлова будівля складу посівного, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16, площею 728,7 кв.м. у власність ПП «Агро Маркет» у не передана. Не передана вона також і у спільну власність засновників та господарське відання підприємства, як це передбачено п.5.2. Статуту ПП «Агро Маркет». До цього часу вказане майно залишається у особистій приватній власності ОСОБА_2 (т.І а.с.112).

Твердження про протилежне, заявлені в судовому засіданні представником ОСОБА_2, є юридично неспроможними і не відповідають обставинам справи.

Так, не може бути визнаний доказом передачі майна від однієї особи іншій акт прийому передачі, який цією, другою особою не підписаний, адже зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи (ст. 511 ЦК України). Тому акт прийому-передачі від 07.06.2011р. №1 (т.ІІІ а.с. 98-99) не може бути визнаний доказом передачі майна на користь ПП «Агро Маркет», оскільки він не підписаний ніким від імені третьої особи - ПП «Агро Маркет». Як вбачається зі змісту цього акту учасники, які його підписали (ОСОБА_2, ОСОБА_6) діяли від свого імені. Жоден з них не діяв від імені ПП «Агро Маркет». Більш того, жоден з них і не міг діяти від імені підприємства, адже таке право статутом надано не учасникам, а директору підприємства. Ним на той час був ОСОБА_7

Тобто, в складанні акту прийому-передачі від 07.06.2011р. №1 брали участь лише сторони, які передають, і не брала участь сторона яка приймає -- ПП "Агро Маркет". Тому цей акт, незважаючи на назву «акт прийому-передачі», за своєю правовою природою актом прийому-передачі не є. По суті цей акт, є актом взаємного погодження учасниками підприємства переліку своїх майнових внесків до статутного капіталу підприємства та погодження їх, внесків, оцінки.

У відповідності до ч.4 ст. 334 ЦКУ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 16.03.2010р., яка була чинною на час відповідних подій) разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав.

Таким документом мав бути належним чином складений та підписаний обома сторонами (ОСОБА_2, як стороною, що передає та ПП «Агро Маркет», як стороною, що приймає) акт про передачу права власності на майновий внесок ОСОБА_2 (нежитлову будівлю складу посівного, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16, площею 728,7 кв.м.). На кшталт акту від 09.06.20011р. №11 про передачу майнового внеску ОСОБА_9, підписаного крім ОСОБА_6, як стороною, яка передає, також і представником ПП «Агро Маркет», як сторони, що приймає.

В підсумку відсутність такого акту підписаного ОСОБА_2 та ПП «Агро Маркет» унеможливила реєстрацію права власності за ПП «Агро Маркет» на майно, що мало бути передане ОСОБА_2 Як наслідок право власності на власності на це майно (нежитлову будівлю складу посівного, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16, площею 728,7 кв.м.) не перейшло від ОСОБА_2 до ПП «Агро Маркет». Тобто, обов'язок по здійсненню ОСОБА_2 свого майнового внеску до статутного капіталу залишився не виконаним.

Цей факт встановлений також рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015р. у справі №640/10932/15-ц (т.І а.с. 164-174).

З урахуванням наведених обставин, а також з урахуванням того, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.І а.с.112) майно, що визначене як внесок ОСОБА_2 залишилось у його, ОСОБА_2, приватній одноособовій власності, цей акт не може бути і доказом передачі вказаного у ньому майна у спільну власність засновників підприємства в порядку п.5.2. статуту ПП "Агро Маркет".

Разом з тим суд критично оцінює посилання представника відповідача ОСОБА_2 надані ним в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_2 добросовісно помилявся вважаючи свої обов'язки виконаними з моменту підписання ним акту прийому-передачі від 07.06.2011р. №1. Неспроможність акту не підписаного приймаючою стороною для підтвердження факту передачі майна прямо випливає з закону і звичаїв ділового обороту і тому є очевидною. Крім того, ОСОБА_2 не міг не бути обізнаним про те, що право власності на відповідне майно залишається зареєстрованим особисто за ним, а не за ПП «Агро Маркет» та не за ним і ОСОБА_6 на праві спільної власності.

При цьому суд, також зауважує, що наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 взагалі не має значення для визначення факту здійснення чи нездійснення ним свого внеску до статутного капіталу. В будь-якому разі внесок залишається невнесеним з усіма передбаченими законом наслідками.

10.06.2011р. відбулося відступлення ОСОБА_6 своєї частки у статутному капіталі ПП «Агро Маркет» на користь ОСОБА_1 Загальними зборами учасників ПП «Агро Маркет» ухвалено рішення про затвердження нового складу засновників підприємства та розподіл часток між ними: ОСОБА_2 - 50%, ОСОБА_1 - 50%. Це рішення було оформлене протоколом загальних зборів засновників від 10.06.2011р. №9 та змінами до статуту ПП «Агро Маркет» від 03.11.2011р. (т.I., а.с.29).

