ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року Справа № 904/10353/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Дмитренко Г.К., Джихур О.В.

при секретарі: Погорєловій Ю.В.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №55 від 07.12.2015 р., представник;

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2016 року у справі №904/10353/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ", м. Нікополь

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2016 року (суддя Мартинюк С.В.) заяву ПАТ "ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.16 року задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 року по справі № 904/10353/15 строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості рівними частинами щомісячно по 316 454,84 грн., з моменту винесення ухвали господарським судом Дніпропетровської області від 22.08.16 року.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволені заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Посилається на те, що відповідачем не було надано доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду в розумінні ст.121 ГПК України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що коло представників у судовому засіданні не обмежено та те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, якого належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи (інформація щодо вручення ухвали про призначення розгляду справи ПАТ «Нафтогаз України», роздрукована з офіційного Веб-сайту «Укрпошта» (а.с.55, т.3)) .

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2016р. господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/10353/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ до приватного акціонерного товариства "ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ", м. Нікополь винесенно рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Теплогенерація" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" інфляційні в розмірі 6489233,38 грн., 3% річних в розмірі 227 905,37 грн., пеню в розмірі 1823643,48 грн. та судовий збір в розмірі 155466,38 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016р. у справі №904/10353/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2016р. вказану постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Ухвалою від 22.08.2016р. було розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016р. по справі № 904/10353/15 строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості рівними частинами щомісячно по 316 454,84 грн., з моменту винесення ухвали господарським судом Дніпропетровської області від 22.08.16 року.

Відповідно до ч. 2 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

З правового аналізу вказаних приписів вбачається, що розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду, реалізація якого є наслідком оцінки судом поданих доказів та певних обставин.

Отже, господарський суд має право у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7 постанови ВГСУ №9 від 17.10.2012р.).

Як доведено господарським судом, звертаючись до суду з заявою про розстрочено виконання рішення, відповідач, окрім іншого, послався на скрутне фінансове становище, що спричинене господарськими витратами, понесенеми ПАТ "Теплогенерація" у вигляді оплати комунальних платежів, заробітної плати із нарахуваннями, податків, інших обов'язкових платежів за останній рік по теперішній час сплачувались підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а з власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано.

Основними причинами збиткової діяльності підприємства є:

- державне регулювання тарифу на теплову енергію;

- державне регулювання розподілу витратна виробництво теплової та електричної енергії у відповідності з затвердженими в НАЕР питомими витратами газу

- значне зниження попиту на теплову енергію внаслідок падіння виробництва трубної продукції;

- використання виробничих потужностей (у зв'язку з падінням обсягів) на 10% від встановленої, що порушує технологію виробництва, тобто зайві перевитрати газу.

Як встановлено господарським судом та підтверджується наданою відповідачем бухгалтерською документацією, за період опалювального сезону заборгованість організацій м. Нікополя в тому числі й бюджетних перед ПАТ "ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ" на кінець 2015 року заборгованість підприємств перед підприємством становила 38 784 897, 99 грн., а кредиторська заборгованість ПАТ ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ по відношенню до контрагентів склала 32 002 644,82 грн.

Задовольняючи заяву відповідача про відстрочку виконання рішення у справі, місцевий господарський суд правомірно врахував, що стягнення такої значної суми або звернення стягнення на майно відповідача може повної його зупинки. Більш того, на момент винесення оскаржуваної ухвали існувала реальна загроза того, що ПАТ ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ отримає арешти в рамках цієї справи, що неодмінно призведе до накладення арешту на поточні рахунки відповідача на невизначений час, що призведе до дестабілізації роботи підприємства, неможливості підготовки до нового опалювального сезону 2016-2017 рр. Крім того, ПАТ ТЕПЛОГЕНЕРАЦІЯ є єдиною в м. Нікополь організацією, що надає послуги населенню, підприємствам та організаціям всіх форм власності в сфері постачання тепла.

Вказане, на думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням загальної несприятливої економічної ситуації в Україні, унеможливлювало негайне виконання відповідачем рішення суду від 30.05.2016р. у даній справі, оскільки негайне виконання цього рішення могло призвести до зупинення господарської діяльності відповідача та банкрутства.

Також, виходячи із наведеного, вбачається, що в основу судового рішення про відстрочку виконання рішення суду, судом першої інстанції на підставі встановлених обставин по справі, покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарським судом враховані можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, при наданні розстрочки виконання рішення судом враховано дотримання балансу інтересів сторін.

Крім того, під час апеляційного перегляду ухвали від 22.08.2016р. відповідач надав докази того, що підприємством достроково та повному обсязі погашено заборгованість перед позивачем (платіжні доручення на а.с. 50-52, т.3).

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення у даній справі, встановив обставини та обґрунтував їх винятковість, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність відповідачем наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду в розумінні ст.121 ГПК України та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України та обставинам справи, тому підстав для скасування ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2016р. не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2016 року у справі №904/10353/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.В. Джихур

Постанова виготовлена в повному обсязі 19.12.2016 року.