11.03.2013р. ОСОБА_2 звернувся до загальних зборів ПП «Агро Маркет» із заявою посвідченою приватним нотаріусом Лозівського РНО Завадою М.В. р/№666 (т.І а.с. 33). В заяві ОСОБА_2 посилаючись на власне волевиявлення заявив про свій вихід зі складу учасників (засновників) ПП «Агро Маркет». Крім того, він заявив про те, що він передав (відступив) у повному обсязі належну йому частку в статутному капіталі ПП «Агро Маркет» у розмірі 50% позивачеві ОСОБА_1 на умовах послідовної грошової компенсації, згідно графіку та розміру. А саме в порядку авансу відразу готівкою 240.000,00 грн., що еквівалентно 30.000,00 долл. США. В період з 30.03.2013р. по 20.04.2013р. готівкою 400.000,00 грн., що еквівалентно 50.000,00 долл. США. В заяві ОСОБА_2 також вказав, що до розподілу прибутку та ведення діловодства до ПП «Агро Маркет» та до ОСОБА_11 на фінансовий період з моменту його вступу до складу засновників і до 11.03.2013р. він претензій не має.

Того ж дня, 11.03.2013р. ОСОБА_2 звернувся до ПП «Агро Маркет» із заявою посвідченою приватним нотаріусом Лозівського РНО Завадою М.В. р/№670 (т.І а.с.36). В цій заяві ОСОБА_2 підтвердив що ним від ОСОБА_1, як директора ПП «Агро Маркет», що діє на підставі статуту отримані грошові кошти на суму 240.000,00грн., еквівалентну 30.000,00 доларів США в якості авансу за вихід зі складу учасників (засновників) ПП «Агро Маркет».

В той же день 11.03.2013р. загальними зборами засновників ПП «Аро Маркет» затверджено зміни до статуту ПП «Агро Маркет» (протокол №15) у відповідності до яких визначено, що засновником підприємства є ОСОБА_1 - 100%. Реєстрацію вказаних змін також проведено 11.03.2013р. (т.І а.с.30).

12.04.2013р. ОСОБА_2 звернувся до ПП «Агро Маркет» із заявою посвідченою приватним нотаріусом Лозівського РНО Завадою М.В. р/№1167 (т.І а.с.35). В цій заяві ОСОБА_2 підтвердив що ним від ОСОБА_1, як директора ПП "Агро Маркет", що діє на підставі статуту отримані грошові кошти на суму 250.000,00грн., еквівалентну 31.250,00 доларів США.

19.04.2013р. ОСОБА_2 звернувся до ПП «Агро Маркет» із заявою посвідченою приватним нотаріусом Лозівського РНО Завадою М.В. р/№1299 (т.І а.с.35). В цій заяві ОСОБА_2 підтвердив, що ним від ОСОБА_1, як директора ПП "Агро Маркет", що діє на підставі статуту отримані грошові кошти на суму 150.000,00грн., еквівалентну 18.750,00 доларів США.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про те, що ОСОБА_2 порушив її права привласнивши її кошти, як особа, котрій належать корпоративні права на частку 50% статутного капіталу ПП «Агро Маркет» і яка дійсно має право на оплатне відчуження цієї частки. Насправді, вважає позивач, ОСОБА_2 внаслідок того, що ним не було передано до статутного капіталу ПП «Агро Маркет» свій внесок, прав на відчуження своєї частки не отримав. Відповідно, він цих корпоративних прав їй, ОСОБА_1 не передав, і внаслідок їх відсутності у нього, і не міг передати. В дійсності 11.03.2013р. ОСОБА_2 було здійснено вихід зі складу учасників підприємства в результаті чого, його частка відійшла на користь ПП «Агро Маркет» і була в подальшому перерозподілена на її, ОСОБА_1, користь як єдиного учасника підприємства. Таким чином, відповідні відносини з приводу переходу прав на частку склалися між ОСОБА_2 і ПП «Агро Маркет», між ПП «Агро Маркет» та ОСОБА_1 Жодних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу передачі прав на частку не виникло. Тому підстави для сплати нею ОСОБА_2 грошових коштів, у сумі, еквівалентній 80.000,00 долл. США відсутні, тобто кошти сплачені безпідставно і підлягають поверненню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

ПП «Агро Маркет» фактично є корпоративним, а не унітарним підприємством. Це випливає зі змісту ч.1 ст.63, ч.1 ст.113 та ч.1 чт. 79 ГК України (приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці) та п.п. 5.2, 5.3 статуту ПП «Агро Маркет», котрими передбачено можливість поділу статутного капіталу підприємства на частки та відповідає правовій позиції висловлені у п.1.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" (корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб).

Внаслідок цього відносини, які стосуються виникнення, зміни та припинення прав на частки в статутному капіталі ПП «Агро Маркет» за аналогією регулюються нормами права якими унормовано подібні за змістом відносини - відносини з виникнення, зміни та припинення прав на частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю (якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (ч.1 ст.8 ЦК України)).

Вихід учасника товариства унормований ст. 148 ЦК України та ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", а відступлення частки регулюється положеннями ст. 147 ЦК України та ст.ст. 53, 54 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 147 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено.

Відсутність факту здійснення ОСОБА_2 свого внеску до статутного капіталу ПП "Агро Маркет" виключає можливість також здійснити ним відчуження своєї частки, що прямо передбачено ч. 3. ст. 147 ЦК України.

Одночасна реалізація учасником свого права на вихід зі складу учасників підприємства та права на відступлення частки у статутному капіталі неможлива.

Висновок суду про те, що в даному випадку між сторонами виникли відносини виходу зі складу учасників підприємства, а не відносини з відступлення частки ґрунтується на наступному.

По-перше, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було укладено жодних договорів про передачу частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ПП "Агро Маркет". Між тим, наявність такого договору (купівлі-продажу, міни наприклад) вбачається необхідною зі змісту ч.1 ст. 147 ЦК України та ч.1 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» (учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства).

По-друге, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не могло бути укладено жодних договорів про передачу частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ПП "Агро Маркет" тому, що частка ОСОБА_2 не була сплачена. Відчуження несплаченої частки прямо заборонено положеннями ч.3 ст. 147 ЦК України та ч.4 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» (Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено).

По-третє, у своїй заяві від 11.03.2013р. №666 ОСОБА_2 прямо заявив саме про свій вихід із складу засновників приватного підприємства. Застереження про відступлення частки на користь ОСОБА_12, які також містяться в заяві про вихід, в контексті повного змісту цієї заяви та з урахуванням інших обставин справи, являє собою згоду ОСОБА_2 на подальший перерозподіл цієї частки на користь ОСОБА_12 в порядку ч.5 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» (у разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року).

По-четверте, заява ОСОБА_2 від 11.03.2013р. оформлена у відповідності до вимог, які ставляться до заяв про вихід учасника зі складу учасників підприємства (учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню (ст.148 ЦКУ)). Так ця заява адресована загальним зборам ПП "Агро Маркет", а підпис на ній засвідчений нотаріально, як це вимагається ст. 148 ЦК України.

По-п'яте, заява ОСОБА_2 від 11.03.2013р. №666 містить в собі атрибути пов'язані саме з процедурою виходу зі складу товариства. Так заявою врегульовані питання, які стосуються виплати прибутку підприємства, одержаного на момент виходу зі складу учасників. Ці питання притаманні процедурі виходу зі складу учасників (ч.2 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» (учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, держаного товариством в даному році до моменту його виходу)) і не притаманні процедурі відступлення частки. Те саме стосується питань щодо претензій ОСОБА_2 до підприємства. Останні також є елементом процедури виходу зі складу учасників (ч.3 ст. 148 ЦК України (спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом)).

По-шосте, ОСОБА_2 в заяві від 11.03.2013р. №666, а також в заявах від 11.03.2013р. №670, від 12.04.2013р. №1167 та від 19.04.2013р. №1299 чітко вказує, що кошти ним отримані «від ОСОБА_1, як директора ПП «Агро Маркет», що діє на підставі статуту». Тричі зроблений ОСОБА_2 акцент на статусі ОСОБА_1, як посадової особи підприємства, а не як приватної особи, свідчить про його, ОСОБА_2 намір вступити у відносини саме з юридичною особою ПП «Агро Маркет», а не фізичною собою ОСОБА_1 Це означає, що саме від першої, ПП «Агро Маркет», а не від другої, ОСОБА_1, ОСОБА_2 розраховував одержати грошові кошти. Про це ж свідчить і те, що саме на ім'я ПП «Агро Маркет» були адресовані заяви від 12.04.2013р. №1167 та від 19.04.2013р. №1299 в яких підтверджується факт здійснення розрахунку. Очевидно, що розписка про одержання коштів видається тому, від кого ці кошти були одержані, а не третій особі. Тобто, адресуючи ці заяви не ОСОБА_1, а ПП «Агро Маркет» ОСОБА_2 тим самим зайвий раз підтвердив вступ у відносини саме з останнім. Тобто, у відносини виходу зі складу учасників, а не відносини відступлення частки.

І, по-сьоме ОСОБА_2 у своїй позовній заяві поданій ним до ПП «Агро Маркет» у Київський районний суд м.Харкова остаточно підтвердив те, що особою відповідальною за розрахунки за його частку у статутному капіталі ПП «Агро Маркет» є саме ПП «Агро Маркет», а не ОСОБА_1 (т.І а.с.164-174). Тобто, підтвердив факт виникнення правовідносин між ним, ОСОБА_2 та ПП «Агро Маркет» з приводу виходу зі складу учасників підприємства, і, тим самим, виключив можливість існування правовідносин між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу відступлення частки в статутному капіталі.

В підсумку це означає, що ОСОБА_2 корпоративних прав ОСОБА_1 не передав. Натомість 11.03.2013р. ОСОБА_2 було здійснено вихід зі складу учасників підприємства в результаті чого, його частка відійшла на користь ПП «Агро Маркет» і була в подальшому перерозподілена на користь ОСОБА_13, як єдиного учасника підприємства. Тобто, відповідні відносини з приводу переходу прав на частку склалися між ОСОБА_2 і ПП «Агро Маркет», між ПП «Агро Маркет» та ОСОБА_1 Жодних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу передачі прав на частку не виникло. Тому підстави для сплати нею ОСОБА_2 грошових коштів, у сумі, еквівалентній 80.000,00 долл. США відсутні.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що хоча підстав для сплати ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошових коштів не було, фактично ці кошти були сплачені, і сплачені саме нею, як фізичною особою, а не підприємством. Цей факт не заперечується відповідачами і підтверджується матеріалами справи.

Так, факт передачі коштів ОСОБА_2 підтверджується, зокрема, його заявами посвідченими нотаріально від 11.03.2013р. №666, від 11.03.2013р. №670, від 12.04.2013р. №1167 та від 19.04.2013р. №1299. Наявність цих коштів у власності ОСОБА_1 підтверджується копіями звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за 2005 - 2011 роки та податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2012, 2013 роки (т.III., а.с.178-195). Відсутність коштів у ПП "Агро Маркет" та нездійснення ним виплат на користь ОСОБА_2 підтверджується копіями фінансових звітів суб'єкта малого підприємництва з 2012 по 2016 роки (т.III., а.с.58-59) та крім того, звітом аудиторської фірми "Фінансовий експерт" від 23.12.2015 року, у якому зазначено, що ПП "Агро Маркет" в період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013р. не здійснювало виплат грошових коштів ОСОБА_2, який припинив свою участь у складі засновників 11.03.2013року. (т.III., а.с.61).

Кваліфікуючи дані правовідносини суд, крім іншого, враховує приписи п.2 Постанови Пленуму ВГСУ «Про судове рішення» від 23.03.2012р. №6 згідно яких суд повинен керуватися не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову). Відповідно цьому суд, вирішуючи даний спір по суті, приходить до висновку про те, що спірні правовідносини підпадають під регулювання норм ст.1212 - 1214 ЦК України, як відносини, що виникли у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, враховуючи, що договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ПП "Агро Маркет", котрий сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 помиляючись у правовій оцінці власних дій, намагалися укласти, фактично не відбувся, кошти сплачені ОСОБА_1 в порядку виконання цього неукладеного договору є сплаченими безпідставно і тому підлягають поверненню їй в натурі.

Загальна сума коштів сплачених таким чином ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 640.000,00грн., що еквівалентно 80.000,00 доларів США за курсом на момент здійснення платежів. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Отже, сума, яка підлягає поверненню ОСОБА_2, підлягає сплаті у гривнях, та визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Офіційний курс гривні до 100 доларів США, встановлений Національним банком України станом на 10.03.2016р. (на день подання позовної заяви) складає 2.618.275,60 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 2.094.620,48грн. (80.000,00 доларів США х 2.618,2756 - офіційний курс НБУ/100 = 2.094.620,48грн.).

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Приходячи до висновку про задоволення позову суд також враховує, що в противному разі -- у разі відмови в позові, рішення суду суперечило б вимогам щодо розумності, справедливості і добросовісності -- загальним засадам цивільного законодавства (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України), адже означало б, правомірність одержання вигоди від продажу корпоративних прав особою, котра жодних витрат для набуття цих прав не понесла.

Покладена в основу рішення правова позиція суду щодо необхідності повернення коштів, сплачених в порядку виконання неукладеного договору, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у аналогічних справах, відображеною зокрема в постанові від 13.02.2013р. у справі №6-176цс12, а також у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, у справі, в т.ч. зі сплати 31.419,32 грн. судового збору покладаються на відповідача-1.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 8, 147, 148, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, статтями 63, 79, 113 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_17) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18) грошові кошти у сумі 2.094.620,48грн. та 31.419,32грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.12.2016 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа №922/695/16/